Справа № 473/3423/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"25" січня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 червня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 07-50-aigp0-2008 строком до 08 червня 2015 року, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 21843 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних.

В забезпечення повернення кредиту 09 червня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого вона зобов'язувалася солідарно відповідати по зобов'язанням ОСОБА_1 по кредитному договору в тому числі і сплачувати проценти за користування кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач не виконував свої зобов'язання перед банком, в зв'язку з цим станом на 16.03.2015 року виникла заборгованість -478884 грн. 15 коп., з яких

967,89 дол. США - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; ( що в еквіваленті по курсу НБУ становить 21071,33 грн.)

5866,58 дол. США, - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту.( що в еквіваленті по курсу НБУ становить 127717,68 грн.);

136,58 дол. США - сума строкової заборгованості по відсоткам; (що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2973,40 грн.);

1336,98 дол. США - сума простроченої заборгованості по відсоткам ; (що в еквіваленті по курсу НБУ становить 29106,56 грн.);

298015,18 грн. - пеня за прострочення заборгованості по освновному боргу кредиту, відсоткам, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2015 року за клопотанням позивача до участі в справі в якості співідповідача був залучений ОСОБА_3.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд вважає за необхідне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 09 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк "Фінанси та Кредит"", в подальшому назва змінена на Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 07-50-aigp0-2008 згідно якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених договором в розмірі 21843 дол. США , зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі:

протягом першого фактичного року кредитування до 08.06.2009 р. - за процентною ставкою 14,5% річних;

протягом другого фактичного року кредитування до 08.06.2010 р. - за процентною ставкою 14 % річних.

протягом третього фактичного року кредитування до 08.06.2011 року за процентною ставкою 13,7 % річних;

протягом четвертого фактичного року креждитування до 08.06.2012 року за процентною ставко. 13,5% річних

протягом п'ятого фактичного року кредитування до 08.06.2013 року за процентною ставкою 13,1 % річних.

протягом шостого фактичного року кредитування до 08.07.2014 року за процентною ставкою 12,1 % річних.

протягом сьомого фактичного року кредитування до 08.06.2015 року за процентною ставкою 9,5% річних. (п.4.1. Кредитного договору)

Термін дії цього договору становив до 08.06.2015 року.

Згідно п.6.1. кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідач сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення відповідачем строків платежів, передбачених п.3.2,3.2.1,3.5.,4.3.,4.4.,4.6., кредитного договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 09 червня 2008 року був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати солідарно з ОСОБА_1 по зобов'язанням, що випливають з кредитного договору, в тому числі сплатити проценти за користування кредитом.

Крім цього в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_3 17 вересня 2010 року був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати солідарно з ОСОБА_1 по зобов'язанням, що випливають з кредитного договору, в тому числі сплатити проценти за користування кредитом.

За ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

В силу ст.ст. 509,525,526,598,610,611,622 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов'язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється повністю або частково на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов'язання в натурі.

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

За змістом ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення яких встановлюється в Законі або договорі, а також порукою, заставою, іпотекою.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 дійсно порушив умови договору у частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.

В зв'язку з цим станом на 16.03.2015 року виникла заборгованість - 478884,15 грн., з яких:

967,89 дол. США - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; ( що в еквіваленті по курсу НБУ становить 21071,33 грн.)

5866,58 дол. США, - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту.( що в еквіваленті по курсу НБУ становить 127717,68 грн.);

136,58 дол. США - сума строкової заборгованості по відсоткам; (що в еквіваленті по курсу НБУ становить 2973,40 грн.);

1336,98 дол. США - сума простроченої заборгованості по відсоткам ; (що в еквіваленті по курсу НБУ становить 29106,56 грн.);

298015,18 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам.

Разом з тим, за правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, може бути ступень виконання зобов'язань боржником, майновий стан чи інші інтереси позичальника.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права.

Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року №39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (постанова Верховного Суду України, ухвалена по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року).

Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, тому суд вважає, що оскільки розмір заборгованості за кредитним договором становить 180868 грн. 97 грн. (заборгованість по кредиту і процентам), а нарахована пеня - 298015 грн,18 коп., яка перевищує розмір збитків, то є підстави зменшити розмір пені, визначений позивачем до 50 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим суд не може погодитися з солідарним порядком стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки у випадку укладення декількох договорів поруки на забезпечення виконання одного й того самого зобов'язання поручителі не несуть солідарної відповідальності, оскільки відсутня їхня спільна порука. За таких обставин позивач має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, який виконає зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

З урахування викладеного суд приходить до висновку про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору в розмірі 230 868 грн.97 коп., а також стягнення солідарно такої ж суми з ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином з відповідачів на користь позивача з врахування пропорційності задоволенення позовних вимог, що складає 48% необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1753 грн.92 коп. в рівних частках з кожного по 584 грн 64 коп.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 212,213,204,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість по кредитному договору в сумі 230 868 грн. 97 коп., яка складається з заборгованості по основному боргу кредиту - 21 071 грн.33 коп.; простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 127 717 грн. 68 коп.; заборгованості по відсоткам - 2 973 грн. 40 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам - 29 106 грн. 56 коп.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 50 000 грн. в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість по кредитному договору в сумі 230 868 грн.97 коп., яка складається з заборгованості по основному боргу кредиту - 21 071 грн.33 коп.; простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 127 717 грн. 68 коп.; заборгованості по відсоткам - 2 973 грн. 40 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам - 29 106 грн. 56 коп.; пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 50 000 грн. в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" судовий збір в сумі 1753 грн.92 коп. в рівних частках з кожного по 584 грн 64 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які не були присутні під час оголошення рішення, мають право оскаржити рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення .

Суддя Ротар М.М.