Справа № 347/1736/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю і просив розглядати справу за його відсутності.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1997 року. У шлюбі народилося двоє дітей, одна з яких на даний час неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із листопада 2015 року їхня сімя розпалася і кожен живе окремо. На даний час шлюб носить формальний характер. Просив розірвати шлюб і залишити на проживанні з матірю неповнолітню дитину.

Відповідач у справі, ОСОБА_2, у судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 07 червня 1997 року в Тюдівській сільській Раді Косівського району Івано-Франківської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5 (а.с.4).

У вказаному шлюбі народився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Причиною розпаду сімї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сімя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, а неповнолітню дитину залишити на проживанні із матірю.

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, який народився 04 жовтня 1971 року і ОСОБА_2, яка народилася 15 лютого 1977 року, який зареєстровано 07 червня 1997 року в Тюдівській сільській Раді Косівського району Івано-Франківської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5, розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживанні при матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега