Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3657/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кіяшко В.О.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА :

До суду звернувся ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах дітей ОСОБА_6, 2009р.н., ОСОБА_7, 1999р.н. до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в наслідок ДТП.

Позивач ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 268421,40 грн., яка складається з: вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 265225, 82 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 500,00 грн., витрат на послуги евакуатора у розмірі 2600,00 грн., витрат на послуги ВАТ «Укртелеком» у розмірі 95,58 грн. та моральну шкоду у розмірі: 10000,00 грн.

Позивач ОСОБА_5 в інтересах неповнолітніх дітей просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20000грн.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_4 зменшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 171294,55 грн., яка складається з: різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в сумі 164061,97 грн.; витрат на проведення експертизи в сумі 795,00 грн., витрат на послуг ВАТ «Укртелеком» в сумі 95,58 грн., витрат з надання послуг зі стоянки та розбору автомобіля в сумі 3742,00 грн. та моральну шкоду у розмірі: 10000,00 грн.

Позивач ОСОБА_5 також зменшила позовні вимоги і просила стягнути моральну шкоду в розмірі 19878,20грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначили, що 10 січня 2015 року о 08 год. 30 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля TOYOTA RAV 4, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 в результаті ДТП пасажири автомобіля TOYOTA RAV 4 малолітня ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 зазнали тілесних ушкоджень, а автомобіль TOYOTA RAV 4 був пошкоджений.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 05.03.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою апеляційного суду Запорізької області постанова Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_3 залишена без змін.

Згідно висновку експертизи про встановлення матеріального збитку спричиненого в результаті ДТП від 08.05.2016 року №58/16А ринкова вартість автомобіля на період, що передує ДТП, в цінах на дату подання позову складає 322168,00 грн., вартість відновлювального ремонту на дату проведення експертизи без урахування зносу дорівнює 436842,06 грн. За висновком експерта ринкова вартість автомобіля після ДТП в цінах на дату проведення експертизи складає 108106,03 грн. Таким чином різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить 214061,97 грн. (322168,00 грн. - 108106,03 грн.). Враховуючи, що страховою компанією відшкодовано 50000,00 грн., то ОСОБА_4 просив стягнути 164061,97 грн. (214061,97 грн. - 50000,00 грн.).

Крім того, позивачі вважають, що їм також завдано і моральну шкоду, яка виражалась в душевних стражданням, які вони понесли у зв'язку з неправомірними діями відповідача.

У зв'язку з чим позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 167552,55 грн., яка складається з:

-різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в сумі 164061,97 грн.;

-витрати на проведення експертизи в сумі 795,00 грн.;

-витрати на послуги ВАТ «Укртелеком» в сумі 95,58 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1278,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6, моральну шкоду у розмірі 1278,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, моральну шкоду у розмірі 1278,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1688,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 25,56 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, суд першої інстанції встановив, що 10 січня 2015 року о 08 год. 30 хв. відбулась дорожньо-транспортна подія за участі автомобіля ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля TOYOTA RAV 4, державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті ДТП пасажири автомобіля TOYOTA RAV 4 малолітня ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 зазнали тілесних ушкоджень, автомобіль TOYOTA RAV 4 був пошкоджений.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 05.03.2015 року яка набула чинності ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому посилання особи, яка подає апеляційну скаргу на те, що він не є винуватим у ДТП є безпідставними. Крім зазначеного, відповідач посилається на те, що ДТП виникло внаслідок непереборної сили.

За ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Непереборна сила є об'єктивним явищем, тобто подією, яка не залежить від волі, свідомості та бажання людини. При цьому ця подія, як правило, має стосовно діяльності суб'єкта зовнішній характер втручання.

Натомість з постанови про закриття кримінального провадження та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що відповідач скоїв ДТП внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху (п.10.1, 14.2) без жодного втручання непереборного об'єктивного явища.

Також ж безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на завищення розміру стягнутого судом відшкодування.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля, відповідно до експертного висновку складає 164061,97 грн. (а. с. 3-104, Том справи 2). Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 як власника забезпеченого транспортного засобу, за участю якого відбулась ДТП, була застрахована у ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», загальна сума страхових виплат за договорами становила 50000 грн., яка в повному обсязі була відшкодована, що не заперечується самими позивачами.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд першої інстанції правильно послався на роз'яснення п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за яким, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, суд першої інстанції встановивши, що відновлювальний ремонт автомобіля TOYOTA RAV 4 є недоцільним, суд дійшов обґрунтованого висновку, що матеріальна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача становить 167552,55 грн.

Зазначена сума складається з різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП за вирахуванням суми, отриманої позивачем як страхове відшкодування (322168,00 -108106,03 = 214061,97 - 50 000) в сумі 164061,97 грн.; витрат на проведення експертизи в сумі 795,00 грн.; витрат на послуги ВАТ «Укртелеком» в сумі 95,58 грн.

Питання про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей, судом першої інстанції вирішено з урахуванням вимог ст. 41 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» в тій частині, що суми відшкодування моральної шкоди повинні бути справедливими, а також вимог ст. 23, 1167 ЦК України.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надані висновки медичного закладу про ступень тілесних пошкоджень з метою аналізу спів розмірності заявлених вимог не є обґрунтованими.

Так, сама по собі наявність тілесних пошкоджень внаслідок ДТП та факту знищення майна безсумнівно становить моральну шкоду, розмір якої, визначений судом в межах компетенції суду та вимог розумності та справедливості.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: