Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2016

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

з участю секретаря Сарафинюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Літинського району про визнання права власності на земельні ділянки.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Шевченківської сільської ради Літинського району про визнання права власності на земельні ділянки. В позові зазначає, що 22 червня 2015 року помер його батько, ОСОБА_2. Покійний батько на день смерті був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. При житті батькові на праві власності належали земельні ділянки розмірами 0,9604 га та 0,2420 га, що підтверджено копіями Державних актів ЯА №506026 та ЯА №506086 від 15.06.2005 року. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, то отримав відмову. Відмова нотаріуса мотивована тим, що оформлення спадщини неможливе, адже оригінали Державних актів втрачені. Тому, за зазначених вище обставин, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.

Позивач,ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

Представник відповідача, Шевченківської сільської ради в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про рогзляд справи за їх відсутності, позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення.

Враховуючи наведене, вивчивши документи, які є у справі, взявши до уваги позиції сторін, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Копія свідоцтва про смерть (а.с 6) свідчить, що ОСОБА_2 помер 22 червня 2015 року. Із копії свідоцтва про народження (а.с.7) встановлено, що покійний ОСОБА_2 є батьком позивача по справі - ОСОБА_1. Довідка видана виконкомом Шевченківської сільської ради (а.с.8) свідчить, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 22.06.2015 року на день смерті був зареєстрований та проживав вс.Медведівка вул.Польова, 12 Літинського району. ОСОБА_3 державних атків (а.с.9-10) свідчать про наявність спадкового майна, а саме земельних ділянок розмірами 0,2420 га та 0,9604 га, що належали покійному батькові позивача- Плесовських ОСОБА_3 технічної документації та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-16) підтверджує, що на спірні земельні ділянки виготовлена технічна документація. Звіти про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.17-18)свідчать, що вартість земельних ділянок, власником яких є ОСОБА_2 становить : 6806 грн. та 23410 грн. Листи із Літинської державної нотаріальної контори (а.с. 19,23) підтверджують, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень "державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України , в редакції, що діяла до 2 травня 2009 р., право власності на земельну ділянку виникало після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Таким документом є державний акт на право власності на земельну ділянку (ст. 126 ЗК).

Відповідно до Роз'яснення Міністерства Юстиції України щодо додаткоаих роз'яснень до переліку документів на право власності на земельну ділянку п1.2 передбачає, що питання щодо втрачених державних актів на земельну ділянку вирішується включно в судовому порядкуі та в подальшоиу державна реєстрація права власності проводиться на підставі рішення суду без видачі свідоцтва на право власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з пп.1 п.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту права може бути його визнання.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своє власністю. Проте, в даному випадку позивач позбавлений можливості володіти ,користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Враховуючи те, що покійний ОСОБА_2 набув право власності на спірні земельні ділянки, тому до спадкоємця ОСОБА_1, переходить право, яке належало покійному.

Керуючись ст. 1218,1268 , 392 ЦК України, ст.213-215 ЦПК України -

ВИР І Ш И В:

Позов задовільнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельну ділянку площею 0,9604 га кадастровий номер :02:000:0100 цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 0,2420 га кадастровий номер :02:000:0101 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,після смерті ОСОБА_4, який помер 22 червня 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна