РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/221/16-ц
Провадження № 2-п/327/4/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2016 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

з участю:

представника заявника (відповідача) ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в особі представника на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, позивачем було зазначено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 21 грудня 2010 року укладено договір без номеру (далі Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 20000 грн. 00 коп. з подальшим його зменшенням до 18410 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач ОСОБА_3 порушив умови Договору і станом на 30 вересня 2015 року має прострочену заборгованість в розмірі 28117 грн. 90 коп., ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат.

29 грудня 2015 року Розівським районним судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» судом задоволені у повному обсязі.

25 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_3 в особі його повноважного представника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухваленого заочного рішення посилаючись на те, що він не був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, а також особисто не отримував судові повістки та позовну заяву з доданими до неї документами, так як не проживав за вказаною у позовній заяві адресою. Також, у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 підтвердив наявність договірних кредитних відносин між ним та позивачем по справі в період часу з 2007 року до 2008 року, проте заперечив факт наявності інших договірних відносин, зокрема, вказав, що 21 грудня 2010 року договір про отримання кредиту не укладав, а в той день анкета-заява ним була подана до ПАТ КБ «ПриватБанк» лише з метою отримання пенсійної картки.

Заявник - відповідач по справі ОСОБА_3, а також представник позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк», про час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення були повідомлені належним чином, про що свідчать розписка та телефонограма відповідно, в судове засідання вказані особи не зявились. При цьому, представник ПАТ КБ «Приватбанк» причини своєї неявки не повідомив, а заявник ОСОБА_3 надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без його участі.

За таких обставин розгляд заяви про перегляд заочного рішення проведено за відсутності ОСОБА_3 та представника ПАТ КБ «ПриватБанк», що відповідає вимогам ч.1 ст.231 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У судовому засіданні повноважний представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримала заяву, надавши судові відповідні пояснення, прохала скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду посилаючись на обставини, викладені в заяві про перегляд заочного рішення. Крім того, представник заявника вказала, що надані позивачем докази наявності кредитних відносин між сторонами є неналежними та взагалі не підтверджують укладення між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» Договору надання кредитних послуг.

Повноважний представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4М письмово прохав заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, посилаючись на те, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з неповажних причин, а в заяві про перегляд заочного рішення не послався на докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Що стосується анкети-заяви, то відповідача було ідентифіковано 21 грудня 2010 року при оформленні пенсійної картки, тому при видачі кредитної картки додаткові анкети не підписувались, а лише було сфотографовано ОСОБА_3 разом з карткою, а тому докази, надані позивачем, є належними та повністю підтверджують наявність кредитних відносин між сторонами.

Суд, зясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення представника заявника та допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Відповідно до вимог ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що після відкриття провадження у справі проведення судового засідання було призначене на 14 грудня 2015 року, яке в подальшому було відкладено на 29 грудня 2015 року через відсутність відомостей на дату розгляду справи про вручення судової повістки сторонам по справі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, повістка про виклик до суду на 14 грудня 2015 року та позовна заява з доданими до неї документами була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця проживання ОСОБА_3, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та отримано останнім особисто 11 грудня 2015 року. Зазначене рекомендоване повідомлення було повернуто до суду лише 22 грудня 2015 року. Повістка відповідачу ОСОБА_3 про виклик до суду на 29 грудня 2015 року також була направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за тією ж адресою та вручено 19 грудня 2015 року дружині адресата. Зазначене рекомендоване повідомлення було повернуто до суду 25 грудня 2015 року.

Таким чином, про день, час та місце проведення судового засідання, яке було призначене на 29 грудня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 був повідомлений у встановленому законом порядку, виходячи з положень ч.3 ст.76 ЦПК України, відповідно до яких якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 29 грудня 2015 року, не зявився. Крім того, судом встановлена відсутність поважності причини неявки відповідача, оскільки до 29 грудня 2015 року включно, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з будь-яких причин від відповідача ОСОБА_3 до суду не надходило та доказів поважної причини його неявки не було надано.

Крім того, заочне рішення суду отримано також особисто відповідачем 08 січня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому, суд критично ставиться до наданих на підтвердження поважності неявки відповідача в судове засідання довідок про місце проживання ОСОБА_3 та його дружини в молодіжному готелі «Надія» в м. Київ в період з 02 червня 2014 року по 14 серпня 2016 року, виходячи з того, що зазначений готель не є режимним обєктом, вільне пересування відповідача та його дружини на території України будь-ким обмежено не було, а тому у вказаний період часу відповідач або його дружина могли перебувати за місцем своєї реєстрації в смт.Розівка Розівського району Запорізької області та могли отримувати відповідні судові документи.

Пояснення свідка ОСОБА_2 щодо отримання нею особисто листів, адресованих ОСОБА_3, які нею було спалено та про які вона ніби-то не повідомляла заявника, судом також оцінюють критично, так як, по-перше, вона є матірю дружини відповідача та не доведено наявність між ними неприязних стосунків, а по-друге, в судовому засіданні ОСОБА_2 взагалі не змогла чітко пояснити які конкретно листи, адресовані ОСОБА_3, вона отримувала, в якій кількості, з якої установи та протягом якого періоду вони надходили.

Також, судом враховано, що відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового звязку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за № 270 (далі Правила), рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

При цьому, ОСОБА_3 та його представник не підтвердили в судовому засіданні недобросовісне виконання своїх обовязків працівником поштового звязку при врученні судових повісток і судових документів відповідачу та його дружині, а так само не надали належних доказів зазначення працівником поштового звязку неправдивої інформації в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення щодо даних особи, яка отримувала такі документи.

За таких обставин, пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть бути прийнятими в якості доказу не повідомлення відповідача ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, а також неотримання ним судових документів, у тому числі рішення суду.

Крім того, судом враховано дані з виписки по рахунку ОСОБА_3, наданої представником ПАТ КБ «ПриватБанк», де міститься інформація про здійснення поповнення відповідачем 21 липня 2015 року своєї картки в терміналі самообслуговування, що розташований у відділенні банку за адресою: смт Розівка, вул. Калініна,5. Дана обставина, на переконання суду, навпаки є доказом вільного пересування відповідача в межах України та можливість його перебування в смт Розівка, у тому числі під час розгляду справи в суді.

Також, посилання заявника ОСОБА_3 та його повноважного представника ОСОБА_1 на відсутність доказів наявності кредитних відносин між сторонами, на переконання суду, є безпідставними, не підтверджені відповідними доказами та, навпаки, спростовуються матеріалами справи, а тому заперечення в цій частині не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що заочне рішення суду повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України, а тому є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для скасування заочного рішення не вбачається. Разом з тим, частиною 2 статті 232 ЦПК України передбачено, що відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись стст.231,232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 в особі представника на підставі договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ