УХВАЛА

"08" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.

при секретарі Швидкій Л.В.,

провівши судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

19.04.2016 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та пені.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, оскільки вважає позови не взаємопов»язаними, так як вимоги за первісним позовом не можуть зараховуватись або задоволення зустрічного позову може виключити частково або повністю задоволення первісного позову.

Відповідач у судове засідання не з»явилась повторно, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, або заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Аналіз норм цивільно-процесуального законодавства дає підстави вважати, що питання прийняття зустрічного позову вирішується у судовому засіданні, під час якого з»ясовуються думки сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, щодо заявлених клопотань та поданих заяв.

ОСОБА_3 у судове засідання призначене на 19.04.2016 року не з»явилась, проте подала через канцелярію суду 19.04.2016 року зустрічну позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи, у зв»язку з чим справу було відкладено на 11.05.2016 року. (а.с.36,38).

У судове засідання призначене на 11.05.2016 року ОСОБА_3 повторно не з»явилась у судове засідання, хоча про день, час та місце розгляду справи повторно повідомлялась належним чином ( а.с. 52), про причини неявки суд не повідомила з клопотаннями про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась. Заяв про розгляд справи у її відсутність, прийняття зустрічної позовної заяви , - до суду не надходило.

Для забезпечення права на судовий захист, а також виходячи із засад змагальності, розгляд справи було відкладено на 08.07.2016 року, про що відповідач повідомлена належним чином (а.с.55), проте ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи у її відсутність та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Із заявами про прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом також не зверталась.

Таким чином, ОСОБА_3 в третє не з»явилась на судовий розгляд справи, що позбавляє можливості визначити чи підтримує вона намір про прийняття поданого нею зустрічного позову до спільного розгляду з первісним.

Виходячи з принципу диспозитивності, згідно з яким сторони в процесі вільно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами, відсутність заяви ОСОБА_3, яка містить прохання до суду про прийняття поданого нею зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, суд приходить до висновку, щовідсутні підстави для прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та пені до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1, поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що не позбавляє ОСОБА_3 права звернутися до суду з даними вимогами на загальних підставах.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 123,209,210, ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та пені до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1, поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягають окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя