Справа №173/2192/15-ц
Провадження №2/173/66/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не повязаним з позбавленням володіння,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не повязаним з позбавленням володіння. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12 червня 1975 року позивачу належить земельна ділянка площею 400 кв.м., яка розташована за адресою: вул.. Корольова, 24 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. З південно-східного боку земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою ОСОБА_3. На відстані близько 2,5 метрів від межі на земельній ділянці відповідача ростуть два дерева горіха висотою більше 10 метрів кожний внаслідок чого більшу частину дня більша частина земельної ділянки позивача та його будинок повністю затінені, гілки дерева проникають на територію земельної ділянки позивача, внаслідок чого опале листя засмічує земельну ділянку позивача, корені горіхів проникають на земельну ділянку, внаслідок чого відбувається руйнування бордюру біля якого закріплені стійки газопроводу, який проходить по межі земельних ділянок, а також створюється реальна загроза руйнування сараю та житлового будинку. Примусове відсікання коренів та гілок горіхів згідно з рішенням суду від 5 листопада 2014 року не дало результатів, оскільки корені горіхів продовжують проникати на територію земельної ділянки позивача та були повторно виявлені комісією на відстані 3 м від межі та на глибині 0,8 м, а гілки проникають на відстань до 1 метра. На неодноразові звернення позивача про дотримання відповідачем правил добросусідства, а саме видалення дерев, відповідач не реагує. Внаслідок чого позивачу створюються перешкоди у користуванні власною земельною ділянкою за цільовим призначенням. На підставі вищевикладеного позивач просив суд зобовязати ОСОБА_3 ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів діаметром стовбура 0.35-0,40 метри висотою близько 10 метрів, які ростуть на її земельній ділянці за адресою: вул.. 60-річчя Жовтня, 19 м. Верхньодніпровськ близько 2,5 метри від земельної ділянки позивача, що знаходиться за адресою: вул..Корольова, 24 м. Верхньодніпровськ.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що це питання вже було предметом розгляду в суді та позивачу з тих самих підстав вже було відмовлено у задоволені цих вимог, позов вважає необґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору про передачу у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12 червня 1975 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 400 кв.м. за адресою: вул.. Корольова, 24 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.8-9).

Земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: вул.. 60 років Жовтня м. Верхньодніпровськ. Зазначена обставина визнана сторонами та не потребує доказуванню відповідності до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до акту, складеного комісією у складі: заступника міського голови ОСОБА_4, провідного спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради ОСОБА_5, спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради ОСОБА_6, домоволодіння ОСОБА_1 по вул..Корольова, 24 та домоволодіння ОСОБА_7 по вул.. 60-річчя Жовтня, 19 мають спільну межу з внутрішнього боку ділянок. На території домоволодіння по вул.. 60-річчя Жовтня, 19 на відстані близько 2,5 метрів від межі з домоволодінням по вул.. Корольова, 24 ростуть два дерева горіхи діаметром стовбура 0,35-0,40 метри, висотою близько 10 метрів. На момент обстеження гілки з горіхів на територію ОСОБА_1 не проникають. Дерева ростуть з південно-східного боку ділянки ОСОБА_1 і створюють затінення частини території його присадибної ділянки по вул..Корольова, 24 (а.с.12). Ті ж самі обставини було встановлено комісією 10 квітня 2014 року, про що складено відповідний акт. Також комісією було встановлено, що на території ОСОБА_1 на відстані близько 4 метрів від межі з ділянкою ОСОБА_3 виявлено корені горіхів, які ростуть далі вглиб ділянки ОСОБА_1 (а.с.16).

5 листопада 2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про порушення правил добросусідства при користуванні земельною ділянкою. Рішення набрало законної сили 17 січня 2015 року. Судом було встановлено, що дійсно мало місце проникнення коренів дерев з земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, що створює перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою (а.с.17-18).

Згідно з актом державного виконавця від 10 квітня 2015 року на виконання рішення суду на території домоволодіння ОСОБА_3 було викопано траншею, в якій виявлено корені дерев та, які було ліквідовано за допомогою лопати (а.с.20).

Разом з тим 3 серпня 2015 року комісією у складі: заступника міського голови ОСОБА_8, провідного спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради ОСОБА_5, спеціаліста виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради ОСОБА_9, було встановлено, що через спільну межу земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на висоті більше 5 метрів на відстані близько 0,5-1 метри проникають декілька гілок горіхів. На території домоволодіння ОСОБА_1 на відстані близько 3 метрів від межі виявлено корені дерев, які ростуть в напрямку від горіхів, що ростуть на земельній ділянці ОСОБА_3 Діаметр коренів 0,5 -2 сантиметри, корені вологі і не пересохлі, тобто «живі». На час огляду (11.00 годин) тінь від горіхів знаходилась близько 7,5 метрів від спільної межі, затінюючи частину присадибної ділянки ОСОБА_1 площею близько 65 кв.м. (а.с.21, 25).

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що є дружиною позивача та вони мешкають разом за адресою: вул.. Корольова, 24 м. Верхньодніпровськ. Вони з чоловіком позбавлені можливості вирощувати щось на своїй земельній ділянці через горіхи. Які ростуть у відповідача. Від горіхів більшу частину дня на їхній ділянці тінь, тому на цій ділянці не ростуть овочі, розсада. Окрім того від горіха на їхню територію проникають коріння, внаслідок чого було зруйновано бордюр та коріння розростається і далі. Восени дуже багато опалого листя, яке вони змушені прибирати. Добровільно вирішити це питання відповідач відмовляється.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він працює провідним спеціалістом у виконавчому комітеті Верхньодніпровської міської ради у звязку з чим приймав участі під час обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки між ними виник спір щодо горіхів, які ростуть на земельній ділянці ОСОБА_3 Під час обстеження земельних ділянок було встановлено, що на відстані близько 2,5 мети від меж земельних ділянок на території ОСОБА_3 ростуть два горіхи. Гілки та коріння горіхів проникають на територію домоволодіння ОСОБА_1 На відстані близько 3 метрів від межі на території ОСОБА_1 було виявлено коріння горіхів. Об 11 годині тінь від горіхів розповсюджувалася на територію позивача близько 7 метрів. Там де знаходилась тінь від горіхів у позивача був город, також тінь була на літній кухні позивача.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень, його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною 2 ст. 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Отже, чинним законодавством передбачено обовязок власників (користувачів) земельної ділянки обирати такий спосіб використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей.

Суд вважає доведеною ту обставину, що дерева, які ростуть на земельній ділянці відповідача на відстані близько 2,5 метрів від межі із земельною ділянкою позивача, створюють значні незручності у використанні ОСОБА_1 земельної ділянки, що полягає у затіненні значної частини земельної ділянки, проникнення коріння дерев на земельну ділянку, опалому листі. Зазначені обставини підтверджуються як поясненнями самого позивача, показаннями свідків та письмовими доказами. Жодних доказів на спростування доводів позивача відповідачем та її представником не було надано.

Отже, дії відповідача, ОСОБА_3, які полягають у вирощуванні дерев горіхів висотою близько 10 метрів, на близькій відстані від межі із земельною ділянкою позивача (близько 2,5 метрів), на думку суду, не відповідають умовам заподіяння якнайменше незручностей сусіду ОСОБА_1, а тому підлягають припиненню. Оцінюючи в цілому ті незручності, які створено позивачу, суд погоджується з доводами позивача про те, що єдиним шляхом відновлення його права повноцінно користуватися земельною ділянкою є ліквідація наземної та кореневої частин дерев.

Частиною 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що права громадян та юридичних осіб на земельні ділянки можуть бути захищені будь-якими способами, передбаченими законом.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу України положення зазначеної статті розповсюджуються і на захист прав землекористувача.

У звязку з чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, оскільки ним доведено те, що відповідачем не дотримано правил добросусідства, а обраний ним спосіб захисту відповідає способам захисту порушених прав, визначених законом.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що судом вже розглядався спір між тими сторонами стосовно того ж самого предмету спору, оскільки судом встановлено, що після виконання рішення суду мало місце порушення правил добросусідства з боку відповідача та право позивача на усунення незручностей з боку відповідача не було припинено. У звязку з чим суд приходить до висновку, що предмет та сторони спору в цих справах однакові, проте підстави для позову є інші.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 103, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 392, 396 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, не повязаним з позбавленням володіння задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 ліквідувати наземну частину та кореневу систему двох дерев горіхів, які ростуть на її земельній ділянці за адресою: вул.. 60-річчя Жовтня, 19 м. Верхньодніпровськ, на відстані близько 2,5 метрів від земельної ділянки ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко