Справа № 361/5050/16-ц
Провадження № 2/361/2894/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Чейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту,

установив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту.

Позивачі зазначали, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 2000 року Фонду комунального майна ОСОБА_3 міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_2 та членам її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Згідно наказу від 26 липня 2016 року № 131-ОД Управління комунального майна ОСОБА_3 міської ради Київської області були внесені зміни у свідоцтво і записано, що квартира належить вищезазначеним особам «у рівних частках».

12 січня 2016 року син позивачів ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №356291, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції у Київській області від 13 січня 2016 року.

Померлий ОСОБА_5 не залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, тобто заповіт, то відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі звернулися у визначений ст. 1270 ЦК України строк до ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини.

Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті сина ОСОБА_5, який помер 12 січня 2016 року, позивачі дізналися про те, що накладено арешт на все майно, в тому числі і на частку ОСОБА_5 у вищезазначеній квартирі, який було накладено старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, виконавче провадження №49976569 від 01.02.2016 року.

07 грудня 2012 року ОСОБА_5, який є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, потрапив у ДТП.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху.

У липні 2015 року ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення 10 412 грн. 99 коп. страхового відшкодування в порядку регресу; 66 грн.76 коп. - 3 % річних від простроченої суми; інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 229 грн. 09 коп. та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року позов було задоволено.

11 серпня 2016 року позивачами було відшкодовано шкоду в порядку регресу по справі №ГО758-13, поліс АВ/9032160 у розмірі 10 952 (десять тисяч девятсот пятдесят дві) грн. 44 коп., що підтверджується квитанцією №6068 від 11.08.2016р.

15 серпня 2016 року позивачі звернулися до ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про надання інформації та зняття арешту із квартири. На дане звернення відповідач листом №23447 від 17.08.2016р. повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження в період з 01.02.2016р. по 23.03.2016р. про стягнення із ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а 23.03.2016р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Станом на 16.08.2016р. відкритих виконавчих проваджень по виконанню виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_5, у Відділі не перебуває.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно позивачів, вони позбавлені змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Посилаючись на викладене, позивачі просили суд зняти арешт з усього майна, яке належало ОСОБА_5, який помер 12 січня 2016 року, що накладений постановою від 01.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 49976569, номер запису про обтяження: 13124403.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивачі направили до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримали в повному обсязі, просили про його задоволення.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 2000 року Фонду комунального майна ОСОБА_3 міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_2 та членам її сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.22-23).

Згідно наказу від 26 липня 2016 року № 131-ОД Управління комунального майна ОСОБА_3 міської ради Київської області були внесені зміни у свідоцтво і записано, що квартира належить вищезазначеним особам «у рівних частках» (а.с.21).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року було задоволено позов ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_5 про стягнення 10 412 грн. 99 коп. страхового відшкодування в порядку регресу; 66 грн.76 коп. - 3 % річних від простроченої суми; інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 229 грн. 09 коп. та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору (а.с.24).

12 січня 2016 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №356291, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції у Київській області від 13 січня 2016 року (а.с.25).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у визначений ст. 1270 ЦК України строк до ОСОБА_3 міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5, який помер 12 січня 2016 року, однак, дізналися про накладений арешт на все майно, в тому числі і на частку ОСОБА_5 у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який було накладено старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, виконавче провадження №49976569 від 01.02.2016 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.28-32).

11 серпня 2016 року позивачем ОСОБА_1 було відшкодовано шкоду в порядку регресу по справі №ГО758-13, поліс АВ/9032160 у розмірі 10 952 (десять тисяч девятсот пятдесят дві) грн. 44 коп., що підтверджується квитанцією №6068 від 11.08.2016р. (а.с.5, 26).

15 серпня 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ОСОБА_3 міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про надання інформації та зняття арешту із квартири. На дане звернення ОСОБА_3 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області листом №23447 від 17.08.2016р. повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження в період з 01.02.2016р. по 23.03.2016р. про стягнення із ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а 23.03.2016р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Станом на 16.08.2016р. відкритих виконавчих проваджень по виконанню виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_5, у Відділі не перебуває (а.с.27).

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ч. 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 319 ЦК України та ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, яке належало ОСОБА_5, який помер 12 січня 2016 року, що накладений постановою від 01 лютого 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 49976569, номер запису про обтяження: 13124403.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський