ухвала

іменем україни

26 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Ткачука О.С., Фаловської І.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про стягнення моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 06 травня 2016 року, ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 06 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що з 02 липня 2008 року працював на посаді вантажника у відділ матеріально-технічного забезпечення Відкритого акціонерного товариства «Луцький автомобільний завод» (далі - ВАТ «Луцький автомобільний завод»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (далі - ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс»).

Перебуваючи на роботі, 26 лютого 2009 року о 09 год. отримав тяжку травму правої ноги - відкритий перелом обох кісток правої гомілки у с/з зі зміщенням. За результатами розслідування нещасного випадку складено акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві та акт розслідування нещасного випадку від 03 березня 2009 року за формою Н-5.

Висновками Луцької міської медико-соціальної експертної комісії від 21 жовтня 2009 року, 28 жовтня 2010 року, 09 жовтня 2012 року та 14 жовтня 2014 року встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 % та ІІІ групу інвалідності.

У зв'язку з інвалідністю та неможливістю виконувати роботу вантажника з 23 листопада 2009 року звільнений з роботи згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності працівників.

З 2009 року по даний час не працює. Позивач вважає, що отриманим трудовим каліцтвом йому завдана моральна шкода, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, у зв'язку з отриманим 26 лютого 2009 року трудовим каліцтвом у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на користь ОСОБА_4 35 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» в дохід держави 487 грн 20 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 06 травня 2016 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року змінено в частині розміру стягнення з Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, зменшено розмір відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс»просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі судове рішення першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим висновком медико-соціальної експертної комісії встановлені відповідні обмеження, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а тому дійшли обґрунтованого висновку про доведеність факту заподіяння позивачеві моральної шкоди.

Разом з тим, апеляційний суд, врахувавши роз'яснення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обґрунтовано зменшив розмір відшкодування моральної шкоди з 35 000 грн до 10 000 грн.

Доводи ОСОБА_4 про те, що апеляційним судом при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди було порушено вимоги ст. 23 ЦК України, є необґрунтованими та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Доводи ПАТ ««Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про те, що суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку про наявність вини позивача у нещасному випадку, не встановили при цьому причинно-наслідковий зв'язок між винними діями (бездіяльністю) відповідача та нещасним випадком, є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що з 02 липня 2008 року ОСОБА_4 працював вантажником ВАТ «Луцький автомобільний завод».

26 лютого 2009 року о 09 год. стався нещасний випадок на виробництві, унаслідок чого ОСОБА_4 отримав ушкодження здоров'я у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки у с/з зі зміщенням.

03 березня 2009 року відповідачем складено акт № 1 за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5.

23 листопада 2009 року ОСОБА_4 звільнений з роботи згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням чисельності працівників.

З акта № 1 про нещасний випадок на виробництві від 03 березня 2009 року за формою Н-1 вбачається, що бригада вантажників відділу матеріально-технічного забезпечення у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під керівництвом заступника начальника - ОСОБА_8 на площадці № 2 в м. Луцьку на вул. Зв'язківців проводила завантаження - розвантаження складених на площадці демонтованих металоконструкцій з допомогою автомобільного крана на вантажний автомобіль.

Близько 09 год. ОСОБА_5, ОСОБА_4 застропили балки за гак автомобільного крана та почали відходити в безпечну зону, щоб автокраном безпечно перемістити вантаж. Під час відходу права нога ОСОБА_4 зісковзнула з однієї з балок, які лежали праворуч та попала між двох балок, які й придавили йому ногу.

Основною причиною даного нещасного випадку є порушення вантажником відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_4, який є позивачем у справі, вимог інструкцій з охорони праці - п. 1.12 Інструкції з охорони праці № 33 для вантажника-стропальника, а саме при виконанні робіт слід бути уважним; супутньою причиною - неналежне виконання заступником начальника посадових обов'язків щодо інструктування кранівників та стропальників з безпечного виконання очікуваних робіт на місці їх проведення, дотримання стропальником умов особистої безпеки.

01 жовтня 2009 року висновком Луцької міської медико-соціальної експертної комісії було вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 % та ІІІ групу інвалідності з датою переогляду 19 жовтня 2010 року.

28 жовтня 2010 року Луцькою міською медико-соціальною експертною комісією було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 % та ІІІ групу інвалідності з датою переогляду 28 жовтня 2012 року.

09 жовтня 2012 року Луцькою міською медико-соціальною експертною комісією повторно було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 % та ІІІ групу інвалідності з датою переогляду 09 жовтня 2014 року.

14 жовтня 2014 року профпаталогічною спеціалізованою медико-соціальною експертною комісією було встановлено повторно ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 35 % та ІІІ групу інвалідності з датою переогляду 14 жовтня 2016 року

З огляду на вищевикладене, доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2016 року в частині, яка не змінена апеляційним судом та рішення Апеляційного суду Волинської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.С. Ткачук І.М. Фаловська