РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про оспорювання батьківства, виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить зобовязати Київський відділ ДРАЦС реєстраційної служби ХМЮУ виключити з актового запису про народження № 102 від 19.07.2011 відомості про ОСОБА_1, як батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2009 познайомився зі ОСОБА_2, виникли почуття один до одного та стали зустрічатися за спливом року вирішили одружитися, що відбулося 16.10.2010. 15.07.2011 відповідач народила доньку і у свідоцтві про народження батьком дитини зазначено позивача. Також позивач зазначає, що до одруження з відповідачем, остання зустрічалась з колишнім чоловіком, з яким мала статеві стосунки. Коли проживали разом, дружина часто виїжджала до своїх батьків, де залишалась ночувати та виїжджала за межі Харкова і де перебувала, позивачу невідомо. Після народження дитини ОСОБА_2 категорично була проти бачення та спілкування з дитиною батьків позивача, під час сімейних сварок, заявляла, що позивач не є батьком. У звязку з тим, що сімейне життя не склалося, навесні 2012 стали жити окремо. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки, а 28.01.2015 шлюб розірвано. Позивач зазначає, що йому достовірно відомо, що після припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 почала зустрічатися та спільно проживати з іншим чоловіком. Після припинення шлюбних стосунків, позивач неодноразово приїжджав до ОСОБА_2 з метою спілкування з донькою, однак відповідач відмовляла в побачені, мотивуючи тим, що не є батьком дитини. Зі слів знайомих відомо, що донька не схожа на позивача. Такі перелічені обставини, дають позивачу підстави вважати, що ОСОБА_3 не є рідною донькою ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надавши до суду письмові заперечення.

Представник Київського відділу ДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ в судове засідання не звився, надбавши заяву про слухання справи за його відсутністю.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони з 16.10.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01.08.2013.

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про шлюб, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2013 (а.с.6,8).

Із копії свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 250162 від 19.07.2011, актовий запис № 102 вбачається, що батьком ОСОБА_3, що народилась 15.07.2011 в м. Харкові є ОСОБА_1 (а.с.7).

Також встановлено, що з позивача за рішенням суду від 01.08.2013 стягнуто аліменти на утримання доньки, позивач має заборгованість перед відповідачем по аліментах, яка не погашена.

Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова, виконавчим документом,довідками про заборгованість, подання державного виконавця (а.с.24-33).

Далі, відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дитини.

Вказана норма Закону встановлює презумпцію шлюбного походження дитини, яка складається з презумпції материнства дружини та презумпції батьківства чоловіка.

Відповідно до правил ч.ч.1, 2 ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Так, позивач посилається на той факт, що відповідач мала стосунки з чоловіками до та після реєстрації шлюбу та у нього є усі підстави щодо сумнівів походження дитини, батьком якої записаний у свідоцтві про народження.

Між тим, такі сумніви та ствердження жодними належними та переконливими доказами не доведено.

Припущення позивача без належного підтвердження не є підставами для висновку, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3

Не проходження відповідачем медичного генно-молекулярного дослідження не є доказом для підтвердження вимог позову.

Відповідно до положень ст.ст. 57,58,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд аналізуючи вищевикладене, не доведення відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Звертає на себе увагу й те, що позивач не оспорював батьківства з часу народження дитини, у період постановлення судових рішень, а звернувся до суду із вказаним позовом лише після виникнення значної заборгованості по аліментах, наявності подання про притягнення до кримінальної відповідальності тощо, що викликає певні сумніви щодо обґрунтованості доводів.

На підставі вищенаведеного, куруючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 88, 174, 208, 213, 217 ЦПК України, ст.ст. 122, 136 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя