Справа № 148/1859/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

прокурора Гаврилюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради до ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи - ОСОБА_2, Органу опіки і піклування Тульчинської РДА, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду звернулася Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за адресою: АДРЕСА_1, проживають неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх матір'ю була ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Батько - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей, не підтримує з ними зв'язків, не цікавиться життям та здоров'ям, не бажає турбуватися про них.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 призначивши їм опікуна ОСОБА_2

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також просила призначити ОСОБА_2 піклувальником, а не опікуном.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій вказав, що позов визнає.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, Органу опіки і піклування Тульчинської РДА і прокурор висловили позицію щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що: ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4, згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 від 10.04.2002, виданих Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 записані батьками дітей (а.с. 4 - 5).

Згідно довідки від 26.08.2016, виданої Міським відділом у справах дітей Ладижинської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1, проживають неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, їхня мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, а батько ОСОБА_1 батьківські обов'язки не виконує, не відвідує і не підтримує дітей, не спілкується з ними. Вихованням та утриманням дітей займається їх баба ОСОБА_2 (а.с. 6), зазначені обставини також підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.08.2016, виданим Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актом обстеження житлово-побутових умов № 62 від 26.08.2016 (а.с. 7, 44).

Факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків також доводиться довідками № 285, 286 від 28.09.2016, виданих Ладижинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2, згідно яких ОСОБА_1 не цікавився навчанням, життям, здоров'ям ОСОБА_4 і ОСОБА_3, батьківські збори та інші шкільні заходи не відвідував. За час навчання вихованням дітей займалася мати (а.с. 50, 51).

У відповідності до акту за № 62/1 від 26.08.2016 про обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_2 створила належні умови для проживання і розвитку неповнолітніх дітей (а.с. 49).

Також, відповідно до довідки № 729 від 04.08.2016, виданої УПФ у м. Ладижин, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, за період з лютого по липень 2016 року їй виплачено 7553,64 грн. (а.с. 52).

Згідно висновку № 2-204237 від 31.08.2016, складеного виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області, визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_3, оскільки він не приймає участі у їх вихованні, утриманні, не цікавиться життям та здоров`ям, не готує дітей до самостійного життя (а.с. 8).

Статтею 15 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей , піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний та духовний моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , зобов'язані поважати дитину.

Згідно ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно п. 15 ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункті 16 вказаної Постанови, роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що підтверджується наявними в справі доказами .

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Згідно ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою, неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач позов визнав і згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регламентуються ст. 60, 150, 164 СК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача у дохід держави судові витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 150, 164 СК України, ст. 4, 8, 10, 15, 19, 57- 60, 88, 174, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає, за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Призначити піклувальником над неповнолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: