Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7132/14-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 81 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Якухно О.М., Коломієць О.С.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії в.о. начальника Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області та постанову старшого державного виконавця Скрит Л.В. про закінчення виконавчого провадження від 21 червня 2016 року

за апеляційною скаргою Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 21 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою та просив: 1) визнати незаконними дії в.о. начальника Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_2 та старшого державного виконавця Скрит Л.В. щодо винесення та затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року за виконавчим листом №295/7132/14 від 25.02.2016року; 2) скасувати постанову старшого державного виконавця Скрит Л.В. про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2016 року за виконавчим листом №295/7132/14 від 25.02.2016року; 3) зобовязати Богунський ВДВС ЖМУЮ відновити виконавче провадження за згаданим виконавчим листом. В обґрунтування вимог зазначає, що до Богунського ВДВС м.Житомира предявлено виконавчий лист №295/7132/14 від 25.02.2016 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26.12.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Житомиоської області від 10.02.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні внуків, відповідно до якого позивачу визначено спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення йому днів та годин спілкування у присутності матері за місцем її проживання. Постановою старшого державного виконавця Скрит Л.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із фактичним його виконанням. Проте скаржник вважає таке рішення передчасним, оскільки державним виконавцем не здійснено усіх дій щодо примусового виконання судового рішення, а тому останнє не виконується.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 21 липня 2016 року скаргу задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Богунський відділ Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області подав апеляційну скаргу та просив ухвалу скасувати, постановивши нову про відмову у задоволенні скарги. Вважає, що дане судове рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права та без належного дослідження матеріалів справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що до Богунського ВДВС м.Житомира подано до виконання виконавчий лист №295/7132/14 від 25.02.2016 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26.12.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 10.02.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні внуків, відповідно до якого позивачу визначено спосіб участі у вихованні внуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення йому днів та годин спілкування у присутності матері за місцем її проживання. За даним виконавчим листом заведено виконавче провадження №46713397 (а.с. 140,144-148,150 том 1). Постановою державного виконавця від 10.04.2015 року зазначене виконавче провадження закінчено у звязку із фактичним повним виконанням рішення суду (а.с. 143 том 1). В подальшому, за результатами перевірки законності виконавчого провадження 24.06.2015 року вказану постанову скасовано та виконавче провадження відновлено (а.с.165-166,168 том 1).

У звязку із виконанням зазначеного вище виконавчого листа, до Богунського ВДВС м.Житомира ОСОБА_3О подала заяву, що вона не заперечує щодо спілкування ОСОБА_1 із внуками, проте саме останні відмовляються від зустрічей із дідом.

Судом встановлено, що 04 квітня 2015 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника ОСОБА_3 з метою перевірки виконання рішення суду, в ході якого встановлено, що остання будь-яких перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з внуками не чинила, проте діти відмовились спілкуватись зі стягувачем, про що були складені відповідні акти державного виконавця.

Крім того, скаржник неодноразово звертався до Богунського ВДВС м.Житомира із заявами щодо невиконання рішення суду та просив вжити державним виконавцем відповідних заходів для примусового його виконання.

Проте, постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_6 від 21.06.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №295/7132/14-ц закінчено у звязку із фактичним виконанням судового рішення (а.с. 181 том 1).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконання.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження закінчується у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішенням суду ОСОБА_1 визначений спосіб участі у вихованні онуків шляхом встановлення йому годин спілкування з дітьми у присутності матері, на думку суду таке рішення має для останньої зобовязальний характер.

За приписами частин 1 та 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше, ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У частині 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Батьки, інші члени сімї та родичі не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобовязані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Разом з тим, рішення суду щодо встановлення днів та часу спілкування ОСОБА_1 із внуками не містить будь-яких обмежень щодо строку виконання, так як дані правовідносини носять немайновий характер із встановленою циклічністю реалізації немайнового права щодо участі у вихованні дітей.

Виходячи із наведеного, ухвала суду 1-ї інстанції постановлена відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Богунського відділу Державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції в Житомирській області відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: