Справа № 571/501/16-ц
Провадження № 2/571/209/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі:судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Гордійчук Т.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Згідно позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.22) позивач вказує, що 15 липня 2013 року позивач позичила 12000,00 доларів США ОСОБА_3, які остання зобов'язалась повернути до 15 липня 2014 року. Після сплину строку, зазначеного в п.2 Договору позики від 15.07.2013 року грошові кошти позивачу так і не були повернуті. 15 квітня 2016 року позивачем на адресу позичальника була направлена телеграма з вимогою повернути кошти в термін до двох календарних днів, проте грошові кошти не були повернуті.

Відповідно до вимог чинного законодавства України та договору позики від 15.07.2013 р. ОСОБА_3 повинна була повернути грошові кошти в розмірі 12000 доларів США та 3% річних за прострочення повернення коштів. Інфляційні втрати не нараховуються, оскільки зобов'язання було у валюті. Загальна заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_5 складає 12661,44 доларів США, що включає в себе: основна заборгованість по договору позики - 12000,00 доларів США, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 661,44 доларів США.

Станом на день подання позовної заяви за офіційним курсом НБУ 12661,44 доларів США становить 320886,47 грн. (100 дол. США = 2534,36 грн.)

Позивач ОСОБА_5 просила задовольнити позовну заяву, стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошові кошти в рахунок погашення заборгованості згідно з Договором позики від 15.07.2013 р. в сумі 12661,44 дол. США, що включає в себе:

- основна заборгованість по договору позики - 12000,00 доларів США;

- 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 661,44 доларів США.

Стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Під час судового засідання, представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_5 підтримали з підстав, зазначених у позові та доповнили, що договір позики грошових коштів укладався в письмовій формі та був посвідчений нотаріально. Передача грошових коштів підтверджується підписами сторін у договорі. У визначений у договорі строк відповідач боргу не повернула. Договір позики відповідачем не оскаржувався, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог. Просять позов задовольнити.

Згідно поданого заперечення відповідач ОСОБА_3 вважає позов безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що проведений розрахунок заборгованості є невірним, суперечить кінцевій ціні позову та сумі договору позики від 15.07.2013 року. Договір позики був оформлений на вимогу ОСОБА_7, якій позикодавець передавала кошти. Позичити гроші її умовила ОСОБА_7, яка обіцяла надання допомоги при оформленні квартири у м.Київ на внучку ОСОБА_8. Всі перемовини з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з приводу отримання грошей та укладення фіктивного договору позики відбулися у присутності внучки ОСОБА_8. Обставини, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, не відповідають вимогам ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, є надуманими з корисливих мотивів. Позов заявлений без достатніх підстав, є незаконний та необґрунтований.

Під час судового розгляду справи відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені у запереченні.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 доповнила, що з позивачкою була знайома всього три дні. Грошових коштів не брала, все робила ОСОБА_7, з якою вона познайомилася у лікарні. Оскільки ОСОБА_7 була винна їй гроші та повернула їй одну тисячу доларів США, вона запропонувала піти до нотаріальної контори та оформити договір, що зобов'язується повернути решту боргу. Договір підписала не читаючи. Договір позики вона не оскаржувала. Стверджує, що її ввели в оману.

Просять у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що відповідач ОСОБА_3 є її бабусею. Їй відомо, що бабуся познайомилась з ОСОБА_7 у лікарні. Про укладений договір стало відомо від бабусі. ОСОБА_7 допомагала оформити приватизацію квартири у м.Києві, але приватизацією квартири вона займалась особисто. Їй також відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 їздили в м.Київ для оформлення якихось документів, але яких саме їй невідомо. При укладенні договору позики вона не була присутня, ОСОБА_5 не знає, ніколи не бачила.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно договору позики, укладеного 15 липня 2013 року, ОСОБА_5 позичила ОСОБА_3 строком до 15 липня 2014 року грошові кошти в розмірі 95916 гривень, що в еквіваленті по курсу національного банку становить 12000,00 доларів США. Договір посвідчений нотаріально(а.с.8).

Згідно п.10 договору, кошти, зазначені у пункті 1 цього договору передаються позикодавцем позичальникові до підписання договору.

Відповідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини, за умовами яких позивач передала грошові кошти, а відповідач прийняла та зобов'язалась до 15 липня 2014 року в повному обсязі повернути позику. Проте, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконала.

В силу вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку, наведеного позивачем у заяві від 16.05.2016 року розмір заборгованості по договору позики - 12000,00 дол.США, 3% річних від суми боргу становлять 661,44 дол.США , всього -12661,44 дол.США, що за курсом НБУ (100 дол.США = 2534,3646 грн.) станом на час звернення до суду 25.04.2016 року становить 320886,47 гривень (а.с.23)

Не заслуговують на увагу посилання відповідача у запереченні на те, що свідком підписання договору була ОСОБА_8, оскільки зазначені твердження спростовується поясненнями останньої, що при укладенні договору позики вона не була присутня, ОСОБА_5 не знає, ніколи не бачила.

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 борг за договором позики в сумі 12661,44 доларів США , з яких: 12000,00 дол.США - основна сума боргу, 661,44 дол.США - 3% річних.

Відповідно до ст.84,88 ЦПК України витрати на правову допомогу в сумі 3750,00 грн. (а.с.55-58), та витрати по сплаті судового збору 3208,86 грн. (а.с.1.21) суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст.526,530,625,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.214,215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором позики від 15 липня 2013 року в розмірі 12 661,44 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят один долар США 44 центи), що за курсом НБУ станом на 25.04.2016 року становить 320886,47 (триста двадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 47 копійок), з яких: 12000,00 доларів США - основна заборгованість по договору позики, 661,44 доларів США - 3% річних, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3208,86 (три тисячі двісті вісім гривень 86 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 3750,00 (три тисячі сімсот п'ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення виготовлено 21 жовтня 2016 року.