У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії,

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, у якій заявник просить поновити вказаний строк з посиланням на те, що копія ухвали апеляційного суду була її надіслана лише 15 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 73 ЦПК України, одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 ЦПК України, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, наведені нею у клопотанні, визнані неповажними.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою,

оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки доказів обставин, на які посилається заявник, не надано.

У зв'язку з наведеним вище, заявнику слід надати суду належні докази, що підтверджують поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також заявником не надано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги чи доказів звільнення від його сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. п. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ, розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду повинен становити 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У зв'язку з цим, заявнику необхідно сплатити судовий збір

у розмірі 4 384 грн 80 коп., який повинен бути перерахований за наступними реквізитами: одержувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код ЄДРПОУ - 38004897; банк одержувача - ГУ ДКУ у

м. Києві; р/р - 0007; МФО - 820019; КЕКД - 22030103; символ звітності банку - 253. У графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір за подання касаційних скарг на судові рішення».

На підтвердження оплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ необхідно надати оригінал квитанції.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 326 ЦПК України до касаційної скарги не додано її копій та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 325, 326-328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргуОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року - залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк до 11 листопада 2016 року, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич