АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Рубан С.М.
при секретаріГоін В.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6,

представника відповідача Івасина О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Київського національного торговельно-економічного університету про зобов'язання змінити формулювання, дату, причину звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 196-206/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не досліджено оскаржуваний наказ про звільнення №273-К від 18.02.2016 р., а досліджувався лише витяг з нього. Крім того, посилаючись на графіки чергувань, суд першої інстанції не дає оцінки тому, що таке чергування мало характер постійної змінної роботи, оскільки відбувалось за графіком, а посилання суду на відсутність його прізвища у графіках чергувань, є безпідставним, оскільки в такому графіку є прізвища лише працівників, які працювали у вихідні дні. Також судом першої інстанції не надано оцінки свідченням ОСОБА_8 щодо правильності розуміння порядку виходу на роботу та залежності змінності виходу на роботу від об'єкту обслуговування університету, а відсутність його згоди на зміну строковості трудового договору фактично є його показовим звільненням за прогул, не надано також оцінки невідповідності формулювання запису у трудовій книжці про звільнення - формулюванню у наказі. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

№ справи 754/594/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 8346/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Смирнова Є.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу №1180 від 30.07.2010 року ОСОБА_5 з 02.08.2010 р. прийнятий на роботу до Київського національного торговельно-економічного університету на посаду монтажника внутрішніх сантехнічних систем та обладнання 5 розряду бригади №4 експлуатаційно-технічного відділу /а.с.94/, між сторонами було укладено безстроковий трудовий договір.

Відповідно до Колективного договору університету на період 2010-2015 рр. діяли Правила внутрішнього розпорядку щодо робочого часу і часу відпочинку працівників Експлуатаційно-технічного відділу, відповідно до яких початок і закінчення роботи, час обідньої перерви встановлюється для працівників із п'ятиденним робочим тижнем із понеділка по четвер з 09.00 по 17.42, у п'ятницю з 09.00 по 16.42, обідня перерва з 13.00 до 13.30 / а.с.158-159/

Спеціалістам вказаного відділу, які займались обслуговуванням інженерного обладнання навчальних корпусів та гуртожитків, начальником відділу був встановлений графік чергувань, в тому числі у нічний час з 20.00 до 08.00 та у вихідні дні, в який ОСОБА_5 не внесено / а.с.170-175/

Відповідно до розпорядження начальника Експлуатаційно-технічного відділу від 30.11.2015 р. №8, ОСОБА_5, як монтажник внутрішніх сантехнічних систем та обладнання мав працювати за Правилами внутрішнього трудового розпорядку університету з п'ятиденним робочим тижнем та не залучався до роботи у вечірній та нічний час.

Відповідно до Табелю обліку використання робочого часу по бригаді №4 Експлуатаційно-технічного відділу за грудень 2015 р., ОСОБА_5 у грудні 2015 року працював 4 дні, з 07.12.2015 р. по 31.12.2015 р. у позивача значиться прогул. / а.с.106/

На підставі наказу Київського національного торговельно-економічного університету №273-к від 18.02.2016 р. ОСОБА_5 звільнено з роботи за прогули без поважних причин з 07.12.2015 р. по 26.01.2016 р., згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України / а.с. 21/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 40 КЗпП України про те, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Встановивши, що після 07.12.2015 р. ОСОБА_5 був відсутній на робочому місці, ігнорував звернення адміністрації Університету щодо надання пояснень відносно причин відсутності на робочому місці / а.с.25-30, 77-79, 96-105/, жодних рішень про зміну істотних умов праці ОСОБА_5 не приймалось, а за період з 07.12.2015 р., знаючи що станом на 12.01.2016 р. відсутній наказ про його звільнення, не вчинив жодних дій, направлених на виконання своїх трудових обов'язків, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність звільнення ОСОБА_5 за прогул без поважних причин.

Доводи апеляційної скарги, що у відповідача фактично відбулися зміни істотних умов праці позивача, а саме замість роботи виключно у нічний час /з 20-00 год. до 8-00 год. / з графіком дві ночі через дві ночі, Розпорядженням по експлуатаційно-технічному відділу № 8 від 30.11 2015 року було встановлено новий режим роботи, були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм було надано належну оцінку, що саме за Правилами внутрішнього трудового розпорядку університету з п»ятиденним робочим тижнем і двома вихідними днями, робочий час якого становив: з понеділка по червер із 9.00 до 17.42, у п»ятницю із 9.00 до 16.42, обідня перерва 30 хв. - з 13.00 до 13.30, ОСОБА_5 як монтажник внутрішніх сантехнічних систем та обладнання 5 розряду бригади № 4 експлуатаційно-технічного відділу мав працювати. /а.с. 158-159/ .

Також беззаперечно було встановлено в судових засіданнях, що ОСОБА_5 з 07.12.2015 року був відсутній на роботі. Його доводи щодо не допуску його на робоче місце не підтверджуються жодними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: