Ухвала

Іменем України

22 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ІваненкоЮ.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Франківського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання прийняти та оплатити листки непрацездатності, надання відпусток та матеріальної допомоги, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділу освіти Франківського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 05 січня 2012 року вона працює на посаді юриста господарської групи відділу освіти на час відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами основного працівника ОСОБА_3 Наказом від 14 квітня 2015 року її було звільнено з цієї посади на підставі п. 2 ст.36 КЗпП України, у зв'язку з виходом ОСОБА_3 з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Посилаючись на те, що її звільнення відбулось з порушенням трудового законодавства, позивачка просила: визнати незаконним і скасувати наказ відділу освіти від 14 квітня 2015 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_2» та поновити її на посаді; зобов'язати відповідача прийняти та оплатити листки непрацездатності, видані їй закладами охорони здоров'я; надати відпустку та матеріальну допомогу у зв'язку із вагітністю і пологами та відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохчного віку; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 8 тис. грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року рішення районного суду скасовано, й ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ відділу освіти Франківського району Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 14 квітня 2015 року № 87-к «Про звільнення з роботи ОСОБА_2». Стягнуто з відділу освіти Франківського району Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 2 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі відділ освіти Франківського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційним судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позов, апеляційний суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що звільнення позивачки проведено з порушенням вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України, оскільки на момент звільнення вона була вагітна, а роботодавець не дотримався вимог щодо її обов'язкового працевлаштування.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу освіти Франківського району управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко