Справа № 201/6279/16-ц
Провадження № 2/201/1924/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцева І.О., Житлово-будівельний кооператив № 60 «Залізничник-2» про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцева І.О., житлово-будівельний кооператив №60 «Залізничник-2» про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Спадщина була прийнята позивачем вчасно шляхом подання відповідної заяви приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевій І.О. 04 березня 2016 року.

16 березня 2016 року позивач повторно звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті її чоловіка. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, про що було винесено відповідну постанову від 13 квітня 2016 року.

Позивач також посилався на те, що 26 лютого 1966 року ОСОБА_3, отримав ордер за № 410 на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 у ЖБК № 60 «Залізничник-2». У даній квартирі спадкоємець був зареєстрований та проживав з 1966 року по дату смерті разом із дружиною - ОСОБА_1 Вступні та пайові внески спадкодавець сплачував регулярно, остаточно виплативши вартість квартири у травні 1977 року, проте право власності на вказану квартиру на імя ОСОБА_3 зареєстроване не було.

У зв'язку із вищевикладеним позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з квартири № 82, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, без фіксації технічними засобами, зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та з урахуванням того, що відповідач надав суду заперечення, суд вважає за можливе ухвалити рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач була дружиною померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 за записом № 951 (а.с. 8).

26 лютого 1966 року ОСОБА_3, отримав ордер за № 410 на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 у ЖБК № 60 «Залізничник-2» (а.с. 9)

У даній квартирі спадкоємець був зареєстрований та проживав з 1966 року по дату смерті разом із дружиною - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою від 18 квітня 2016 року № 766, виданою обслуговуючим кооперативом ЖБК № 60 «Залізничник-2» (а.с. 10).

Відповідно до довідки від 18 квітня 2016 року № 767, виданої обслуговуючим кооперативом ЖБК № 60 «Залізничник-2», ОСОБА_3 повністю сплатив внесок за двокімнатну квартиру у травні 1977 року (а.с. 11).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 7063 (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 04 березня 2016 року звернулася до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевій І.О. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 38).

16 березня 2016 року позивач повторно звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті її чоловіка. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О. було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, про що було винесено відповідну постанову від 13 квітня 2016 року (а.с. 16-17).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 як члену Житлово-будівельного кооперативу-60 "Залізничник-2" видано ордер на право вселення та проживання у спірній квартирі із сім'єю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу-60 "Желєзнодорожник-2" внесок у сумі 3571 руб. 46 коп. за квартиру ОСОБА_3 внесено повністю (а.с. 11).

За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який регулював правовідносини щодо права власності, у тому числі на кооперативну квартиру, член житлово - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до роз'яснень, що наведені у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 рок. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті спадкодавця члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, який повністю вніс пайовий внесок, - до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Отже, встановивши, що померлий ОСОБА_3 був членом житлово-будівельного кооперативу і повністю вніс пайовий внесок за квартиру, яка була йму надана, суд доходить висновку, що після його смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру, яку успадкувала його дружина - ОСОБА_1, що 04 березня 2016 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 56).

При цьому Суд вважає за необхідне зазначити, що в ході розгляду цієї справи судом було витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_3, з матеріалів якої встановлено, що діти померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини після його смерті на користь дружини спадкодавця - позивача ОСОБА_1, про що нотаріусу були подані відповідні заяви (а.с. 41, 46).

У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Встановивши, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу відмовив ОСОБА_1 в оформленні права на спадщину з наведених у постанові підстав, суд доходить висновку, що право ОСОБА_1 щодо спірного спадкового майна - квартири, спадщина на яку відкрилась в силу зазначених обставин, підлягає захисту у визначений нею спосіб у порядку, передбаченому ст.16 ЦК України.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з квартири № 82, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцева І.О., житлово-будівельний кооператив №60 «Залізничник-2» про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з квартири № 82, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський