АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7010/16 Справа № 199/5594/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Глущенко Н.Г., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: Сахарові Д.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 04.03.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дніпрогаз» був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання по вул. Пестеля, 39 у м. Дніпропетровську. Під час візиту контролера за вказаною вище адресою позивачу стало відомо, що за ним, як за споживачем послуг, рахується заборгованість з газопостачання. За отриманням інформації щодо виниклої заборгованості позивач звернувся з листом до відповідача, на що отримав відповідь про те, що з позивачем укладено два договори про надання послуг з газопостачання: по вул. Радужна, 21 в м. Підгороднє Дніпропетровської області (особовий рахунок № 79542) та по вул. Пестеля, 39 в м. Дніпропетровську (особовий рахунок № 73379). Так, як за особовим рахунком по вул. Радужна у м. Підгороднє Дніпропетровської області виник борг, його відповідач переніс на особовий рахунок № 79542, відкритий на позивача по вул. Пестеля у м. Дніпропетровську. Позивач вказує, що з часом відповідач повернув незаконно перераховану суму боргу на особовий рахунок по вул. Радужна у м. Підгороднє, проте протиправними діями відповідача, які полягають у незаконному перерахунку коштів з одного рахунку на інший, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у втраті здоровя, оскільки будучи інвалідом 2 групи він після повідомлення про наявність боргу змушений був звернутися до лікарні. Так, як повідомлення про наявність боргу негативно вплинуло на емоційний стан позивача, у нього зявилася біль у серці, підвищився артеріальний тиск. Позивач не міг в звичайному ритмі купляти харчі, керувати автомобілем, змушений був приймати додаткові ліки для стабілізації здоровя. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати дії відповідача незаконними щодо перенесення боргу з лдного разунку на інший рахунок позивача; зобовязати відповідача повернути на на особовий рахунок № 73379 кошти в сумі 4704,59 грн.; стягнути з ПАТ «Дніпрогаз» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., а також судовий збір (а.с.2-5,67-68,69-72).

За заявою позивача від 02.08.2016 року (а.с.134-135) ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про зобовязання зробити перерахунок залишено без розгляду (а.с.137).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.140-141).

В апеляційній скарзі (а.с.144-146) ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки:

- перенесення заборгованості за послуги газопостачання з одного особового рахунку на інший не передбачено ні договором, ні законом;

- відповідачем було повернуто позивачу, у звязку зі зверненням останнього до суду з позовними вимогами, на особовий рахунок кошти, які було незаконно переведенні на інший рахунок, що свідчить про визнання відповідачем позовних вимог;

- судом безпідставно проігноровано та не встановлено факт неправомірних дій відповідача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач є споживачем послуг з газопостачання, які надає відповідач; при продажі житлового будинку договір про надання послуг з газопостачання з відповідачем не розірвав, інформації про відчуження не надав; при придбанні нового житлового будинку сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання з присвоєнням нового особового рахунку, на якій відповідачем було перенесено заборгованість за спожиті послуги за попередньою адресою, але згодом сума заборгованості була перенесена відповідачем добровільно на колишній особий рахунок.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що :

- 25.05.2001 року між позивачем, як з власником будинку по вул. Райдужна, 21 у м. Підгороднє, та відповідачем укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання безстроково,

- 26.12.2013 року ОСОБА_2 продав вказаний вище житловий будинок ОСОБА_4, проте договір про надання послуг з газопостачання з відповідачем не розірвав, інформацію про відчуження будинку відповідачу не надав,

- 04.03.2015 року ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 уклали договір № 73379 про надання населенню послуг з газопостачання житлового будинку по вул. Пестеля 39 у м. Дніпропетровську,

- борг за споживання газу по вул. Радужна, 21 у м. Підгороднє, що виник у позивача у сумі 4061,39 грн., був перерахований відповідачем на особовий рахунок позивача, відкритий по вул. Пестеля, 39 у м. Дніпропетровську,

- під час розгляду справи у суді вказана сума грошових коштів була повернута відповідачем на особовий рахунок, відкритий по вул. Радужна, 21 у м. Підгороднє.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання вищеказаних дій відповідача неправомірними, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не вчинив будь-які неправомірні дії, які порушують права та інтереси позивача, оскільки добровільно повернув грошові кошти з особового рахунку позивача, відкритого по вул. Пестеля, 39 у м. Дніпро-петровську на особовий рахунок, відкритий по вул. Радужна, 21 у м. Підго-роднє.

Зазначені дії відповідача діючим законодавством не передбачені і тому є неправомірними незалежно від добровільного усунення відповідачем наслідків с воїх незаконних дій.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України такий спосіб захисту порушених прав як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності передбачений лише при зверненні з позовом до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскільки відповідач до переліку вказаних осіб не віднесений, встановлення дій відповідача неправомірними зазначається лише в мотивувальній частині рішення суду як підстава для задоволення інших позовних вимог щодо порушення прав позивача як споживача послуг.

За вказаних обставин слід визнати помилковими висновки суду першої існтанції про відмову у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди з тих підстав, що позивач не довів протиправність дій відповідача.

Разом з тим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивач не надав суду доказів про причинний зв'язок втрати здоровя саме внаслідок неправомірних дій відповідача.

Крім того, за змістом п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», право споживача на відшкодування моральної шкоди виникає у разі, коли така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, що судом не встановлено.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Разом з тим, зважаючи на наявність в судовому рішенні помилкових висновків суду, колегія суддів вважає, що рішення суду першї інстанції слід змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В решті рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: