Справа № 676/7305/15-ц
Номер провадження 2/676/342/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

06 жовтня 2016 року.

Кам»янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

при секретарі Бандурі І.М.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам»янці-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області про скасування розпорядження , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області про скасування розпорядження , поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В суді позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, вказують, що 01.09.2010 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду сторожа Орининської сільської ради. 28.10.2015 року , без її відома, її було звільнено з роботи, у зв»язку із прогулом без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, з ропорядженням про звільнення з роботи її ознайомлено не було, його копї їй не видавались, письмове пояснення не відбиралось. 20.11.2015 року вона ознайомилась із розпорядженням №30 від 28.10.2015 року про звільнення. Причини звільнення, наведені у розпорядженні, не відповідають дійсності, оскільки 26, 27, 28 жовтня 2015 року вона працювала на роботі, а 29.10.2015 року , у зв»язку із поганим самопочуттям, попередила у телефонному режимі касира та бухгалтера, що іде на лікарняний. 08.11.2015 року, після виходу із лікарняного, вона дізналась про те, що її звільнено. Лікарняний до оплати не надавала, трудову книжку отримала пізніше в листопаді місяці. Після виходу із лікарняного 08 листопада 2015 року , ще працювала кілька днів.

Представник позивача та позивач в суді просять скасувати розпорядження Орининського сільського голови № 30 від 28.10.2015 року про звільнення ОСОБА_1, поновити її на роботі на посаді сторожа та стягнути з Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18056,32 грн.

Представники відповідача позов у суді не визнали, оскільки вважають звільнення ОСОБА_1 законним, так як вона дійсно здійснила прогул більше трьох годин 26 жовтня та не вийшла зовсім на роботу 27 та 28 жовтня і про те, що вона знаходилась на лікарняному з 29 жовтня по 07 листопада 2015 року включно їм не було відомо. На засідання профкому для дачі пояснень , відносно прогулів, ОСОБА_1 запросити не змогли, оскільки та відключила телефон, тому згоду на її звільнення профком давав у її відсутності. Пізніше, 08 листопада вона з»явилась на роботі, її було ознайомлено із розпорядженням про звільнення і вручено трудову книжку. У зв»язку із прогулами ОСОБА_1, вони вимушені були просити інших осіб , а саме : працівників сільської ради та техпрацівника ОСОБА_5 , палити пічку та виконувати інші обов»язки ОСОБА_1 Просять у позові відмовити.

В суді свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 - працівники сільської ради, підтвердили факти прогулів ОСОБА_1 на протязі 26, 27, 28 жовтня 2015 року, оскільки де -які з них виконували частково роботу ОСОБА_1, так як розпочався опалювальний період, крім того, на підтвердження фактів прогулу ОСОБА_1 складалися акти за їх участю, а 28 жовтня 2015 року одностайно проголосували на засіданні профкому за її звільнення.

Заслухав позивачку, її представника, представників відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження №23 від 01 вересня 2010 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду сторожа сільської ради на 0,5 ставки з 01.09.2010 року (на опалювальний період з 15.10 по 15.04 на 1 ставку).

Відповідно до Розпорядження №30 від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади сторожа через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин, на підставі п.4 ст.40 КЗпП України, оскільки 26 жовтня 2015 року остання була відсутня на роботі протягом робочого дня 5 годин без поважних причин, а 27-28 жовтня 2015 року взагалі була відсутня на роботі без поважних причин і при цьому нікого не попередила.

Підставами для звільнення стали: акт №1 від 26.10.2015 року «Про відсутність ОСОБА_1 на роботі», акт №2 від 27.10.20-15 року «Про відсутність ОСОБА_1 на роботі», акт №3 від 28.10.2015 року «Про відсутність ОСОБА_1 на роботі».

Відповідно до протоколу №1 засідання профгрупи Орининської сільської ради від 28.10.2015 року надано згоду на звільнення сторожа Орининської сільської ради за відсутності її на роботі без поважних причин 26-28 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст.36 КЗпП України - підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст.38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст.40, 41).

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України - трудовий договоір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом в разі прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була відсутня на роботі 26 жовтня 2015 року протягом п»яти годин, 27 жовтня та 28 жовтня протягом всього дня. Про причини своєї відсутністості нікого не повідомила, вмінені їй обов»язки, в тому числі, опалення пічки, не виконувала, на телефонні дзвінки не відповідала, що примусило відповідача скликати засідання профгрупи з приводу дачі згоди на її звільнення за прогули, оскільки вони вимушені були докладати зусиль для залучення інших осіб до виконання функціональних обов»язків сторожа та вмінення з 15 жовтня обов»язку ОСОБА_1 палити щоденно пічку. Також вона , не повідомила про свою хворобу з 29 жовтня по 8 листопада 2015 року. На роботі ОСОБА_1 з»явилась 08 листопада 2015 року. Листок непрацездатності в бухгалтерію сільської ради до цього часу не дала. Трудову книжку та розрахункові отримала по 28 жовтня 2015 року. Усі ці факти підтверджуються поясненнями свідків у судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Крім того, враховуючи приписи п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з»ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору (п.4 ст.40 КЗпП України) ... чи враховувалась при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника, суд приходить до висновку, що таке порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме її відсутність на роботі з 26 жовтня по 08 листопада 2015 року , відсутність будь-яких пояснень та повідомлень про невихід на роботу ОСОБА_1 і її поведінка після того, унеможливила відповідачу відібрати у неї пояснення, щодо прогулів та повідомити її про засідання профкому, щодо надання згоди на її звільнення. А тому, суд вважає, що дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 є законними, оскільки вони відповідали тим обставинам, які склались внаслідок вчиненого порушення ОСОБА_1, яка на протязі двох тижнів не виходила на роботу в опалювальний період і нікому не повідомляла та не пояснювала причину своєї відсутності, а підприємство потребувало виконання тих функціональних обов»язків , які були покладені на ОСОБА_1

Суд не може взяти до уваги пояснення свідків в суді ОСОБА_9 , ОСОБА_9 - сина та невістки позивачки, ОСОБА_10- сусідки-пенсіонерки, яка проживає неподалік від сільської ради, які свідчили, що ОСОБА_1 26-28 жовтня 2015 року була на роботі і відноситься до них критично, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи і протирічать їм.

Також не узгоджуються з матеріалами справи і не доведені в суді , будь-якими належними доказами, твердження позивачки, що у листопаді 2015 року, після виходу із лікарняного, вона виходила на роботу і виконувала свої функціональні обов»язки, оскільки у наданому суду Табелі обліку робочого часу працівників сільської ради в листопаді 2015 року прізвище ОСОБА_1 відсутнє, крім того, свідки підтвердили у суді , що ОСОБА_1 не виходила на роботу.

Тому, враховуючи усі обставини справи та керуючись діючим законодавством, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 є законним і тому в її позові про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області про скасування розпорядження Орининського сільського голови № 30 від 28.10.2015 року « Про звільнення сторожа ОСОБА_1», поновлення ОСОБА_1 на роботі в Орининській сільській раді Кам»янець-Подільського району Хмельницької області на посаді сторожа та стягнення з Орининської сільської ради Кам»янець-Подільського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18056,32 грн. - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Кам»янець-Подільський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду: Семенюк В.В