АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/7297/15-ц Головуючий у І інстанції Кузьміна О.І.
Номер провадження №22-ц/791/324/16 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Лісової Г.Є.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 07 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

у червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 19 лютого 2015 року близько 14-00 години на розі вулиць Карла Маркса та Червоного Хреста у місті Херсоні з вини відповідача сталося зіткнення автомобілів Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та Toyota Camrу, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобіль позивача Honda CR-V було пошкоджено, чим позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, за висновком експертного автотоварознавчого дослідження № Вэ-74 від 17 березня 2015 року вартість спричиненої позивачу матеріальної шкоди становить 377730,88 гривні, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» за страховим полісом серії АІ № 00963156 із строком дії до 06 липня 2015 року,страхова сума за заподіяну шкоду майну третіх осіб становить 50000 гривень, у позові поставлено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 328398,85 гривні у відшкодування матеріальної шкоди, 6000 гривень у відшкодування моральної шкоди та про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень, відшкодування судових витрат.

Рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 07 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 50000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 377730,88 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 572,40 гривні в рахунок відшкодування витрат по оплаті дослідження спеціаліста, 3783,04 гривні в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, всього 382086,32 гривні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки судом першої інстанції без достатніх підстав прийнято до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження № Вэ-74 від 17 березня 2015 року, яке проведено без виклику заінтересованих осіб, перелік пошкоджень вказаного автомобіля не відповідає переліку, зафіксованому на місці дорожньо-транспортної пригоди, крім того методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачає визначення розміру збитку на момент пошкодження транспортного засобу, однак у висновку експертного дослідження було зазначено вартість транспортного засобу на момент пошкодження, проте вартість матеріального збитку визначена в цінах станом на момент завершення дослідження, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, на даний час вина учасників дорожньо-транспортної пригоди не встановлена, а тому судом першої інстанції при ухваленні рішення було проігноровано п. 8 постанови Пленуму ВСС України № 4 від 01 березня 2013 року, за яким у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи сторони свої процесуальні позиції підтримали, при цьому представник відповідача наполягав на задоволенні скарги, зазначав про відсутність вини його довірителя у даному зіткненні автомобілів сторін, чим пояснив відсутність у апеляційній скарзі заперечень щодо конкретних складових заявленої до стягнення шкоди, позивач та його представник проти вимог скарги заперечували, пояснили, що після зіткнення автомобілів сторони домовилися розійтися мирно та за взаємною згодою, пізніше відповідач став уникати зустрічей та дзвінків, компетентним органам не вдалося його знайти для складення протоколу про порушення ним правил дорожнього руху, до стягнення заявлено відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача лише від пошкоджень, завданих відповідачем, останній повідомлявся експертом про проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 19 лютого 2015 року на регульованому світлофорним об'єктом перехресті вулиць Карла Маркса та Червоного Хреста сталося зіткнення автомобілів Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та Toyota Camrу, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі сторін зазнали пошкоджень.

Рішення суду в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» страхового відшкодування на користь позивача даним відповідачем не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині не перевіряється.

Сторони у справі виступають власниками автомобілів - джерел підвищеної небезпеки, до відшкодування заявлено шкоду, завдану в результаті зіткнення цих автомобілів, отже спір має вирішуватися на підставі ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задачею суду у даній справі є встановлення винної особи у зіткненні автомобілів сторін та розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, на підставі доказів, наданих сторонами у справі.

Стосовно винної особи у даній дорожньо-транспортній пригоді колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо вини відповідача виходячи з такого розсуду.

За протоколом про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2015 року, складеного інспектором ДПС ВДАІ міста Херсона, позивача зазначено винною особою у даному зіткненні, а саме здійснення ним проїзду регульованого перехрестя на поєднанні червоного та жовтого сигналів світлофору, що є порушенням п. 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху.

За п. 8.7.3 (є) Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року з наступними змінами (далі «Правила») сигнал світлофора у разі поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

За вказаним протоколом на позивача постановою Комсомольського районного суду міста Херсона від 17 квітня 2015 року було накладено штраф, проте постановою судді Апеляційного суду Херсонської області від 15 травня 2015 року постанова суду першої інстанції була скасована як незаконна і провадження у даній справі було закрите у зв'язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, більше того, у цій постанові зазначено про те, що зіткнення автомобілів сторін сталося за межами перехрестя на полосі руху автомобіля позивача, яка для відповідача була зустрічною смугою руху, у діях відповідача встановлено порушення вимог п. 10.5 Правил, яке знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

П. 10.5 Правил встановлює, що поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, порушення вказаного пункту Правил відповідачем вбачається з підписаної сторонами схеми до протоколу огляду місця ДТП від 19 лютого 2015 року, за якою місце зіткнення автомобілів сторін сталося на смузі руху автомобіля позивача до його в'їзду на перехрестя на лінії світлофору, навіть за умови руху автомобіля позивача на забороняючий сигнал світлофору він не виїхав із дозволеної зони за межі світлофору та перехрестя, зі схеми можна зробити висновок, що відповідач в порушення Правил обрав неправильну траєкторію проїзду перехрестя з поворотом наліво, внаслідок чого заїхав на зустрічну смугу, на якій знаходився автомобіль позивача, в результаті чого сталося зіткнення, такий самий висновок міститься в матеріалах службового розслідування УМВС України в Херсонській області, за повідомленням даного органу протокол про порушення Правил на ОСОБА_2 працівниками міліції не складено через ухилення відповідача від спілкування з вказаними посадовими особами.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зіткнення автомобілів сторін сталося через неправомірні дії відповідача, його вина у порушенні Правил та пошкодженні автомобіля позивача є очевидною, для такого висновку спеціальні знання не потребуються і призначення судової автотехнічної експертизи у даній справі, про що клопотала сторона відповідача, є зайвим та таким, що не сприятиме розгляду справи у розумні строки.

Ст. 1166 ЦК України передбачає відшкодування шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала, позивачем як спосіб захисту обрано відшкодування шкоди у вигляді стягнення вартості відновлювального ремонту належного йому автомобіля, що відповідає положенням ст. 1192 ЦК України.

За положеннями ст. ст. 10, 27, 57, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

У якості доказу розміру завданої шкоди позивачем надано висновок експертного товарознавчого дослідження від 17 березня 2015 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача в розмірі 377730,88 гривні та який покладено в основу рішення суду першої інстанції, стороною відповідача не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вказаний висновок.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень, допущених при приведенні вказаного експертного дослідження, не знайшли свого підтвердження у суді, оскільки про проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача 03 березня 2015 року на адресу відповідача 28 лютого 2015 року була направлена телеграма, яка працівниками Укрпошти не була вручена з тої причини, що квартира адресата була зачиненою і він за залишеним повідомленням за телеграмою не з'явився, отже при проведенні даного дослідження вимоги п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року з наступними змінами, порушено не було, відповідно твердження сторони відповідача, що даний доказ не може братися до уваги як отриманий з порушенням встановленого законом порядку, не знайшло свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Змістовну частину експертного товарознавчого дослідження можна було спростувати або підтвердити висновком судової автотоварознавчої експертизи, яка за клопотанням обох сторін була призначена ухвалою суду першої інстанції від 22 липня 2015 року з дорученням її проведення тому ж експерту, який проводив перше дослідження, експертиза не була проведена через незгоду сторони відповідача на її проведення за матеріалами справи у зв'язку з частковим відновленням автомобіля позивача, за апеляційною скаргою сторони відповідача ухвала суду першої інстанції з цього приводу судом апеляційної інстанції була скасована з передачею питання призначення експертизи на новий розгляд, при новому розгляді справи клопотання про призначення експертизи стороною відповідача заявлено не було, судова експертиза не призначалася, справу вирішено за наявними у ній матеріалами.

Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих заперечень щодо конкретної складової чи її вартості у відновлювальному ремонті автомобіля позивача, позиція представника відповідача у суді апеляційної інстанції зводилася лише до заперечення вини його довірителя у зіткненні автомобілів сторін без спростування належними доказами тої чи іншої позиції експертного висновку, його посилання на неправильність моментів визначення ринкової вартості автомобіля та розміру матеріальної шкоди не спростовує рішення суду першої інстанції, яким вказані величини застосовані не були, а було застосовано лише величину вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, передбачених законом підстав для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позову немає.

Разом з тим позивачем заявлено до стягнення вартість відновлювального ремонту у сумі 377730,88 гривень, з яких 50000 гривень він просив стягнути з іншого відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», суд задовольнив позовні вимоги, проте при вирішенні розміру стягнення з ОСОБА_2 не врахував стягнуті з іншого відповідача 50000 гривень та помилково, за межами позовних вимог, стягнув їх повторно, рішення в цій частині підлягає зміні, в решті доводи апеляційної скарги не містять посилання на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід задовольнити частково, рішення у справі змінити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Херсона від 07 грудня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 змінити, суму 377730,88 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди зменшити до 327730,88 гривень, загальний розмір стягнення з 382086,32 гривні зменшити до 332086,32 гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.Є. Лісова