Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 316/2655/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Капустинський М.В.
Провадження № 22-ц/778/3600/16 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Гончар М.С.,

Дзярука М.П.,

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним наказу та скасування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що наказ № 81-ук від 27.08.2015 року, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, є незаконним, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував і виконує всі задачі та обов'язки, передбачені посадовою інструкцією. Позивач вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності здійснено з порушеннями трудового законодавства України та встановленого в ДП «НАЕК «Енергоатом» порядку, який регламентований Інструкцією з організації та порядку проведення службових розслідувань у ДП НАЕК «Енергоатом», ИД-Д.0.26.512-12, не відповідає вимогам ст.ст. 147-149 КЗпП України, оскільки стягнення застосовано за відсутності підстав для його застосування та за відсутності складу дисциплінарного порушення.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП НАЕК «Енергоатом» № 81-ук від 27.08.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 за порушення трудової дисципліни», яким оголошено догану начальнику дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення цеху засобів диспетчерського технологічного управління ОСОБА_3

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ДП НАЕК «Енергоатом» № 81-ук від 27.08.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 за порушення трудової дисципліни», яким оголошено догану начальнику дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення цеху засобів диспетчерського технологічного управління ОСОБА_3

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ДП «НАЕК «Енергоатом» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у виді догани.

В той же час, згідно положень ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку.

Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов'язки, характеру порушення, шкідливих наслідків, причинного зв'язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України)

Згідно ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач на час виникнення спірних правовідносин працював на посаді начальника дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення цеху засобів диспетчерського технологічного управління Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

На виконання наказу президента ДП «НАЕК «Енергоатом» № 552 від 25.06.2015 року (т. 1, а.с. 134) було проведено службове розслідування щодо перевірки фактів та з'ясування обставин щодо можливих порушень начальником дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування Служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення цеху засобів диспетчерського технологічного управління ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_3 вимог антикорупційного законодавства. За результатами службового розслідування було складено Акт службового розслідування від 04.08.2015 року (т. 1, а.с. 100-127) та президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» підписаний наказ № 738 від 20.08.2015 року «Про вжиття заходів за результатами службового розслідування» (т. 1, а.с. 69-70), а в.о. генерального директора ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» та заступником голови профспілкового комітету підписаний наказ № 81-ук від 27.08.2015 року, яким позивачу оголошена догана за порушення вимог п. 4.2 посадової інструкції начальника дільниці ОТРП САР ЦЗДТУ, п.п. 2.2.3, 2.2.4, 3.4.4 Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» ПМ-Д.0.34.621, п. 2.2 Комплаєнс-Політики ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-С.0.10.150-14 (т. 1, а.с. 136-137).

Підставою для прийняття адміністрацією ДП «НАЕК «Енергоатом» рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок комісії зі службового розслідування про наявність у позивача реального конфлікту інтересів, який виявився у підпорядкуванні останньому його близьких родичів - сина ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_4 (сторінки 5-6 Акта службового розслідування від 04.08.2015р.). Відсутність повідомлення з боку позивача безпосередньому керівництву про наявність зазначеного реального конфлікту інтересів (про наявність у підпорядкування сина та дружини), на думку комісії, свідчить про порушення ОСОБА_3 п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» і, відповідно, про наявність складу дисциплінарного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначенi у пунктах 1, 2 частини першої статтi 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Особами, які зазначенi у пунктах 1, 2 частини першої статтi 3 Закону України «Про запобігання корупції» є, у тому числі, посадові особи юридичних осіб публічного права.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Як зазначалося вище, відповідно до викладених в Акті службового розслідування від 04.08.2015р. висновків комісії, реальний конфлікт інтересів полягає у факті прямого підпорядкування позивачу його близьких родичів - сина ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_4

Проте, згідно з п. 1.7 наявних у матеріалах справи посадових інструкцій інженера засобів радіо та телебачення І категорії по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення 00.СВ.ИР.07-12, 00.СВ.ИД.07-15 ОСОБА_3 (сина позивача) та електромонтера станційного радіотелевізійного обладнання 3-6 розряду групи по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення 00.СВ.ИР.06-12 ОСОБА_4 (дружини позивача), останні знаходяться в прямому підпорядкуванні у ведучого інженера засобів радіо та телебачення - керівника групи по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення (т. 1, 185-198, т. 2, а.с. 56-76).

Згідно з пунктами 2.58 посадової інструкції 00.СВ.ИР.07-12, 00.СВ.ИД.07-15 ОСОБА_3 (сина позивача) та 2.56 посадової інструкції 00.СВ.ИР.06-12 ОСОБА_4 (дружини позивача), вони зобов'язані виконувати письмові та усні розпорядження безпосереднього керівника, яким є ведучий інженер засобів радіо та телебачення - керівник групи по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення.

За пунктами 1.4 посадової інструкції 00.СВ.ИД.07-15, 00.СВ.ИР.07-12 ОСОБА_3 (сина позивача) та посадової інструкції 00.СВ.ИР.06-12 ОСОБА_4 (дружини позивача), прийняття їх на роботу здійснюється наказом генерального директора ВП ЗАЕС по представленню начальника ЦЗДТУ.

Крім того, як вбачається з Положення про преміювання працівників Цеху засобів диспетчерського технологічного управління за результатами роботи за місяць 00.СВ.ПЛ.02-14 (т. 1, а.с. 199-214), Положення про порядок планування та використання коштів на оплату праці працівників ДП НАЕК «Енергоатом» ПЛ-К.0.07.376-05 (т. 1, а.с. 215-237), Положення про преміювання працівників ДП НАЕК «Енергоатом» за результатами роботи за місяць ПЛ-К.0.04.031-08 (т. 1, а.с. 238-245), Положення про виплату винагороди за підсумками роботи за рік працівниками ДП НАЕК «Енергоатом» ПЛ-К.0.07.072-08 (т. 1, а.с. 246-253), вирішення питання щодо заохочення та матеріального стимулювання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не відноситься до компетенції позивача.

Отже, суд дійшов правильного висновку, що вище перелічені положення посадових інструкцій ОСОБА_3 (сина позивача) та ОСОБА_4 (дружини позивача) та положень ДП НАЕК «Енергоатом» свідчать про відсутність ознаки прямої підпорядкованості між позивачем та його сином і дружиною. Встановлено, що з питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням по відношенню до ОСОБА_3 (сина) та ОСОБА_4 (дружини) позивач не здійснює. Сам факт перебування позивача на займаній посаді - начальника дільниці організації телерадіоповідомлення системи аварійного реагування служби експлуатації зовнішніх телекомунікаційних мереж та систем оповіщення цеху засобів диспетчерського технологічного управління Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в той час як його син (інженер 1 категорії засобів зв'язку та телебачення групи по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу ОТРП САР) та дружина (електромонтер 5 розряду групи по технічному обслуговуванню та експлуатації станційного комплексу ОТРП САР) не перебувають у прямому підпорядкуванні позивача, а також за відсутності даних про здійснення ним конкретних дій, пов'язаних з реалізацією своїх повноважень, а також дій, які б відповідно свідчили про наявність особистого інтересу, або не вчинення тих дій, які він повинен здійснювати в межах посадової інструкції, не створює за змістом Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів, отже і не передбачає обов'язку особи повідомити безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту інтересів.

Зважаючи на те, що суть корупційного діяння полягає саме у тому, що особи не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам, відповідальність за цією нормою настає лише у тому разі, коли такі особи мали у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або були безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам, переконливих доказів чому по справі не здобуто, а відтак конфлікт інтересів, та відповідно, порушення чинного законодавства відсутні.

Виходячи з аналізу вищевказаних положень законодавства, що регулює дані правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем не порушувались вимоги антикорупційного законодавства, оскільки, по - перше, відсутні докази наявності конфлікту інтересів, по-друге, для наявності ознак конфлікту інтересів має бути приватний інтерес, а саме: будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Проаналізувавши вищенаведені нормативні акти, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивач з дружиною та сином не мали конфлікту інтересів, відтак, у позивача не виникло обов'язку для вжиття заходів відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

Крім іншого, як підставно наголосив суд в оскаржуваному рішенні, позивач не був притягнений ні в кримінальному, ні в адміністративному порядку за корупційні правопорушення по досліджуваним у справі обставинам.

Отже, наказ № 81-ук від 27.08.2015 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани у зв'язку із порушенням ОСОБА_3 антикорупційного законодавства є незаконним.

Також, суд дійшов вірного висновку щодо зазначення у наказі № 81-ук від 27.08.2015 року про порушення позивачем вимог п. 4.2 посадової інструкції начальника дільниці ОТРП САР ЦЗДТУ 00.СВ.ИД.18-12 (т. 2, а.с. 110-136), п.п. 2.2.3, 2.2.4, 3.4.4 Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» ПМ-Д.0.34.621 (т. 1, а.с. 55-63), п. 2.2 Комплаєнс-Політики ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-С.0.10.150-14 (т. 1, а.с. 64-68), то в Акті службового розслідування від 04.08.2015 року та наказі № 81-ук від 27.08.2015р. відсутня доказова база з приводу порушень позивачем будь-яких трудових обов'язків, а саме їхньої конкретної складової, що закріплюються переліченими документами, та наявністю фактів порушень позивачем трудової дисципліни.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи, є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Всі докази та обставини, на які посилається представник ДП НАЕК «Енергоатом» в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Крім того, у разі відмови ДП НАЕК «Енергоатом» у задоволенні їх апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, підприємство не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: