ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/6377/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права вимоги та визнання права власності на грошові кошти

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права вимоги та визнання права власності на грошові кошти.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 27 липня 2016 року, у зв'язку з порушенням позивачами вимог статті 119 ЦПК України, дана позовна заява залишена без руху та встановлено позивачам строк п'ять днів з дня отримання ними даної ухвали для усунення недоліків.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 27 липня 2016 року отримана позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 17 серпня 2016 року, 18 серпня 2016 року, 20 серпня 2016 року і 17 серпня 2016 року відповідно та станом на 22 вересня 2016 року доказів усунення недоліків вищезазначеної позовної заяви до Дарницького районного суду м. Києва не надходило.

Крім того, направлені на вказані у позовній заяві адреси позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвали суду від 27 липня 2016 року, були повернуті до суду з вказівками на поштових конвертах «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в ухвалі від 05 серпня 2015 року у справі №753/17762/13 (№6-15425св15), свідчить про належне повідомлення судом в силу вимог ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та станом на 22 вересня 2016 року доказів усунення недоліків вищезазначеної заяви до Дарницького районного суду м. Києва не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі 1, 2 не отримували ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, що надсилалась їм за адресами зазначеними позивачами та вказаними у позовній заяві, при цьому слід зазначити, що заяви про зміну місця проживання (перебування, знаходження) до суду ними не подано.

Крім того, відповідно до ч. 3. ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ухвала суду 27 липня 2016 року вважається врученою позивачам, а встановлені нею вимоги ними не виконані.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачам.

Згідно з частиною 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права вимоги та визнання права власності на грошові кошти - повернути позивачам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.