печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гладун Х.А.

при секретарі - Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними втрачені почуття любові, взаєморозуміння, також в сім`ї виникли суперечки. Разом сторони не проживають з осені 2015 р. Такий самий строк між сторонами припинилися шлюбно-сімейні відносини, не ведеться спільне господарство, сторони не ведуть спільного бюджету. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Надання строку для примирення вважає недоцільним. Просить визначити місце проживання дитини за місцем проживання матері. Зазначає, що майновий спір між сторонами відсутній.

Сторони будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У поданій заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити, заперечував проти надання строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судових засідань, призначених на 11.07.2016 р., 17.08.2016 р., повідомлявся за адресою місця проживання, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області (а.с. 20). Згідно відмітки працівників поштового відділення Київ-1 на конверті, що повернувся на адресу суду, адресат по повідомленню за поштовим відправленням не з'являється.

Отже, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 16.08.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між громадянами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 976.

Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1), виданим 24.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами вважає неможливим, проти надання строку для примирення заперечує.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення.

Щодо вимог позивача про визначення місця проживання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Заявляючи такі вимоги позивачем в належний спосіб не доведено порушення, не визнання, оспорювання їх відповідачем.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Враховуючи викладене позовні вимоги в цій частині є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110-112, 160 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, укладений та зареєстрований 16.08.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між громадянами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів (актовий запис № 976) - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

В задоволенні решті позовних вимог - відмовити.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Х.А. Гладун