Справа № 569/1097/16-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі - Андрощук О.Я.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором , -
ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.
Представник позивача в судовому засіданні позов та обґрунтування позовних вимог підтримав за обставин викладених у позові з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.06.2016 року. Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №110-08 від 18.03.2008 року в загальній сумі 33 292,69 доларів США, що еквівалентно 843 758 (вісімсот сорок три тисячі сімсот пятдесят вісім) грн. 15 коп., згідно курсу встановленого НБУ на день розрахунку заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12 656 грн. 37 коп.
Відповідачі в судові засідання не з'явились повторно. ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_3 в судові засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Крім того його виклик в судове засідання 24.10.2016 року на 11 год 00 хв здійснювався через розміщення оголошення у пресі (газеті «Вісті Рівненщини» №39 (1984) від 30.09.2016 року).
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідачів та ухваленням заочного рішення по справі. Представник позивача не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що 18.03.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк», був укладений кредитний договір №110-08, відповідно до якого позивач надав у власність відповідачу-1 грошові кошти в розмірі 65 500,00 доларів США строком до 17.03.2018 року, а відповідач-1, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти.
18.11.2009 року між тими ж сторонами був укладений договір №1 про внесення змін до кредитного договору №110-08 від 18.03.2008 року.
Відповідно до п. 2.6. кредитного договору, кредит був виданий ОСОБА_2 у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на її рахунок, що підтверджується меморіальним ордером №112623 від 18.03.2008 року.
Пунктом 3.2. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м збільшена на маржу 9,5%. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії договору. Сторони домовились, що зміна процентної ставки за кредитним договором, у звязку із зміною розміру ставки LIBOR 3м, здійснюється без внесення змін до договору.
Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у п. 3.2. кредитного договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п. 2.1. цього договору.
Згідно п. 3.4 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти щомісяця, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами з квітня 2008 року по 273,00 долара США.
09.10.2009 року між позивачем та іншим відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно з яким ОСОБА_3 несе разом із ОСОБА_2 солідарну відповідальність за порушення ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором у повному обсязі.
Також з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № 110-08/2 від 18.11.2008 року. Згідно п.1.3 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира, загальною площею 68,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Позивач виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору в повному обсязі. Тоді ж як ОСОБА_2 допустила порушення умов кредитного договору. З травня 2015 року припинила своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість.
Згідно п. 4.9. кредитного договору, банк у випадках передбачених п. 2.9. кредитного договору (зокрема, у випадку несвоєчасної сплати позичальником процентів та/або повернення кредиту/частини кредиту), вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника.
Відповідно п. 4.10 кредитного договору позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п. 4.9), достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.
19.08.2015 року позивачем на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були направлені повідомлення-вимога про дострокове повернення кредиту, які залишились не виконані.
Відповідно п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (повернення кредиту або його частини, оплати процентів, комісій) Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у п. 3.2 Кредитного договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення.
Згідно ст. 526 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК України: договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За умовами ст. 610 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Нормами п. 1, п. 2 ст. 551 ЦК України закріплено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно розрахунку заборгованості наданого суду станом на 25.04.2016 року заборгованість по кредитному договору №110-08 від 18.03.2008 року становить 33 292,69 доларів США, що еквівалентно 843 758 (вісімсот сорок три тисячі сімсот пятдесят вісім) грн. 15 коп., з яких: 30 476,06 доларів США, що еквівалентно 772 374 (шістсот шістдесят чотири тисячі девятсот вісімнадцять) грн. 48 коп. неповернута сума кредиту; 2 476,34 доларів США, що еквівалентно 62 759 (двадцять шість тисяч девятсот чотирнадцять) грн. 48 коп. прострочені відсотки; 340,29 долари США, що еквівалентно 8 624 (вісім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 19 коп. сума пені по простроченій заборгованості за період з 26.04.2015 року по 25.04.2016 року.
Таким чином, із відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 843 758 грн. 15 коп. заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» задоволені повністю, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути і судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 12 656 грн. 37 коп.
На підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 169, 213,214,215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором - задовільнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_4