_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4548/16
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

21.10.2016

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

21 вересня 2016 року представник позивача надав до Київського районного суду м. Одеси заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 обґрунтовуючи тим, що єдиним майном відповідача є вказана квартира та ОСОБА_2 може розпорядитися майном до вирішення справи і з метою гарантування реальної можливості захисту прав позивача, є необхідним вжиття заходів забезпечення позову.

22 вересня 2016 року ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі №520/10264/16-ц залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п'яти днів, з дня отримання ухвали, усунути зазначені недоліки заяви в ухвалі суду.

20 жовтня 2016 року зазначені недоліки в ухвалі суду позивачем були усунені, у зазначений судом строк.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, з матеріалів справине вбачається підстав для задоволення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки представник позивача не обґрунтував необхідність їх вжиття, не вказав в чому полягає очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення позову, суд вважає неспіврозмірним, оскільки у позові ставиться вимога про стягнення аліментів.

На підставі наведеного, клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі №520/10264/16-цза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бескровний Я. В.