н/п 2/490/2835/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Мамаєвій О.В., із секретарем Баришниковою І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за наданні послуги з водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ :

Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 6971,76 грн., посилаючись на невиконання відповідачеами своїх зобов'язань по сплаті наданих послуг з водопостачання та водовідведення.

В подальшому представник позивача надала до суду уточнену позовну заяву та просила суд стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 7887,04 грн. та понесені судові витрати.

У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідно наданих заперечень проти позову, просили суд застосувати строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 договір із позивачем не укладала, не була повідомлена про відкриття особового рахунку та не знала про наявність боргу.

Також вказано, що ОСОБА_4 набула повноліття у 2004 році, тому стягнення боргу за період з 1997 року по 2004 року є неправомірним, а ОСОБА_2 проживає за спірною адресою з 29.09.1998 року, тому стягнення з неї боргу за період з 1997р. по 1998 рік є неправомірним.

Суд, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали про видачу судового наказу за заявою МКП "Миколаївводоканал" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 № 490/3880/13-ц, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, МКП "Миколаївводоканал" надає послуги з водопостачання та водовідведення будинків, які розташовані у Центральному районі м. Миколаєва, у тому числі будинку № 16 по вул.Колодязній в м.Миколаєві.

Відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі № 46 вищевказаного будинку, ОСОБА_1 з 26.04.1983 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 03.06.2004 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.09.1998 року /а.с. 28/. Основним квартиронаймачем є ОСОБА_1, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на імя ОСОБА_1 /а.с.28/.

Відповідно до підпункту "б" п.12.1 "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України", затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994 року №65 (який діяв до 18.10.2008 року), між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення шляхом оформлення особового рахунку.

Згідно вимог п.п.18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). А у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Свої зобовязання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконав, факт отримання послуг водопостачання та водовідведення відповідачами не оспорюється, однак відповідачі свій обов'язок щодо своєчасності і в повному обсязі сплати за послуги з водопостачання та водовідведення не виконували у зв'язку з чим станом на 12.07.2016 року утворилась забргованість у розмірі 7887,04 грн., яка на час розгляду справи відповідачами не погашена /а.с.114-119/.

Позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась за період з 25.01.1997 року по червень 2016 року.

Відповідачі просять суд відмовити у позові, застосувавши наслідки пропуску позивачем позовної давності.

Згідно вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.64 ЖК України, повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов'язаннями.

На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення, тому з них на користь позивача слід стягнути заборгованості за надані послуги.

При цьому доводи відповідачів про необхідність застосування строку позовної давності є обґрунтованими, а клопотання відповідачів про застосування позовної давності підлягає задоволенню.

Згідно ст. 71 Цивільного кодексу України 1963 року, загальний строк захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням зобов'язаною особою дій, що свідчать про визнання боргу. Після перериву, перебіг позовної давності починається спочатку, час, що минув до перериву, до нового строку не зараховується (ст. 79 ЦК України 1963 року).

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, правила цивільного кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість виникла з січня 1997 року, при цьому жодної оплати за період з 1997 по 22.06.2003 року не було здійснено. 22.06.2003 року здійснена оплата у розмірі 249,26 грн., без зазначення призначення такої оплати /а.с. 9/. Тому суд вважає, що вказані дії відповідачів свідчили про визнання боргу, та строк позовної давності було перервано (ст. 79 ЦК України 1963 року), та розпочато із зазначеної дати - 22.06.2003 року.

За період з 22.06.2003 року по 28.09.2009 року (три роки і три місяці) не було вчинено будь-яких дій щодо стягнення заборгованості зі сторони позивача, та не вчинялось будь-яких дій щодо визнання заборгованості зі сторони відповідачів.

З 28.09.2006 року відповідачами постійно частково здійснювалась поточна оплата за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, при цьому доказів про вчинення відповідачами будь-яких дій щодо визнання боргу за попередні роки позивачем не надано.

Згідно ст.256 ЦК України 2003р., позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількоїх боржників, а також, якщо предметом позову є частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Так, МКП "Миколаївводоканал" 03.04.2013 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, 14 травня 2013 року Центральним районним судом було видано судовий наказ, яким стягнено з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 борг у розмірі 2918 грн. за період з січня 1997 року по лютий 2013 року. Ухвалою суду від 11.10.2013 року судовий наказ за заявою боржників було скасовано. Позивач звернувся до суду із даним позовом 12 лютого 2016 року, тому період, за який може бути стягнено борг рішенням суду в межах строку позовної давності, становить з 12 лютого 2013 року.

За період з 12 лютого 2013 року по червень 2016 року - борг становить : за 2013 рік борг 194 грн. + борг за 2014 рік 441,10 грн. + борг за 2015 рік 2367,83 грн. + борг за 2016 рік 1772,56 (по червень включно) грн. = 4775,49 грн.

В задоволенні решти частини позову слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної давності.

Доводи відповідачів про те, що ОСОБА_3 набула повноліття у 2004 році, тому стягнення боргу за період з 1997 року по 2004 року є неправомірним, а ОСОБА_2 проживає за спірною адресою з 29.09.1998 року, тому стягнення з неї боргу за період з 1997р. по 1998 рік є неправомірним, не мають значення для вирішення справи, оскільки заборгованість стягнена за період з 12.02.2013 року по червень 2016 року.

Понесені позивачем судові витрати, судовий збір у розмірі 1378 грн., підлягають стягненню із відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 834,36 грн. (4775,49 х 1378 / 7887,04 = 834,36 грн.), по 278,12 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 14, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст.67, 68 ЖК України, ст.ст.256, 257, 264, 525, 526 ЦК України, ст.ст. 71, 79 ЦК України 1963 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за наданні послуги з водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, інн: НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інн: НОМЕР_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн: НОМЕР_4, що зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Міського Комунального Підприємства "Миколаївводоканал"(р/р 3 в ВАТ "Райффайзен банк ОСОБА_5", МФО 380805, ЄДПОУ 31448144) суму заборгованості у розмірі 4775,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Міського Комунального Підприємства "Миколаївводоканал" судові витрати у розмірі 278,12 грн. з кожного.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя О. В. Мамаєва