Справа № 487/3549/16-ц
Провадження № 2/487/1965/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.10.2016 року.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., при секретарі Мухортіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У заяві вона зазначила, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню і вихованню свого сина. Просила позбавити його батьківських прав, посилаючись на положення ст. 164 Сімейного Кодексу України.

Крім того, в серпні 2016 року позивачем була надана уточнена позовна заява, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття в розмірі ? частини всіх видів доходів.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. В подальшому у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України.

Третя особа - представник Органу опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради у судовому засіданні вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в подальшому у судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися у фактично шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження.

У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 в м.Миколаєві і знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2, ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, його вихованням не займається, аліменти не виплачує, жодних стосунків з дитиною не підтримує, її станом здоров'я не цікавиться.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, не обхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Виходячи з вище зазначених факторів, суд розцінює їх як ухилення відповідача ОСОБА_2 від виховання свого сина, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Також, вищезазначене підтверджуються висновком Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, які вважають доцільним в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, позбавити батьківських прав, відповідача ОСОБА_2 та показаннями наданими у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 18.08.2016 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 552,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення вступає в законну сили через 10 днів з дня його проголошення. На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА