Справа № 439/1825/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи Бродівської міської ради Львівської області про виділення частини земельної ділянки та проведення розподілу

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить змінити порядок користування земельної ділянки, що розташована за адресою м. Броди, вул. Ковальська 39, яка перебуває в користуванні ОСОБА_2 шляхом зміщення точки 36, відображеної на схемі № 1 в північному напрямку на відстань, що буде встановлена геодезичною зйомкою місцевості за рахунок зменшення земельної ділянки, що перебуває в спільному користуванні; провести розподіл частини земельної ділянки по вул. Ковальській 39 в м. Броди, що перебуває у спільному користуванні між мною та відповідачем по справі шляхом поділу її навпіл між точками 17 та 18 і 25 та 29 відповідно відображеними на схемі № 1 та встановити відповідний порядок користування цими частинами кожному з них; стягнути з відповідача на користь позивача 2350 грн. у відшкодування витра за проведену експертизу та 447,13 за обміри добудованих будівель та септика та внесення їх на магнітні носії.

Представник позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позивача заперечив.

Представник третьої особи Бродівської міської ради ОСОБА_4 представив суду заяву від 25.02.2016 року про розгляд справи у відсутності їх представника.

Взявши до уваги пояснення представника позивачки, відповідача, спеціаліста-землевпорядника Бродівської міської ради ОСОБА_5, дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає порушене право особи. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Із змісту ст. 10, 60 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони ті інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що житловий будинок № 39 по вул. Ковальській у м. Броди Львівської області перебуває у власності ОСОБА_2 (52/100 реальних часток у праві власності) та ОСОБА_3 (48/100 реальних часток у праві власності).

До цього будинку прилягає земельна ділянка загальною площею 1566 кв.м., що перебуває в користуванні відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 11.07.2012 року визначено порядок користування цією земельною ділянкою згідно схеми № 1 до висновку експертизи № 7259 від 31.05.2012 року, а саме: у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 116 кв.м.; ОСОБА_3 користується земельною ділянкою загальною площею 694 кв.м., на цій земельній ділянці встановлено земельний сервітут площею 4 кв.м. для обслуговування ОСОБА_2 власної частини господарської споруди; ОСОБА_2 користується земельною ділянкою загальною площею 756 кв.м. (а.с. 5).

З часу прийняття вищезгаданого судового рішення землекористувачі не оформили своїх прав на цю землю, не проведено державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, їй не присвоєно кадастрового номера.

Представник позивача ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_2 самовільно, без будь-якої на те дозвільної чи технічної документації здійснив прибудову до своєї частини житлового будинку площею 8,31 кв. м. на землі, що була визначена як земля спільного користування. Крім того, відповідач по справі на цій же землі спільного користування розширив прибудову до літньої кухні на 2,72 кв. м. та побудував каналізаційний септик для власного користування площею 2,18 кв. м. Загальна площа земельної ділянки спільного користування, що була самовільно захоплена відповідачем по справі, становить 13,21 кв.м.

Відповідач не заперечує факту здійснення ним реконструкції власної частини житлового будинку та господарської споруди, влаштування септика для відводу стоків з власної частини будинку. Він повідомив, що звертався у 2013 році до виконавчого комітету міської ради з проханням про надання дозволу на такі реконструкції та у 2015 році з проханням легалізувати їх, проте, в жодному випадку згоди не отримав. Як вбачається із відповідних відповідей виконавчого комітету міської ради від 11.07.2013 року № Д-377 (а.с. 6) та 12.06.2015 року № Д-371 (а.с. 40) добудову можна здійснити (легалізувати) лише після набуття прав власності співвласниками на земельні ділянки та ділянку спільного користування і згоди співвласника земельної ділянки на добудову. Проте, співвласники будинку № 39 по вул. Ковальській у м. Броди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не оформили своїх прав на земельну ділянку, а право забудови земельної ділянки виникає при наявності права власності на земельну ділянку або права користування нею. Судовим рішенням від 11.07.2012 року встановлено порядок користування нею. Співвласники будинку мали б оформити свої права власності на відповідні частини земельних ділянок та ділянку спільного користування, проте, жоден з них цього не зробив (а.с. 6, 40).

За таких обставин ні позивач, ні відповідач не набули права власності на земельну ділянку, тому вона належить територіальній громаді міста Броди і відповідно є комунальною власністю. Право користування земельною ділянкою сторонами також належним чином не оформлено.

Статтею 152 Земельнного кодексу України, на яку покликається позивач, визначено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Наведене вище дає право суду дійти висновку про те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів щодо порушеного права позивача, а відповідно до вимог ст. 3, 15 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи та за оплату обміру добудованих будівель та септика та внесення їх на магнітні носії є похідними від основних вимог, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6