Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2343/16-ц
Провадження №: 2/332/1120/16
У Х В А Л А

іменем України

18 жовтня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про усунення спадкоємців від права на

спадкування спадщини за законом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення відповідачів від права на спадкування спадщини за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 січня 2016 року померла їх матір ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 29 січня 2016 року.До складу спадщини після померлої ОСОБА_4 увійшла 1/2 частка квартири №34 в буд.24 по бул.Центральному в м.Запоріжжі, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, набуту в порядку безоплатної приватизації. За час життя ОСОБА_4 не склала заповіту на випадок своєї смерті, а тому спадкування всіх її прав та обов'язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти померлої, а саме, він та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В квітні місяці 2016 року позивач та відповідачі особисто звернулися до Першої Запорізької державної нотаріальної контори в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Але, він вважає, що відповідачів необхідно усунути від права на спадкування спадщини спадкодавця за законом з наступних підстав. Починаючи з березня 2012 року після смерті чоловіка їх мати ОСОБА_4 захворіла, а тому виникла необхідність у наданні їй постійної допомоги та нагляду за її станом. Відповідачі відмовились від надання такої допомоги, у зв'язку з чим він був вимушений переїхати до помешкання матері для постійного догляду за нею. Всі матеріальні витрати на лікування матері він також здійснював самостійно. Внаслідок інсульту, який трапився 06.01.2016 року їх матір ОСОБА_4 паралізувало, аленезважаючи на можливість, відповідачі знов відмовились від надання будь-якої допомоги по догляду за хворою матір'ю. З метою забезпечення постійного догляду та забезпечення санітарно-гігієнічних потреб хворої матері, він був вимушений тимчасово переїхати разом із сім'єю до однокімнатної квартири матері. Незважаючи на те, що відповідачі мали можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_4, яка перебувала у тяжкому стані та потребувала як стаціонарного так і амбулаторного лікування, за весь час з 2012 року по день смерті вони не запропонували своєї допомоги. Не надали також і допомогу по догляду в період повної непрацездатності, не відвідували її та не цікавились її здоров'ям, навіть не надали гроші на поховання матері. Вказані обставини можуть бути підтверджені свідками, які брали участь в утриманні хворої в періоди загострення її хвороб. За вказаних обставинвважає, що відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно усунути від права на спадкування спадщини за законом після померлої ОСОБА_4, як таких, що, незважаючи на можливість, ухилилися від надання допомоги своїй матері, яка внаслідок хвороби та похилого віку перебувала в безпорадному стані та потребувала матеріального утримання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні оголосив заяву про залишення позову без розгляду, яка була подана ним через канцелярію суду та долучена до матеріалів справи.

Вислухавши думку сторін, представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи подану позивачем ОСОБА_1 заяву, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду. Разом з тим, в поданій суду заяві позивач ОСОБА_1 з посиланням на п.4 ч.1 ст. 83 ЦПК України просить повернути йому судовий збір сплачений ним при подачі позову до суду. Суд вважає, що заява в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки статтю 83 ЦПК України виключено з вказаного Кодексу на підставі Закону № 3674-VI(3674-17) від 08.07.2011 року та питання повернення судового збору на теперішній час врегульовані статтею 7 Закону України «Про судовий збір».Відповідно до ч.1 п. 4 вказаної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду крім деяких випадків, зокрема, якщо заяву було залишено без розгляду за заявою позивача.

Враховуючи, що позовна заява залишається без розгляду за поданою заявою позивача ОСОБА_1, у даному випадку відсутні підстави для повернення йому сплаченого судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 п.5 ст. 207 ЦПК України, п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд ,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в частині залишення його позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення спадкоємців від права на спадкування спадщини за законом - залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви в частині повернення йому судового збору сплаченого при зверненні до суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка брала участь у розгляді справи, але не була присутня в судовому засіданні під час проголошення ухвали, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя Андрюшина Л.А.