РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

29 липня 2016 року позивачі по справі в особі законного представника звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просять суд визнати за ними право власності за кожним по 1/ 2 частину нежитлової будівлі (частини корівника № 3) по вулиці Верхня, 1-в/1 в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області.

В обґрунтування позову представник позивачів вказує, що у 2006 році комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, реформованого КСП «8 Березня» рішенням загальних зборів позивачам по справі виділено в натурі майно на майнові паї, а саме: частину корівника № 3 в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області.

Зазначає, що позивачі з 2006 року, тобто протягом 10-ти років, добросовісно та відкрито володіють нежитловою будівлею корівника за вищевказаною адресою. На сьогоднішній день виникла необхідність постачання електроенергії до корівника та укладання договору з електропостачальною організацією, проте у позивачів по справі відсутні документи, що посвідчують їх право власності на вищезазначену будівлю, у звязку з чим, вони змушені звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Представник позивачів по справі за довіреністю (а.с.22,23) у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача по справі Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с.28).

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані з набувальною давністю.

У 2006 році комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, реформованого КСП «8 Березня», як зазначає представник позивача так і свідки, позивачам по справі виділено в натурі майнові паї, а саме: частину корівника № 3 в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області та видано накладну № 20 від 15.03.2006 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.10).

З 2006 року позивачі по справі користуються вказаною нежитловою будівлею, утримують її, проводять поточні ремонти.

Свідок по справі ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: вулиця Журавського, 28, село Василенкове Шевченківського району Харківської області, у судовому засіданні підтвердила ту обставину, що на загальних зборах колишніх членів КСП «8 Березня» в 2006 році, позивачам по справі було виділено частину корівника.

Свідок по справі ОСОБА_4, яка мешкає у селі Василенкове Шевченківського району Харківської області, у судовому засіданні пояснила, що у 2006 році працювала бухгалтером спілки. Зазначила, що частина корівнику № 3 в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області на той час була виділена на майнові паї позивачам рішенням зборів пайщиків колишнього КСП згідно протоколу. Також позивачам як власникам вказаного пайового майна була видана накладна на частину корівника в 2006 році.

Свідок по справі ОСОБА_5 житель ІНФОРМАЦІЯ_1, у судовому засіданні підтвердив, що дійсно у 2006 році комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, реформованого КСП «8 Березня» рішенням загальних зборів позивачам виділялось майно в натурі у вигляді частини корівника.

Свідок по справі ОСОБА_6, також в суді пояснила, що у 2006 році на загальних зборах було прийняте рішення про виділення позивачам частини корівника № 3, чому конкретно в накладній не зазначену, яку саме частину, пояснила, що це не частина корівника, а добудова до корівника. Чому позивачі не звертались до сільради про видачу свідоцтва про право власності на дану частину нежитлової будівлі до даного часу пояснити не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Позивачі звернулась до суду з позовом визнання за ними права власності на підставі набувальної давності, хоча як встановлено в суді, позивачам дане майно було виділене у користування співвласниками колишнього КСП на підставі майнового паю.

Відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2001 року № 177, Наказу Міністерства Аграрної Політики України № 62 від 14.03.2001 року і листа від 20.04.2005 року, діючими на момент отримання майна, при отриманні майна колишнього члена КСП на майнові сертифікати, органи місцевого самоврядування за заявою власника майнових паїв зобов'язані видати на його ім'я нове свідоцтво на загальну суму майнових паїв.

Згідно п. 15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року № 62, свідоцтво з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку через сільську раду.

В разі відсутність вищезазначених документів і недодержання цього порядку набуття права власності не виключає можливості особи, чиє право власності не визнається, звернутися за його захистом до суду.

Визнання права власності на майно за набувальною давністю з урахуванням лише визнання позову відповідачем - Василенківською сільською радою (а.с.28) є неправильним, оскільки рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим ( ст. 213 ЦПК ). В разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише у випадках наявності для того законних підстав.

З огляду на положення ст. 344 ЦК України, позов про право власності за давністю володіння не може предявити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" передбачено, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа яка добровільно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито володіти, тобто саме чужим майном.

Володілець за давністю не являється законним володільцем, так як заволодіває чужим майном, в даному випадку позивачі користуються нежитловою будівлею частиною корівника, яка їм була виділена згідно рішення загальних зборів пайовиків колишнього КСП, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2001 року № 177 Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки, про виділення майнових паїв в натурі (як процес паювання майна), що не заперечували в суді як представник позивачів, так і свідки.

Позов про право власності за давністю володіння не може предявити законний володілець або особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знала, хто є її власником.

Таким чином, позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються співвласниками майна колишнього КСП, яке їм було виділене на їх майнові паї згідно рішення загальних зборів реформованого КСП «8 Березня», а в даний час просять визнати за ними право власності за набувальною давністю, що передбачено лише відносно чужого майна .

З огляду на викладене, вимоги ст. 344 ЦК України не розповсюджуються на дані правовідносини та підстав для її застосування немає.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ч.1 ст.344 ЦК України ,суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_7