Провадження № 22-ц/780/3035/16 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 58 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Іванової І.В., Савченка С.І.

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 до головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацького Руслана Олександровича, міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ, головного територіального управління юстиції в Київській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацького Р.О. та просив скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 16 березня 2016 року ВП № 50232510.

Свої вимоги обґрунтував тим, що державним виконавцем при вирішенні питання щодо стягнення виконавчого збору в порушення вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" не вірно було визначено розмір суми виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника, без врахування положень ч.1 ст.47 зазначеного Закону.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Визнано дії головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацького Р.О. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 277 799 грн. 29 коп. незаконними та скасовано постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 16 березня 2016 року ВП № 50232510.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом було не враховано, що заява стягувача - ОСОБА_4 про повернення виконавчого листа надійшла до державного виконавця після сплину строку, який було надано боржнику для самостійного виконання рішення суду, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення стягувача ОСОБА_4, яка погоджується із ухвалою суду першої інстанції, пояснення боржника ОСОБА_2, та його представника ОСОБА_5 які підтримали доводи апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 борг у сумі 2777902 грн. 94 коп. Згідно вказаного судового рішення 09 лютого 2016 року видано виконавчий лист, який згідно заяви ОСОБА_4 передано до міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ для примусового виконання. (а.с. 43,44)

19 лютого 2016 року головний державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Прохацький Р.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, та у відповідності до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» надав боржнику ОСОБА_2 7 денний строк для самостійного виконання рішення суду. (а.с. 49).

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження була вручена стягувачу ОСОБА_4 19 лютого 2016 року, а боржнику ОСОБА_2 - 23 лютого 2016 року, що підтверджується листом МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ до суду (а.с. 39).

З метою добровільного виконання рішення місцевого суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23 лютого 2016 року уклали мирову угоду на стадії виконання судового рішення, з якою звернулись до державного виконавця. (а.с. 40, 60, 61,)

25 лютого 2016 року головний державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Прохацький Р.О направив до Білоцерківського міськрайонного суду заяву про визнання мирової угоди укладеної сторонами виконавчого провадження стягувачем ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_2 . (а.с. 39)

11 березня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було відмовлено у затвердженні мирової угоди, укладеної сторонами виконавчого провадження. (а.с.78, 79).

14 березня 2016 року стягувач у вказаному виконавчому провадженні ОСОБА_4 звернулася до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа без виконання, з підстав того що сторони досягли згоди про добровільне виконання рішення суду.

16 березня 2016 року головний державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацький Р.О. виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. (а.с. 89)

Цього ж дня головний державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацький Р.О. виніс постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 277799 грн. 29 коп. (а.с. 87)

Розглядаючи вказану справу та задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що сторони виконавчого провадження домовилися про добровільне виконання рішення суду, про що повідомили державного виконавця, дії головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області Прохацького Р.О., суперечать положенням статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 25 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.47 зазначеного Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі подання ним письмової заяви про повернення виконавчого документа.

Відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження » у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження від 19 лютого 2016 року з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року боржнику у справі ОСОБА_2 була вручена під розпис 23 лютого 2016 року, що вбачається із заяви про визнання мирової угоди поданої головним державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Прохацьким Р.О. до Білоцерківського міськрайсуду 24 лютого 2016 року. В цей же день боржником було вжито заходів для самостійного виконання рішення суду шляхом укладення мирової угоди із стягувачем, яка була направлена державним виконавцем для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду та її визнання.

На протязі розгляду Білоцерківським міськрайонним судом вказаної заяви ( про визнання мирової угоди) боржник ОСОБА_2 не здійснював дій направлених на самостійне виконання рішення суду, оскільки саме судом повинно бути прийнято рішення щодо визнання чи не визнання мирової угоди. Оскільки 11 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонним суд постановив ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, тому колегія суддів вважає, що саме із вказаної дати у боржника ОСОБА_2 почав перебігати 7 денний термін наданий йому державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2016 року стягувачем ОСОБА_4 було відкликано з примусового виконання виконавчий лист №2/357/648/16 виданий 09 лютого 2016 року і тому 16 березня 2016 року головним державним виконавцем МВ ВДС Білоцерківського МРУЮ Прохацьким Р.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, про обґрунтованість поданої боржником скарги та неправомірність постанови державного виконавця від 16 березня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки останній не порушив 7 деннй строк для самостійного виконання рішення з підстав відкликання у вказаний термін стягувачем виконавчого документу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, та постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються належними доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 312, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області - відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: І.В.Іванова

С.І.Савченко