ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3109/15-ц
Провадження 2/636/109/16
У х в а л а

Іменем України

25 серпня 2016 р. м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Панаід І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм ЛГЗ», приватного підприємства «Зевс», третя особа «ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_1 Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ТОВ «Прайм ЛГЗ», ПП «Зевс», третя особа «ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_1 Україна», обґрунтовуючи даний позов обовязком підприємства відшкодувати шкоду, завдану з вини його працівника.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про забезпечення доказів в порядку ст.ст.135-136 ЦПК України, шляхом винесення ухвали, спрямованої на отримання інформації з питання перебування ОСОБА_2 (код ДРФО НОМЕР_1) в трудових чи цивільно-правових відносинах під час ДТП 24 березня 2014 року з будь-яким субєктом господарської діяльності, зокрема з ТОВ «Прайм лікеро-горілчаний завод» () або ПП «Зевс» (). На думку представника позивача, вказана інформація знаходиться в розпорядженні податкових органів та органів пенсійного фонду. Позивач дане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Прайм ЛГЗ» проти клопотання заперечував, посилаючись на недоцільність отримання такої інформації, оскільки за наслідками ДТП відповідні виплати страховою компанією вже було проведено.

Суд, з урахуванням думки учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК «особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів». Нормою ч.1 ст.134 ЦПК передбачено вимоги до змісту заяви про забезпечення доказів. Зокрема, в ній слід зазначити: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати

неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Як вбачається із клопотання, його зміст не відповідає вимогам ст.133, 134 ЦПК України, зокрема, ані позивачем ані її представником не наведені обставини, які свідчать, що подання відповідних доказів в подальшому стане неможливим або ускладненим, тобто відсутнє посилання на будь-які обставини, які загрожують втраті відповідних доказів. Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів передбачена сплата судового збору в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 1378х0,2=275,60грн. Докази виконання даної вимоги Закону до клопотання не надані.

Відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає передбаченим вимогам щодо її змісту, застосовуються наслідки, встановлені ст.121 ЦПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133-136, 121, 209 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та її представника, про забезпечення доказів, - залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки, надати уточнене клопотання та докази оплати судового збору протягом пяти діб з дня отримання копії даної ухвали. Розяснити, що інакше клопотання буде вважатися не поданим та буде повернуте позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Панаід