РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської А.В.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача та третьої особи ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_5 районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача, Фермерське господарство «Добробут» про визнання незаконними та скасування рішень Лісовогринівецької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

встановив:

02 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6 про скасування як незаконного рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень.

14 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, предявивши позов до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування як незаконного рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, та скасування договору купівля-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 укладеного 09 грудня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1912.

23 лютого 2016 року ухвалою суду за клопотанням позивача залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Фермерське господарство «Добробут».

17 березня 2016 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, предявивши позов до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування як незаконного рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», скасування як незаконного рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, та скасування договору купівля-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 укладеного 09 грудня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1912.

22 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, предявивши позов до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», визнання незаконним та скасування рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 укладеного 09 грудня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1912.

22 серпня 2016 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача ОСОБА_8 службу Хмельницького міськрайонного управління юстиції на належного відповідача ОСОБА_5 районну державну адміністрацію.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що 22 листопада 2013 року він ОСОБА_1, звернувся до Лісовогринівецької сільської ради із заявою щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Рішенням 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання № 10 від 25 листопада 2013 року, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення) для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 0,9 га в межах населеного пункту с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. На підставі вказаного рішення сільської ради, субєктом господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в с. Лісові Гринівці.

Вказує, що 4 березня 2014 року за участю сільського голови ОСОБА_10, землекористувача ОСОБА_1 та виконавця робіт - ОСОБА_11, було погоджено (встановлено) межі вищевказаної земельної ділянки про, що складено відповідний акт, який підписано вищевказаними особами. Зазначає, що у звязку із наявністю помилково внесених до державного земельного кадастру земельних ділянок, державні кадастрові реєстратори не змоги провести державну реєстрацію виділеної йому в користування земельної ділянки. Після усунення наявних в кадастрі неточностей, він звернувся до Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі з заявою про реєстрацію виділеної йому земельної ділянки, однак, у проведенні реєстрації йому було відмовлено, у звязку з наявністю зареєстрованої в державному земельному кадастрі земельної ділянки за іншою особою, а саме земельна ділянка, яка була на підставі проекту землеустрою щодо відведення йому та яка була погоджена йому для отримання в користування, безпідставно рішенням Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 року передана у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства.

Також, посилаючись на ст. 116, 123 ЗК України, просить скасувати рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ої позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання», яким було скасовано рішення № 10 вказаної сесії сільської ради, а саме рішення про надання йому, ОСОБА_1, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та залишення її у комунальній власності, оскільки дане рішення є незаконним, необґрунтованим та такими, що суперечать Конституції України та законам України, так як органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, а земельна ділянка площею 0,8273 га, яку він має намір отримати в оренду, включає в себе земельну ділянку площею 0,8024 га. До складу вказаних земельних ділянок входить став (Урочище Яйце), який є складовою частиною замкнених водойм (ставків), які збудовані ним у встановленому порядку та розташовані на належних йому та його родині земельних ділянках для ведення фермерського господарства. Крім того, погоджена йому в користування земельна ділянка площею 0,8273 га. включає гідротехнічні споруди, які були за його рахунок приведенні у належний санітарний та технічний стан. Вказує, що на виконання ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», йому може бути надано земельну ділянку сільськогосподарського призначення із наявними на ній водними обєктами.

Крім того вказує, що Лісовогринівецькою сільською радою порушено його право на отримання в користування на умовах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, яке полягає в тому, що не зважаючи на рішення сільської ради № 10 від 25 листопада 2013 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодження у встановленому порядку меж відведеної земельної ділянки та закріплення її меж межовими знаками, сільська рада не лише повторно надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі, а й приймає рішення щодо передачу спірної земельної ділянки у власність, із складом угідь, які не може передаватися у приватну власність, а тому він не може реалізувати своє право на отримання в користування на умовах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

За таких умов зазначає, що земельна ділянка розміром 0,8024 га (кадастровий номер :03:015:0018), не могла бути передана у власність ОСОБА_6, а також, відповідно, не могло бути зареєстроване ОСОБА_8 службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції право власності на дану земельну ділянку на імя ОСОБА_6, а тому дане рішення сільської ради, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 25661849 від 08 жовтня 2015 року, як похідні від рішення Лісовогринівецької сільської ради правовстановлюючі документи, підлягають скасуванню, а свідоцтво про право власності на земельну ділянку № 46503536 видане 28 жовтня 2015 року визнанню недійсним.

Також зазначає, що з метою унеможливлення виконання рішення суду, ОСОБА_6, було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, та зареєстрованого в реєстрі за № 1912, власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 є ОСОБА_7. Оскільки, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 грудня 2015 року, є похідним від незаконного рішення Лісовогринівецької сільської ради №04 від 31 серпня 2015 року, вказаний договір купівлі-продажу також підлягає скасуванню.

А тому, просить визнати незаконним та скасувати рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», визнати незаконним та скасувати рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, та визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 укладеного 09 грудня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1912.

Представник позивача в судовому засідання підтримав збільшені позовні вимоги подані 22 серпня 2016 року та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про дуту, місце та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Від сільського голови надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, щодо заявлених позовних вимог покладаються на думку суду.

Представник ОСОБА_5 районної державної адміністрації в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Лісовогринівеьцької сільської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в інших частинах покладається на думку суду.

Представник відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, вказавши, що не вбачається, що позивач має будь - яке відношення до спірної земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_7 При цьому, якщо позивач, за його твердженням, захищає свої право на отримання земельної ділянки в оренду, то ніхто його такого права не позбавив, більше того, таке право гарантоване йому Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими законами, але для того, аби реалізувати таке своє право відносно конкретної земельної ділянки, необхідно пройти певну процедуру, описану ст. 116, 118. 123, 124 ЗК України. В даному випадку, обєктивно доведено, що позивач таку процедуру не витримав. Так, рішенням сесії Лісовогринівецької сільської ради № 28 від 25 листопада 2013 року позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності. Позивачем було замовлено проект землеустрою та навіть частково виготовлено. Проте, той проект, що наявний в матеріалах справи не може вважатись проектом землеустрою, оскільки відповідно до положень ст.. 186-1 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною ОСОБА_12 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Проте, проект, наявний в матеріалах справи не містить жодного необхідного погодження. Крім того, відповідно до положень ч. 9 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до положень ч. 4 цієї ж статті, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, яку позивач мав намір отримати в оренду, площею 0,8273 га, не була сформована, оскільки кадастровий номер її присвоєно не було, натомість в Державному земельному кадастрі є відомості про земельну ділянку площею 0, 802.4 га, які внесені на підставі документації, розробленою гр. ОСОБА_13 Звертає увагу на те, що в позові позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що спірна земельна ділянка була сформована на підставі його проекту відведення, а реєстрація не відбулась через помилки в державному кадастрі, при цьому жодного доказу на підтвердження таких обставин позивачем не надано. Так само позивачем не надано доказів, що він подавав розроблений проект землеустрою на затвердження Лісовогринівецької сільської ради і отримав відмову у затверджені. Щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_6 та подальшого відчуження її на користь ОСОБА_7 вказує, що земельна ділянка, належна ОСОБА_7 знаходиться в межах населеного пункту на території Лісовогринівепьжої сільської ради, з моменту формування і до моменту передання у власність ОСОБА_6 вказана земельна ділянка належала до комунальної власності в силу положень 12 ЗК України. Право комунальної власності визначене законом України «Про місцеве самоврядування», якою визначено, що територіальним громадам на праві комунальної власності може належати, зокрема, земля, а набуття права власності здійснюється в т.ч. згідно з законом. Вказує, що право власності є непорушним, а ОСОБА_7 є добросовісним набувачем зазначеної земельної ділянки, отже вона може бути витребувана у нього лише у випадках, передбачених ст. 388 ЦК України, і то лише власником, яким позивач не є.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні пояснив, що позов є обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають внаслідок наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, судом встановлено, що відповідно до технічних характеристик гідротехнічних споруд ставка «Урочище Яйце) на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 15.10.2013 року, а саме споруди № 1 Водоскиду та споруди № 2 Земельної греблі вбачається, що гідротехнічна споруда (водоскид) ставка розташована на струмку без назви на території Лісовогринівецької сільської ради (урочище «Яйце») Хмельницького району Хмельницької області. Водоскид (монах) придатний для подальшої експлуатації при умові проведення ремонтних робіт в верхньому і нижньому бєфів. Земельна гребля ставка розташована на струмку без назви на території Лісовогринівецької сільської ради (урочище «Яйце») Хмельницького району Хмельницької області.Гребля придатна для експлуатації при умові проведення поточного ремонту кріплення відкосу верхнього та нижнього бєфів. Форма власності комунальна. Рік введеня в експлуатацію 1995 р.

Рішенням 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 25 листопада 2013 р. вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності (землі сільськогосподарського призначення) для ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 0,9 га , в межах населеного пункту с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. Розроблений та погоджений у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на затвердження чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради .

Як вбачається із проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_1 від 04.03.2014 р., щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди гр. ОСОБА_1, для ведення фермерського господарства, в с. Лісові Гринівці, на території Лісовогринівецької сільської ради, Хмельницького району Хмельницької області, на час обстеження на земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна. Земельна ділянка, що проектується до відведення раніше нікому не надавалась та відводиться за рахунок земель комунальної власності. Відповідно до класифікації видів використання землі, земельна ділянка віднесена до земель сільськогосподарського призначення(ведення фермерського господарства) Межі земельної ділянки, за кадастровим номером :03:015, яка знаходиться за адресою: с. Лісові Гринівці, на території Лісовогринівецької сільської ради, Хмельницького району, Хмельницької області, площею 0,8273 га, наданої користувачу земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, відповідно п. 3.8. наказу Держкомзему від 18.05.2010р. №376, межовими знаками встановленого зразка в натурі (на місцевості) не закріплюються, що вбачається із акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Місце знаходження земельної ділянки: с. Лісові Гринівці, на території Лісовогринівецької сільської ради, Хмельницького району, Хмельницької області. ФОП ОСОБА_11 провів погодження меж земельної ділянки площею 0,8273 га, що надається в користування на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства відповідно до рішення Лісовогринівецької сільської ради №10 від «25» листопада 2013 року. У результаті погодження меж земельної ділянки спірних питань і претензій з боку суміжних землекористувачів (землевласників) не виникло, що вбачається із акту погодження (встановлення) меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Рішенням 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 16 грудня 2014 р. скасовано рішення № 10 28-ої позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 25 листопада 2013 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства» та залишено її в комунальній власності сільської ради. Доручено землевпоряднику Лісовогринівецької сільської ради зареєструвати право комунальної власності земельної ділянки площею 0,8024 га для ведення особистого селянського господарства у реєстраційній службі Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

Державний реєстратор у звязку із реєстрацією права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0018 здійснив запит в Управління Держземагенства у Хмельницькому районі щодо надання інформації про здійснення державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, що вбачається із листа від 17.01.2015 р. А із листа Управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 26.01.2015 р. вбачається, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018, відсутня.

04 березня 2015 року державний реєстратор ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області розглянувши заяву про державну реєстрацію (прийняту 04.03.2015 р., яку подала ОСОБА_14, що діє на підставі довіреності, видавник Лісовогринівецька сільська рада, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності комунальна, земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018) вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності комунальна на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0018.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0018 від 19.11.2014 р. наданого на заяву Лісовогринівецької сільської ради вбачається, що форма власності на дану земельну ділянку комунальна.

Відповідно до рішення Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 31 серпня 2015 року № 4 вирішено затвердити гр. ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 8024 га та із земель комунальної власності (категорія земель землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. Вирішено передати у власність гр. ОСОБА_6 земельну ділянку кадастровий номер :03:015:0018, площею 0, 8024 га із земель комунальної власності (категорія земель землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. Рекомендовано гр. ОСОБА_6, зареєструвати право власності на земельну ділянку протягом 1 (одного) року.

Із заявою до Лісовогринівецької сільської ради про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018, площею 0, 8024, ОСОБА_6 звернувся 03.08.2015 р., на якій стоїть резолюція голови про передачу такої на розгляд комісії, що вбачається із копії заяви наявної в матеріалах справи.

28 жовтня 2015 року державний реєстратор ОСОБА_8 служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області розглянувши заяву про державну реєстрацію (прийняту 28.10.2015 р., яку подав ОСОБА_6, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності приватна, земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018) вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015: 0018 за ОСОБА_6

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0018, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства про реєстрацію права власності від 28.10.2015 р., наданого на підставі заяви ОСОБА_6, державну реєстрацію прав власності проведено державним реєстратором на підставі свідоцтва про право власності серії та номер 46503536 від 28.10.2015 р.

Із листа сільського голови Лісовогринівецької сільської ради від 21.01.2016 р. вбачається, що у сільській раді відсутні оригінали документів, які витребовувалися відповідно до ухвали суду. А із листа сільського голови Лісовогринівецької сільської ради від 23.02.2016 р. вбачається, що згідно журналу вхідної кореспонденції Лісовогринівецької сільської ради за 2015 рік заява ОСОБА_6 про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024 га, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району, та заява ОСОБА_6 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024 га, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району до Лісовогринівецької сільської ради не надходили. Згідно наявних в Лісоворгинівецькій сільській раді матеріалів, рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024 га, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району, Лісовогринівецькою сільською радою не приймалося. Також, відповідно, відсутній протокол сесії Лісовогринівецької сільської ради, на якій приймалося рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024 га, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району. Згідно протоколу сесії Лісовогринівецької сільської ради, на якій приймалося рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 року вирішувалося питання про надання дозволу ОСОБА_6 на розроблення проектної документації на земельну ділянку. Однак, зміст протоколу сесії не відповідає змісту рішення сесії сільської ради, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність земельну ділянку ОСОБА_6 Крім того, із листа сільського голови Лісовогринівецької сільської ради від 17.03.2016 р. вбачається, що Лісовогринівецька сільська рада не має можливості надати рішення та протокол, оскільки після закінчення строку повноважень ради та обрання нового голови Лісовогринівецької сільської ради не було здійснено передачу документації посадовими особами сільської ради минулого скликання.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що станом на 23.11.2015 р. земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0018, площею 0, 8024 га, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на праві власності належала ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про право власності, серії та номер 46503536 від 28.10.2015 р.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розробленої ТОВ ЕКФ «ОСОБА_11 справа», розташованої на території Лісовогринівецької сільської ради с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, що належить на праві власності ОСОБА_6, ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер: :03:015:0018, призначеної для ведення особистого селянського господарства, станом на 09.12.2015 р. становить 142 266 грн.

А з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що станом на 14.12.2015 р. земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0018, площею 0, 8024 га, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на праві власності належить ОСОБА_7, відповідно до договору купівлі продажу, серія та номер 1912, виданого 09.12.2015 р.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 09.12.2015 р., зареєстрованого в реєстрі 1912, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, продавець ОСОБА_6 передав нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1: 03: 015: 0018, площею 0,8024 га., що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у власність покупця ОСОБА_7, а покупець прийняв дане мано та сплатив за нього визначену договором грошову суму. При нотаріальному посвідченні договору, нотаріусом здійснено витяги за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступів нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № № 125073984, 125073140, 125072754, 49468833, 49473357, 49473174 та посвідчено заяви ОСОБА_6, ОСОБА_15

09 грудня 2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу, розглянувши заяву про державну реєстрацію (прийняту 09.12.2015 р., яку подав ОСОБА_7, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності приватна, земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018) вирішила провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015: 0018 за ОСОБА_7

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 09.12.2015 р. наданого на заяву ОСОБА_6 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 13.02.2013 р. ПП «Діоріт Плюс 1» ОСОБА_16 ОСОБА_13 земельна ділянка зареєстрована Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі 08.08.2013 р.

Із листа ПП «Діоріт Плюс 1» від 16.03.2016 р. вбачається, що ПП «Діоріт Плюс 1» відповідно до розпорядження ОСОБА_5 районної Державної адміністрації від 29.12.2012р. № 2686/2012-р. та договору від 12.02.2013 року № 133 (додаток 1, 2 арк.) розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_13 для ведення особистого селянського господарства с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. 30.04.2013р. замовником забрано проект землеустрою на погодження в управління Держкомзему у Хмельницькому районі відповідно до статті 186-1 Земельного Кодексу України та 08.08.2014р. подано на державну реєстрацію земельної ділянки з видачею витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 0,8024 га, кадастровий номер :03:015:0018, що також вбачається із договору № 133 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.02.2013 р. укладеного між гр. ОСОБА_13 та ПП «Діоріт Плюс 1».

В місцевому фонді документації із землеустрою Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі відсутня документація із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:015:0018 зареєстрована на гр. ОСОБА_6, площею 0,8024 га для ведення особистого селянського господарства, та по акту приймання-передачі до Управління на зберігання розробником ПП «Діоріт Плюс» на зберігання не передавалась, що вбачається із листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі від 22.12.2015 р.

Згідно листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі від 14.01.2016 р. завірену копію висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024га з кадастровим номером :03:015:0018, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, не можливо надати, тому що на гр. ОСОБА_6 вищезазначена земельна документація не розроблялася та не надавався висновок про погодження проекту землеустрою. Виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом, який здійснював розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024га з кадастровим номером :03:015:0018, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, є ПП "Діоріт Плюс 1", яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 22/2. А згідно листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі від 26.01.2016 р. виконавцем робіт із землеустрою згідно із законом, який здійснював розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,8024га з кадастровим номером :03:015:0018, яка розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області на імя гр. ОСОБА_13, є ПП "Діоріт Плюс 1", яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська 22/2.

Відповідно до довідки ФГ «Добробут», їх землі складаються із таких земельних ділянок з кадастровими номерами : :03:015:0008;:03:015:0007; :03:015:0003;:03:015:0020;:03:015:0019;:03:015:0009. На балансі Фермерського господарства «Добробут» перебувають багаторічні насадження (яблуні) закладенні у 2008 році на землях фермерського господарства на території с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. Площа багаторічних насаджень, посадка яких здійснена згідно робочого проекту створення саду для ФГ «Добробут» Хмельницького району Хмельницького району, складає 4,19 га.

Із висновку експерта № 388/016 від 03 серпня 2016 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0018. загальною площею 0,8024га (8024кв.м.), що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області згідно наданих на дослідження координат поворотних точок накладається на земельну ділянку, межі якої визначено в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8273га в користування на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в с. Лісові Гринівці на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, площа накладання становить 0,5993га (5993кв.м) та обмежена точками 1-2-3-4-5-6-1, що зображено в плані в Додатку №8. На земельній ділянці з кадастровим номером :03:015:0018 розташована частина штучної водойми - ставка, площею 0,1816га. Межі ставка визначені за розташуванням краю водного плеса на момент проведення натурного огляду 05.07.2016р.

Експерт в судовому засіданні розяснив, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:015:0018, загальною площею 0,8024га (8024кв.м.), що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області згідно наданих на дослідження координат поворотних точок накладається на земельну ділянку, межі якої визначено в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,8273га в користування на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в с. Лісові Гринівці на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Так, Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є обєктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4, 5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до вимог ст. 5 п. «б» ЗК України земельне законодавство базується на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Відповідно до вимог ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Пунктом 34 статті 26 вказаного вище Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Крім того, статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_12 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_12 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_12 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. (ч.3 ст. 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. (ч.4 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. (ч.6 ст. 123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч.13 ст. 123 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.14 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2,3,4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

У відповідності до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст. 116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації, державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст. 116 ЗК України).

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням, органів виконавчої, влади, чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права, власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч.5 ст. 116 ЗК України).

Статтею 118 Земельного кодексу України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_12 міністрів Автономної Республіки Крим (ч.1 ст. 118 ЗК України).

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки (ч.2 ст. 118 ЗК України).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_12 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_12 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.6 ст. 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст. 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.8 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту (ч.4 зазначеної статті). Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобовязані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч.5). Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (ч.9 ст. 118 ЗК України).

У відповідності, до п.11 ст.118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, для звернення до суду особа має мати певне право, свободу чи інтерес, та довести суду факт порушення такого права, свободи чи інтересу. З позову та в ході дослідження доказів, не вбачається, що позивач має будь - яке відношення до спірної земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_7 При цьому, якщо позивач, за його твердженням, захищає свої право на отримання земельної ділянки в оренду, то його ніхто такого права не позбавив, більше того, таке право гарантоване йому Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими законами, але для того, аби реалізувати таке своє право відносно конкретної земельної ділянки, необхідно пройти певну процедуру, передбачену ст. 116, 118. 123, 124 ЗК України. В даному випадку, обєктивно доведено, що позивач таку процедуру не витримав.

Так, рішенням сесії Лісовогринівецької сільської ради № 28 від 25 листопада 2013 року позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності. Позивачем було замовлено проект землеустрою. Проте, матеріали справи не містять та судом не встановлено, що позивач звертався із заявами щодо погодження такого проекту, землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності. Даний проект, відповідно до положень ст. 186-1 ЗК України, не містить жодного необхідного погодження.

Крім того, відповідно до положень ч. 9 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до положень ч. 4 цієї ж статті, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, яку позивач мав намір отримати в оренду, площею 0,8273 га, не була сформована, оскільки кадастровий номер її присвоєно не було, натомість в Державному земельному кадастрі є відомості про земельну ділянку площею 0,8024 га, які внесені на підставі документації, розробленою гр. ОСОБА_13

Щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_6 та подальшого відчуження її на користь ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «ОСОБА_13 та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до положень ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, земельна ділянка, належна ОСОБА_7 знаходиться в межах населеного пункту на території Лісовогрінівепьжої сільської ради, з моменту формування і до моменту передання у власність ОСОБА_6 вказана земельна ділянка належала до комунальної власності в силу положень 12 ЗК України. Право комунальної власності визначене законом України «Про місцеве самоврядування», якою визначено, що територіальним громадам на праві комунальної власності може належати, зокрема, земля, а набуття права власності здійснюється в т.ч. згідно з законом. ОСОБА_6 на законних підставах набув право власності на означену земельну ділянку, після чого продав її ОСОБА_7 ОСОБА_7 є добросовісним набувачем зазначеної земельної ділянки, отже вона може бути витребувана у нього лише у випадках, передбачених ст. 388 ЦК України, і то лише власником, яким позивач не є.

Що ж стосується про визнання договору купівлі продажу недійсним, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нотаріально-посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки, і свідоцтво про право власності і рішення Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 31 серпня 2015 року № 4 були чинними, то підстав для визнання договору купівлі продажу не має. Крім того, при нотаріальному посвідченні договору, нотаріусом здійснено витяги за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступів нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання, так як органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009 (про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Так, дійсно органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, проте із матеріалів справи вбачається, що Лісовогринівецька сільська рада діяла законно, так як відповідно до рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 25 листопада 2013 р., не виникли правовідносини, повязані із реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки відповідно до даного рішення розроблений та погоджений у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно було подати на затвердження чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради, а позивач такий не подав, не реалізував своє право на погодження проекту землеустрою, а розроблення проекту землеустрою та подання такого не є безтерміновим.

А тому, підстави для визнання незаконним та скасування рішення Лісовогринівецької сільської ради № 04 від 31 серпня 2015 р. «Про затвердження ОСОБА_6 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність», визнання незаконним та скасування рішення № 12 від 16 грудня 2014 року 32-ї чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради «Про скасування рішення № 10 28-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 46503536 виданого 28 жовтня 2015 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:015:0018 укладеного 09 грудня 2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 1912, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 26, 33 Закону України про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 2,4,5,79-1,80,116, 118, 122, 123,124,186-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 203,215,321,328 ЦК України, суд-

ухвалив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради, ОСОБА_5 районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача, Фермерське господарство «Добробут» про визнання незаконними та скасування рішень Лісовогринівецької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, визнання недійсним договору купівлі-продажу, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя