Ухвала

іменем україни

24 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 лютого 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», укладено кредитний договір № 014/08-112/75380, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 70 тис. доларів США зі сплатою 14 % річних терміном до 2018 року.

У подальшому між позивачем та ОСОБА_5 було укладено додаткові угоди до кредитного договору від 20 травня 2009 року, від 24 червня 2010 року та від 17 червня 2011 року, відповідно до яких позичальнику надавалися кредитні канікули та продовжено строк кредиту до 2028 року.

На забезпечення належного виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором того ж дня між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань станом на 24 червня 2015 року сума заборгованості становить 44 710,41 доларів США, що еквівалентно 962 423 грн 77 коп., з яких: 37 877,29 доларів США, що еквівалентно 815 335 грн 94 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі: прострочена заборгованість - 371,53 доларів США, що еквівалентно 7 997 грн 45 коп., 3 151,93 доларів США, що еквівалентно 67 847 грн 56 коп. - заборгованість за відсотками, 3 681,19 доларів США, що еквівалентно 79 240 грн 27 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язання.

Посилаючись на викладене, банк просив суд стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку зазначену заборгованість.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2008 року № 014/08-112/75380 в загальному розмірі 44 710,41 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовій збір у розмірі по 1 827 грн з кожного.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року зазначене судове рішення змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 27 лютого 2008 року № 014/08-112/75380 станом на 24 червня 2015 року в розмірі 44 710,41 доларів США, що еквівалентно 962 423 грн 77 коп., з яких: 37 877,29 доларів США, що еквівалентно 815 335 грн 94 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі: прострочена заборгованість 371,53 - доларів США, що еквівалентно 7 997 грн 45 коп.; 3 151,93 доларів США, що еквівалентно 67 847 грн 56 коп. - заборгованість за відсотками; 3 681,19 доларів США, що еквівалентно 79 240 грн 27 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» судовий збір у розмірі 3 654 грн.

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 27 лютого 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/08-112/75380, відповідно до умов якого останньому надано кредит в сумі 70 тис. доларів США терміном до 27 лютого 2018 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_5 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 того ж дня укладено договір поруки, згідно з яким остання зобов'язалась відповідати перед банком за виконання ОСОБА_5 зобов'язань, що виникають з кредитного договору, в повному обсязі.

20 травня 2009 року між банком та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої тимчасово надані кредитні канікули - з 27 травня 2009 року до 27 квітня 2010 року, сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу позичальника до розміру, визначеного графіком погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди.

24 червня 2010 року між банком та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду № 2, згідно з умовами якої збільшено строк кредиту на 120 календарних місяців, дата остаточного погашення кредиту - 27 лютого 2028 року. Станом на дату укладення цієї угоди фактична заборгованість зі сплати суми кредиту становить 65 401,37 доларів США, сукупна вартість заборгованості зі сплати процентів - 9 099,05 доларів США, тимчасово на період з 27 червня 2010 року до 27 травня 2011 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного графіком, тобто відстрочка сплати процентів на суму 2 034,36 доларів США, яка після закінчення зазначеного строку у разі її несплати зараховується до тіла кредиту.

Крім того, 17 червня 2011 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 3, відповідно до умов якої сторони погодили, що станом на день укладення цієї угоди фактична заборгованість зі сплати кредиту становить 66 547,93 доларів США. У період з 27 червня 2011 року до 26 червня 2012 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного графіком погашення кредитку - відстрочка сплати процентів на суму 3 128,28 доларів США.

Указані додаткові угоди також були підписані ОСОБА_6

Згідно з п. п. 9.1, 9.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати. Кредитор вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більш трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_5 умов кредитного договору, станом на 24 червня 2015 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 44 710,41 доларів США, що еквівалентно 962 423 грн 77 коп., з яких: 37 877,29 доларів США, що еквівалентно 815 335 грн 94 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі: прострочена заборгованість - 371,53 доларів США, що еквівалентно 7 997 грн 45 коп., 3 151,93 доларів США, що еквівалентно 67 847 грн 56 коп. - заборгованість за відсотками, 3 681,19 доларів США, що еквівалентно 79 240 грн 27 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язання.

На адресу відповідачів банком направлено досудові вимоги про погашення кредитної заборгованості, проте кредитні зобов'язання не виконані.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, тому дійшов висновку про покладення на відповідачів обов'язку зі сплати кредитної заборгованості в солідарному порядку.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, зазначав, що, дійшовши правильного висновку про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному порядку, суд першої інстанції не зазначив усіх складових цієї заборгованості.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення судового збору з відповідачів на користь позивача у розмірі 3 654 грн - з кожного по 1 827 грн, у суду першої інстанції не було можливості врахувати, що ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційних скарг ОСОБА_5, ОСОБА_6 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

В.О.Кузнєцов