Справа № 129/4248/13-ц Провадження № 22-ц/772/147/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 4Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Мрія», с. Косаново Гайсинського району Вінницької області про виділ в натурі та визнання права власності на майно, що знаходиться у спільній частковій власності, -

встановила:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Гайсинського районного суду Вінницької області із позовом до Спілки Співвласників майна громадян села Косанове Гайсинського району, третя особа ПСП «Мрія», с. Косанове про виділ частки майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ІН №016989 від 04.10.2002 року вона є власником 0,309 відсотка на суму 12798 грн. загальної вартості майна пайового фонду КСП «Мрія», с. Косанове Гайсинського району, який становить 4142000 грн.

Згідно з рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Мрія» від 8 червня 2013 року за заявою ОСОБА_2 їй виділено в натурі в рахунок майнового паю в частині основних засобів зерноочисний пункт ЗАВ-50 вартістю 8714 грн. та трактор МТЗ-80, держномер 14-37 УК, вартістю 3022 грн.

Вищезазначене майно знаходиться в розпорядженні директора ПСП «Мрія» ОСОБА_4, якому все майно спілки було передано в оренду за договором від 10.11.2002 року строком на 10 років. Незважаючи на те, що термін оренди вийшов, ОСОБА_4 відмовляється повернути належне їй майно.

На підставі ст. 358, 364 ЦК України позивач просила винести рішення, яким виділити ОСОБА_2 0,309 відсотка майна на суму 12798 грн. із загальної вартості майна пайового фонду КСП «Мрія» с. Косанове Гайсинського району Вінницької області, який становить 4142000 грн., а саме: зерноочисний пункт ЗАВ-50 вартістю 8714 грн. та трактор МТЗ-80 держномер 14-37 УК вартістю 3022 грн. та визнати за нею право власності на дане майно.

В подальшому ОСОБА_2 неодноразово уточнювала позовні вимоги (т. 1, а.с. 84-86, 151-155, 169-174), а також заявила клопотання про заміну первісного відповідача належним (т. 1, а.с. 98), яке задоволено ухвалою суду від 24 березня 2014 року (т. 1, а.с. 119).

Отже представник позивачки ОСОБА_3 просив винести рішення, яким зобовязати голову ПСП «Мрія» ОСОБА_5 виділити ОСОБА_2 в натурі майно, а саме: зерноочисний пункт ЗАВ-50 вартістю 8714 грн. та трактор МТЗ-80 держномер 14-37 УК вартістю 3022 грн., а також визнати за ОСОБА_2 право власності на дане майно.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПСП «Мрія» про зобовязання останнього виділити майно в натурі і визнання права власності відмовлено.

Не погодившись із рішенням позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, не відповідає дійсним обставинам справи, просить скасувати його і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Від представника відповідача ПСП «Мрія» ОСОБА_6 суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити в силі як законне і обґрунтоване.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_6 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просять залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ IV№06989 від 04 жовтня 2002 року має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» с. Косанове Гайсинського району Вінницької області в сумі 12798 грн. із загальної вартості пайового фонду в сумі 4142000 грн. (т. 1, а.с. 12).

12 червня 2002 року співвласники, як власники майнових паїв, визначених в результаті паювання майна КСП «Мрія», уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності (т. 1, а.с. 22-23).

Цього ж дня громадянами-співвласниками майна колективного сільськогосподарського підприємства «Мрія» з метою задоволення і захисту їх законних спільних економічних інтересів створено Спілку (обєднання) громадян-співвласників майна КСП «Мрія» та затверджено її статут (т. 1, а.с. 233-235).

Згідно з умовами укладеного договору про спільне володіння, користування і розпорядженням майном, що знаходиться у спільній частковій власності (п. 1.4) з метою більш ефективного використання майна співвласники домовились передати його за цивільно-правовими договорами про передачу майна (договорами оренди, купівлі-продажу на умовах товарного кредиту, схову тощо) ОСОБА_4.

10 листопада 2002 року між громадянами-співвласниками майна у формі основних засобів, що належать їм на праві спільної часткової власності в особі Уповноваженого ОСОБА_8 та ПСП «Мрія» було укладено й зареєстровано в сільській раді договір оренди, згідно з яким співвласники передали належні їм на праві спільної власності основні засоби відповідачеві строком на 10 років (т. 1, а.с. 25-27).

11 грудня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до голови ПСП «Мрія» про виділення її майнового паю в натурі конкретним майном, а саме передання їй зерноочисного пункту ЗАВ-50 вартістю 8714 грн. та трактора МТЗ-80, держномер 14-37 УК, інвентарний номер 21 вартістю 3022 грн. відповідно до переліку майна, яке підлягає розпаюванню (т. 1, а.с. 198).

12 квітня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до спілки пайовиків с. Косанове із заявою про виключення її із спілки пайовиків і виділення їй в натурі вищевказаного майна на суму 12798 грн. (т. 1, а.с. 7).

Відповідно до виписки №1 із протоколу засідання комітету спілки співвласників майнових паїв від 07.06.2013 року комітет, зокрема, розглядав заяву ОСОБА_2 про виділення їй майна в натурі, а саме ЗАВ-50 та трактора МТЗ-80. Комітетом вирішено заяву ОСОБА_2 задовольнити та виділити їй вказане майно в натурі, винести зазначене питання на затвердження загальних зборів (т. 1, а.с. 144-146).

08 червня 2013 року проведено загальні збори громадян-співвласників майна, яке перебуває у спільній частковій власності, визначеного в результаті реорганізації КСП «Мрія» в ПСП «Мрія», рішення яких оформлені протоколом №2 від 08.06.2013 року (т. 1, а.с. 11). За змістом протоколу загальна кількість пайовиків становить 446 осіб, 385 з яких зареєстровані в установленому порядку. Можуть брати участь в голосуванні 296 осіб, з яких на зборах були присутні 200. По четвертому питанню, в межах якого вирішувалася заява ОСОБА_2 про виключення із спілки і виділення майна в натурі за пропозицію ОСОБА_3, який запропонував задовольнити надані заяві проголосували 120 осіб, 12 осіб голосували проти, а 78 утрималися.

Отже між сторонами виникли правовідносини щодо здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств.

Вирішуючи спір суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», норми ЦК України про спільну часткову власність та підзаконні акти цивільного законодавства, які їм відповідають.

Так, відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з статтею 7 Закону України від 14.02.1992 року №2114-XII«Про колективне сільськогосподарське підприємство» (із наступними змінами і доповненнями) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Субєктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени у частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Підпунктом «а» пункту 1 Указу Президента України від 03.12.1999 року №1529/99, а також пунктом 1 Указу Президента України від 29.01.2011 року №62/2001 передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями, вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину, виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених обєктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року №177 затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження. Пунктами 13-14 зазначеного Порядку встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 затверджено Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.

Незважаючи на те, що вищевказаний Порядок втратив чинність з 24.05.2013 року дня опублікування Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.04.2013 року №253, його положення відповідають нормам глави 26 «Право спільної власності» ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року №315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до пунктів 2.4, 2.5, 4.4 яких управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників.

Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже вірним є висновок суду першої інстанції про те, що власники спільної часткової власності здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Така згода співвласників майна має бути отримана від всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

В разі ж неможливості досягнення співвласниками такої згоди, спір може бути вирішений судом лише у випадку предявлення заінтересованою особою вимоги до всіх інших співвласників.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на ту обставину, що оскільки позовні вимоги стосуються інтересів всіх співвласників майна реорганізованого КСП, позивач для захисту своїх прав міг звернутися до суду із позовом до всіх співвласників майна, одним з яких, але не єдиним, є відповідач ПСП «Мрія», яке одночасно є правонаступником КСП «Мрія».

Натомість позовні вимоги обґрунтовано протоколом №2 загальних зборів громадян співвласників майна, яке перебуває у спільній частковій власності й заявлено лише до ПСП «Мрія» як правонаступника відповідного колективного сільськогосподарського підприємства.

Зазначений протокол не може бути підставою для виділу ОСОБА_2 її частки в майні КСП, так як вказано в самому протоколі проти відповідної пропозиції проголосувало 12 співвласників, а 78 осіб утрималися. Підрахунок голосів містить арифметичні помилки (загальна кількість осіб, які брали участь в цьому голосуванні на 10 перевищує кількість присутніх -210 проти 200).

За умов, коли на зборах не були присутні всі співвласники, але навіть частина тих, які брали участь в голосуванні, висловилися проти, не було одностайності, що є умовою прийняття відповідного рішення.

Більше того, представником позивача ОСОБА_3 апеляційному суду наданий список громадян-співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Мрія» с. Косанове станом на 01 червня 2015 року, згідно з яким загальна кількість співвласників складає 445, а не 446 осіб, як зазначено в протоколі, частина з яких продали свої майнові паї, померли за відсутності відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, взагалі не отримали свідоцтва про право на майновий пай, а зареєстрованими в установленому законом порядку є свідоцтва про право на майновий пай 60 осіб.

Колегія суддів відкидає посилання позивача на те, що згідно із статутом спілки громадян співвласників майна КСП збори вважаються правомочними якщо в них бере участь не менше 2/3 членів Спілки, оскільки прийняття відповідного рішення належить до компетенції не зборів Спілки співвласників, а загальних зборів співвласників. Як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 - голова спілки, до спілки вхо дять не всі співвласники майна КСП, а лише 296 осіб.

Згідно з статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_10
Судді: З оригіналом вірно: Суддя апеляційного суду /підпис/ ОСОБА_11 /підпис/ ОСОБА_12 ОСОБА_10