_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5135/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.10.2016 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте під час шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з наведеним позовом, у якому, згідно прохальної частини позовної заяви позивач порушує питання про визнання за нею права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому визначаючи ціну позову позивач виходить з відомостей договору купівлі продажу, що було укладено 18.06.2008 року, - на рівні 480332,99 грн., та виходячи з такого долучає до позову квитанцію про сплату судового збору в розмірі 4804,00 грн.

Погодитись із такою позицією позивача неможливо виходячи з наступного.

Законом України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому згідно п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості на час подання позову.

При цьому суд вказує, що за період з 18.06.2008 року по 11 жовтня 2016 року ринкові ціни на вказаний вид майна істотним чином змінились, а тому суд не приймає до уваги такі посилання позивача та вказує, що актуальної ціни зазначеної квартири за матеріалами позову не вбачається.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи з викладеного суддя попередньо визначає суму судового збору що підлягає сплаті позивачем за вирішення вимог майнового характеру в розмірі 6890,00 грн.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Таким чином суд доходить висновку про те, що позивачем в супереч ч.5 ст. 119 ЦПК України неповно сплачено судовий збір.

На підставі ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або до якої не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права особистої приватної власності на майно, набуте під час шлюбу, залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначений недолік позову протягом 3 (трьох) днів з дня отримання цієї ухвали доплатити судовий збір до встановленого розміру та надати відповідні докази до суду.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. А. Прохоров