Справа №333/5597/16-ц
Провадження №2-о/333/360/16
рішення

Іменем України

20 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/5597/16-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Комунарський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Пологи Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що він є сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 остання померла у м.Алушта Автономної Республіки Крим. У зв'язку із тим, що зазначене місце смерті на даний час відноситься до тимчасово окупованих територій, тому він не в змозі отримати належно посвідчені документи на підтвердження смерті, а також зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявник у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Комунарського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду письмові пояснення щодо заяви про встановлення факту смерті, відповідно до яких просив суд розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

За таких обставин, відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що неявка заявника і представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.2 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції і законів України. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 зазначеного закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до довідки про смерть №577 від 10.09.2016 року, виданої Алуштинським міським відділом записів актів громадського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Алушта Автономної Республіки Крим. Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, серії 35, №004284, видане 09.09.2016 року Алуштинським відділенням ДБУЗ РК «КРБ СМЕ».

На підставі ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2010 року №52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

У судовому засіданні встановлено, що надані заявником документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2 видані закладами, що знаходяться на окупованій території, не відповідають затвердженій в установленому законодавством порядку формі.

Оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну і виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Забезпечення кожному права на справедливий суд і реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне взяти до уваги документ про смерть особи, виданий закладами, що знаходяться на окупованій території, іоцінити його разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного і сімейного життя тощо.

У зв'язку із викладеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Алушта Автономної Республіки Крим, що є на даний час тимчасово окупованою територією, суд вважає за необхідне встановити факт її смерті в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.60, 169, 213-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Комунарський районний у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті м.Алушта Автономної Республіки Крим, Україна, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Пологи Запорізької області, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков