ОСОБА_1 документу 12.10.2016 Справа № 554/3915/16-ц
Справа №554/3915/16-ц
Провадження № 2/554/2103/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно; треті особи: Перша полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шевченківська районна у м.Полтаві рада,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 18.05.2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 09.01.2004 року помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого 21.06.2004 року заведена спадкова справа, в матеріалах якої знаходяться заяви від заявника та її матері ОСОБА_4 від 21.06.2004 року та заява від її брата ОСОБА_5 від 18.02.2016 року про те, що у встановлений строк спадщину він не прийняв. За життя батько придбав і до складу спадкового майна входить гараж №77, який знаходиться у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що розташований за адресою: м.Полтава вул.Ярошенко, 25 ОСОБА_1 гараж повністю завершений будівництвом та придатний для експлуатації, є обєктом нерухомого майна, що підтверджується технічним паспортом на гараж; не є обєктом самовільного будівництва, оскільки його будівництво було дозволено рішенням Октябрського виконкому №694 від 1986 року. Згідно довідки приватного підприємства «ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №634 від 02.02.2016 року реєстрація права власності на даний гараж не проводилася. Позивач у встановленому порядку звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадку, проте нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не надано документ, що підтверджує право власності на спадкове майно. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна - гаража який знаходиться у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що розташований за адресою: м.Полтава вул.Ярошенко, 25 Г.

Позивач та її представник до суду не зявилися, просили справу розглянути у їх відсутність та відсутність відповідача, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради у судові засідання неодноразово зявлявся, на судове засідання 16.09.2016 року надав заяву, в якій просив відкласти справу на невизначений строк для розгляду питання позивача на засіданні тимчасової комісії з розгляду питань самочинного будівництва у м.Полтаві. В судове засідання 12.10.2016 року представник відповідача не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність, проти позову не заперечують.

Представники третіх осіб: Першої полтавської державної нотаріальної контори, Шевченківської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не зявилися, про розгляд справи треті особи повідомлені належним чином; нотаріальна контора надіслала заяву про винесення рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що 09.01.2004 року помер батько позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

За життя ОСОБА_6 рішенням Октябрського виконкому №694 в 1986 році було дозволено будівництво гаражу в ОК АГК «Сади», створеного рішенням виконавчого комітету Октябрськогї районної Ради народних депутатів №638 від 18.11.1986 року. Вищевказаний гараж розміром 3,6 х 6м ОСОБА_6 побудував самостійно (а.с.5 довідка).

Судом встановлено, що вказаний гараж №77 розташований у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що знаходиться за адресою: м.Полтава вул..Ярошенко, 25 ОСОБА_7 на цей гараж видано технічний паспорт (а.с.34).

Статті 1216, 1218 ЦК України визначають поняття спадкування і склад спадщини, як перехід прав та обов'язків від фізичної особи яка померла, до інших осіб; до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування мають за законом діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У оформлені та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж позивачу відмовлено, оскільки нею не надано жодного правовстановлюючого документу, що міг би підтвердити право власності та належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідач у своєму клопотанні посилається на самочинність при будівництві гаражу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦK України, листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до додатку 3 "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно" рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Судом враховується, що будівництво спірного гаражу було закінчено до 5 серпня 1992 року та діючим на той час законодавством обов'язковість його державної реєстрації не була передбачена, а в наданих документах, що містяться в матеріалах справи, не міститься ніяких застережень щодо незаконності або самочинності такого будівництва і дозвіл на будівництво гаражу наданий рішенням Октябрського виконкому, та побудований гараж розташований у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що розташований за адресою: м.Полтава вул..Ярошенко, 25 Г.

Крім того, у судовому засіданні не було встановлено порушення законних прав інших осіб при будівництві спірного гаражу, який побудовано на земельній ділянці, яку було відведено саме під будівництво гаражув обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. Слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спадкового майна гаража, який знаходиться у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що розташований за адресою: м.Полтава вул.Ярошенко, 25 Г.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.328,1216,1218,1268 ЦК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно; треті особи: Перша полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Шевченківська районна у м.Полтаві рада, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спадкового майна гаража, який знаходиться у 7-му ряду в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Сади», що розташований за адресою: м.Полтава вул.Ярошенко, 25 Г., після смерті 09.01.2004 року батька - ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова