Справа № 159/2641/16-ц
Провадження № 2/159/999/16
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрасуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: представника позивача та представника неповнолітньої особи, в інтересах якої закладено позов, - ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. в режимі відеоконференції із Голосіївським райсудом м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у своїх та неповнолітнього ОСОБА_6, 09 р. н., інтересах; ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», про стягнення грошових вкладів в порядку спадкування з рахунку спадкодавця ОСОБА_8,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з вказаним вище позовом.

01.09.16 р. представником відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб(далі Фонд) ОСОБА_4 було подано до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі за вимогами, закладеними до Фонду, обґрунтоване тим, що Фонд не може бути належним відповідачем у справі, так як є особою публічного права, порушено правила підсудності. Позивачі не перебувають з відповідачем у цивільно правових відносинах. Фонд не є банківською установою. Справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Покликаючись на ч. 1 ст. 15, ст. 16, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, ст. 6 Конституції України, ст. ст. 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 2, 3, 17 КАС України, п. 25 постанови ВАС України від 20.05.13 р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», просить закрити провадження у справі.

Суд, з»ясувавши думку представника позивача ОСОБА_1 адвоката, яка заперечує проти задоволення клопотання, зазначивши, що позовні вимоги позивачем ОСОБА_1 закладено до відповідача не як до суб»єкта владних повноважень та особи публічного права, не мають такого характеру як зобов»язання до вчинення дій; третьої особи, яка покликається на розсуд суду у вирішенні клопотання; представника відповідача ОСОБА_9, який клопотання підтримує та вважає невідповідними законові вимоги позивачів про стягнення коштів, розміщених у банку, з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як установи, що провадить процедуру ліквідації банку, вивчивши матеріали справи, що стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку про безпідставність клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Із позовних вимог позивача не вбачається, що він звернувся з позовом до Фонду як до суб»єкта владних повноважень щодо оскарження будь - яких його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

А тому підстав до задоволення клопотання немає.

Керуючись ч. 1 ст. 15, ст. ст. 10, 11, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий:ОСОБА_10