Справа № 212/7718/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Зіміна М.В..
при секретарі судового засідання -Борух Ю.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
31 серпня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є квартиронаймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Квартира була виділена на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.Кривого Рогу. В квартирі зареєстрована позивачка та її син ОСОБА_2, який з 2008 року не проживає в спірній квартирі, фактично мешкає за іншою адресою. Позивачка не чинить перешкоди відповідачу в проживанні та користуванні житловою площею. Просить суд усунути перешкоди у користуванні житловою площею, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, кожен окремо, підтвердили факт не проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з 2008 року, їм відомо, що перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинить.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та членам її сімї була виділена квартира АДРЕСА_2, що підтверджується випискою з фінансово-особового рахунку. Основним квартиронаймачем спірної квартири є ОСОБА_1 Крім ОСОБА_1 в квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є сином позивачки (а.с.7).
Як вбачається з акту, складеному мешканцями будинку №4 по вулиці Мусоргського в місті Кривому Розі, та затвердженому директором ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ. КОМ» ОСОБА_2 не мешкає за адресою: м. Кривий Ріг вул. Мусоргського 4/10 Дніпропетровської області з 2008 року (а.с.9).
Відповідно до вимог ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно роз'яснень, наданих у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., відповідно до ст. 1076 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач залишив житлове приміщення з власної волі, втратив інтерес до спірного житла як до місця свого проживання, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2008 року, тобто без поважних причин був відсутній за адресою свого мешкання більш ніж шість місяців, тому визнає відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст.71,72 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 25 січня 2016 року.
Суддя: М. В. Зімін