Справа № 147/1047/16-ц
Провадження №2/147/510/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар Кучер І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що з нього за рішенням Тростянецького районного суду від 22.08.2013 року стягуються аліменти в розмірі 700,00 гривень щомісячно. В даний час його матеріальний стан змінився. Сплата суми аліментів, визначеної рішенням суду від 22.08.2013 року, є помірно великою для нього, оскільки він безробітній. Також зазначив, що з 05.05.2015 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, вони мають спільну дитину, яка перебуває на його утриманні. Єдиний дохід, який вони мають, це державна допомога при народженні дитини, яку отримує дружина позивача. У звязку з тим, що в даний час істотно змінилося його матеріальне становище, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 до 350,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що проживає в селі, роботи там не має. Його дружина також не працює. Окрім того, поїхати кудись на заробітки не може, оскільки страждає на хронічну хворобу бронхіальну астму. Також зазначив, що окрім аліментів, при можливості буде надавати й іншу допомогу дитині.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просила суд у його задоволенні відмовити. Пояснення, що обставин, на які позивач посилається у позовній заяві не підтвердженні належними та допустимими доказами, а лише констатують факти створення ним нової сімї, народження дитини, однак жодним чином не доводять обставин його скрутного матеріального становища. Натомість, вона теж має нового чоловіка та маленьку дитину, яка народилася у 2016 році, а взагалі є матірю трьох дітей, яких утримує, виховує, одягає, що також вказує на зміни її матеріального та сімейного становища. Окрім того, їх спільна дочка ОСОБА_5 потребує додаткових витрат, оскільки лікується у офтальмолога з приводу складного далекозорого астигматизму правого ока. Щодо працевлаштування зазначила, що їй відома про неофіційно роботу позивача, він є першокласним водієм, має автомобіль та посвідчення водія трьох категорій, є молодою працездатною людиною. Окрім того, за весь період часу з якого стягуються аліменти, ОСОБА_1 жодного разу не надав їх спільній дочці ОСОБА_5 жодної допомоги, навіть на її день народження подарунка від батька вона не отримувала. Щодо хронічної хвороби позивача пояснила, що перебуваючи з ним у шлюбі, він дійсно лікувався від алергії, та це була лише алергія на побутовій пил, яка не передбачала протипоказань на працевлаштування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступними підставами.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28).

Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.08.2019 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 06.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Вказане рішення набуло законної сили та було звернуто до виконання стягувачем шляхом пред'явлення виконавчого документа до виконання.

05.05.2015 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 158616, зареєстрованим виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 02 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 176511, 30.03.2016 року народилася ОСОБА_7, батьком якої записаний ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки Ядутинської сульської ради Борзнянського району Чернігівської області від 01.08.2016 року № 622, до складу сімї ОСОБА_1 входить: дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10а).

Відповідно до довідки Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №560 від 06.06.2016 року до складу сімї відповідачки входять: чоловік ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32).

Довідка № 690 від 16.09.2016 року підтверджує той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно лікується в офтальмолога з приводу складеного далекозорого астигматизму правого ока. Періодично лікується в обласній дитячій лікарні, лікується в санаторіях очного профілю. Також стоїть на «Д» обліку з діагнозом хронічний тонзиліт та вегето-судинної дистонії. Дитина потребує періодичного амбулаторного і санаторно-курортного лікування (а.с. 30, 31).

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру платежів.

Позивач не працює, має доньку від нового шлюбу. Відповідам ОСОБА_2 також має малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідно до численних медичних довідок, спільна дочка сторін має ряд захворювань. Перебуває на обліку у сімейного лікаря .

Однак, як вбачається з матеріалів оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №147/1283/13-ц та обставина, що позивач не працює, відповідно до ст. 182 СК України була врахована судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів від 22.08.2013 року.

З оглянутого в судовому засіданні посвідчення водія, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами трьох категорій.

Згідно медичної картки хворого, наданої для огляду в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 у 2010 році проходив 10-денне лікування з приводу алергії. Доводи позивача, що він страждає на хронічну бронхіальну астму, суд оцінює критично, оскільки доказів цієї хвороби ОСОБА_1 подано не було.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивачеві пропонувалося підтвердити вказану обставину, однак таких доказів ОСОБА_1 суду не надано.

Суд звертає увагу, що стан здоровя позивача не погіршився, сімейний стан змінився, він не є інвалідом, працездатний. Крім того, з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів, позивач не надав доказів, що він намагався працевлаштувався та є інші підстави для зменшення розміру аліментів.

Після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, сімейний стан відповідачки також змінився, у 2016 році вона стала матірю ще однієї дитини. На даний час вона має на утриманні, крім спільної з позивачем доньки, ще двох дітей. Спільна дитина потребує постійного лікування та медичної допомоги.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем не надано суду достатніх та беззаперечних доказів наявності безумовних обставин, які зумовили погіршення його матеріального становища, стану його здоровя і наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Тростянецького районного суду від 22.08.2013 року . В той же час, розмір призначених судом аліментів відповідає закону.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_4І до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові по сплаті судового збору підлягають віднесенню за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 182, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 158 ч.2, 212, 213, 215,223 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя