УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

при секретарі Канаєвій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання державного виконавця Ленінського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець звернувся до суду із поданням в якому зазначив, що в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Харківській обл. знаходиться виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа виданого Московським р/с м. Харкова по справі №2-57623 від 27.01.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття, за яким розрахунок заборгованості складає 32482,01 грн. а також виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Харкова по справі №642/858/16ц від 02.06.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, що продовжує навчатися в розмірі по 500 грн. щомісяця.

Заявник просив постановити ухвалу про тимчасове обмеження права ОСОБА_2 на виїзд за межі України, оскільки він ухиляється від виконання рішень судів та сплати аліментів на дитину.

Дане подання отримано суддею 22 серпня 2016 року.

Згідно ст. 6 Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням до виконання зобовязань (п. 5 цієї статті). Згідно з ч. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 при наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово затримано або вилучено службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України. Згідно ст. 1 Закону Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, отже термін відмови відповідачу у виїзді за межі України спливає після повного завершення судового провадження у справі, включаючи повне виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» однією з підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначено ухилення від виконання зобов'язань, покладених на особу судовим рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України, регулюється питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за№3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у Ленінського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Харківській обл. знаходиться виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа виданого Московським р/с м. Харкова по справі №2-57623 від 27.01.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини доходу щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Виконавчі провадження відкрито відповідними постановами від 03.06.2008р. та 07.06.2016 року відповідно. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 07.07.2008р. накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 Згідно до розрахунків заборгованості, виконаних державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_2 із аліментів перед ОСОБА_3 складає 32482,01 грн. Доказів про вчинення будь-яких інших виконавчих дій суду не надано.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з положеннями ч.2, 3 ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суду не надано підтверджених відомостей про те, чи було державним виконавцем зясовано наявність або відсутність джерел доходу у боржника ОСОБА_2

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_2 при наявності реальної можливості, ухиляється від виконання боргових зобов'язань, а тому, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 , 213, 214 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Ленінського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Проценко