14 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» про стягнення майнової та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» про стягнення майнової та моральної шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона проживає в
АДРЕСА_1. Поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2, яка належить підприємству ДК «Укргазвидобування» і на праві оренди в даній квартирі проживає
ОСОБА_5 В квартирі АДРЕСА_2 була проведена реконструкція та над житловою кімнатою квартири АДРЕСА_1 була облаштована кухня з газовим котлом. Протягом 2002 - 2011 року квартира АДРЕСА_1 неодноразово заливалася, про що позивачка зверталася до начальника «Жилкомсервіс» з заявами про складання актів про залиття її квартири. В результаті систематичного залиття квартира потребує ремонту.
Враховуючи викладене, та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку майнову та моральну шкоду, завдану залиттям квартири.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня

2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та її представник

ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить НАК «Нафтогаз України» на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 листопада 2001 року.

Згідно з договором від 26 березня 2009 року №-110-22 ДК «Укргазовидобування» НАК «Нафтогаз України» передали у тимчасове користування ОСОБА_5 житлове приміщення - кв. АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що в складених актах про залиття квартири зазначено, що планування квартири АДРЕСА_2 відповідає технічному паспорту, двоконтурний газовий котел, встановлений згідно з планом (а. с. 260-262, 265-268). Вихід з квартири АДРЕСА_2 на горище чи покрівлю будинку відсутній.

Із акту від 04 червня 2013 року встановлено, що каналізаційні стояки, які знаходяться на горищі у задовільному стані, як і внутрішньо - будинкова система холодного водозабезпечення, електропроводка відсутня. В акті зроблений висновок про те, що можливо залиття квартири позивачки відбувається в результаті протікання через нещільне примикання покрівлі до стіни будинку (а. с. 264).

Із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2015 року № 8520 вбачається, що квартира АДРЕСА_2 розташована на 5 поверсі житлового будинку та займає частину горищного простору чотири поверхової секції житлового будинку над квартирою АДРЕСА_1.

На поверхових планах в технічних паспортах відсутній штамп про самочинне будівництво. Але зазначено, що неможливо встановити чи є реконструкція квартири АДРЕСА_2 самочинною.

Висновком також було встановлено, що станом на січень 2009 року до укладення договору з ОСОБА_5 та станом на 06 листопада 2012 року площа квартири не змінилася, перепланування квартири не проводилося. Вихід на горище та покрівлю відсутні.

Суди попередніх інстанцій встановили, що з часу укладення договору оренди в квартирі не було проведено перепланувань, переобладнань щодо площі квартири, а також щодо опалення, водопостачання та інших комунікаційних мереж квартири.

Згідно з актом від 20 жовтня 2014 року при обстеженні житлового будинку по АДРЕСА_1 комісією КП «Жилкомсервіс» було встановлено причину залиття квартири АДРЕСА_1 та вказано, що залиття квартири відбувається через роз'єднання замків металевої покрівлі та негерметичного примикання покрівлі до зовнішньої стіни сусіднього житлового будинку.

Із висновку судової будівельно - технічної експертизи № 8520 встановлено, що основними можливими причинами наявних пошкоджень у конструктивних елементах квартири АДРЕСА_1 може бути: значний термін експлуатації будинку, технічний стан конструкцій будинку, а також додаткові навантаження від конструкції квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем не доведений причинно-наслідковий зв'язок між спричиненою шкодою та винними діями відповідачів, а тому дійшли правильного висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік