У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судових засідань -ОСОБА_1,

-представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в м. Ужгород заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Ужгородського виробничого підприємства «Синевір» українського товариства глухих до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У даній цивільній справі 21 квітня 2016р. проголошено заочне рішення, яким позов задоволено.

Відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення.

Оскільки, в справі відсутні дані про отримання відповідачем копії заочного рішення раніше поданої ним заяви про ознайомлення з матеріалами справи та видачі йому копії рішення суду від 11.05.2016 року, то суд погоджується з тим, що заява подана без пропуску строку її подання, передбаченого ЦПК.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач послався на те, що йому не надходили жодні судові повістки, він не отримував копії позовної заяви та додані до неї документи, а кому належать підписи у зворотних повідомленнях про отримання поштових відправлень від 23.03.2016 року та 30.03.2016 йому невідомо, ним судові повістки не отримувалися. Також вважає неналежним повідомленням про розгляд справи через оголошення в газеті, оскільки суду було відомо його місце реєстрації. Як на підставу для скасування заочного рішення відповідач посилається на те, що судом встановлено підставу заподіяння матеріальної шкоди, як неналежне ведення бухгалтерського обліку підприємства, але не взято до уваги, що п. 3 Контракту не передбачено обовязку директора вести бухгалтерський облік підприємства. Крім того, вважає, що судом не встановлено та не наведено правового обґрунтування причино-наслідкового звязку між діями директора та наслідками у вигляді матеріальної шкоди, не встановлено які самі рішення та дії були вчинені безпосередньо ним.

До заяви відповідач жодних доказів не долучив.

Заява підлягає розгляду в порядку, передбаченому статтями 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, про час розгляду заяви були повідомленні належним чином відповідач ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням, яке відповідно до витягу «відстеження пересилання поштових повідомлень» вручено адресату (одержувачу) особисто 15.10.2016 року, представник відповідача повідомлений під розписку 06.10.2016 року. Заяв про відкладення розгляду заяви не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності відповідача та його представника.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Зазначає, що відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, а також оголошення в газеті про розгляд справи. Крім того, на розміщеному відповідачем відео в мережі Інтернет до подання заяви про перегляд заочного рішення, ознайомлення матеріалами справи та видачі йому копії рішення, ОСОБА_3 заявляє про обізнаність щодо розгляду справи та наявності описки в позовній заяві. В обґрунтування заяви лише зазначає відсутність обовязку директора вести бухгалтерський облік, що спростовується наявним в матеріалах справи контрактом та законодавством України. Відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесені спірного заочного рішення.

Згідно зі ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, і якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи видно, що відповідачу ОСОБА_3 поштова кореспонденція (рекомендований лист з вкладенням позовної заяви і додатків, ухвали про відкриття провадження та про призначення судового засідання) відправлялись за адресою відповідно до відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області м. Ужгород, вул. Гагаріна, 222 (а.с. 45), також судові повістки направлялися рекомендованими листами за адресою Ужгородський район, с. Нижнє Солотвино, 201, яка була зазначена в позовній заяві (а.с. 2) та в доданій до матеріалів справи копії паспорта відповідача (а.с. 13).

Кореспонденція, направлена на адресу м. Ужгород, вул. Гагаріна, 222 повернулась до суду за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні (а.с. 57). Кореспонденція, направлена на адресу Ужгородський район, с. Нижнє Солотвино, 201, була вручена: про виклик в судове засідання на 14.03.2016 року 23.02.2016 року (а.с. 58); про виклик в судове засідання на 30.03.2016 року 24.03.2016 року (а.с. 71); про виклик в судове засідання на 21.04.2016 року 02.04.2016 року (а.с. 75). Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення в газеті (а.с. 69). Тобто, відповідач був судом повідомлений у відповідності до вимог ЦПК України.

Крім того, адреса за якою відповідачу була вручена кореспонденція зазначається й самим відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 85).

До заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не подані та не зазначені докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; а контракт на який посилається відповідач наявний в матеріалах справи та був врахований судом при постановленні рішення.

Таким чином, розглядаючи заяву відповідача про перегляд заочного рішення в порядку та лише в межах, передбачених ст. .232 ЦПК, не вдаючись у розгляд справи по суті і в оцінку доказів, не перебираючи на себе повноваження апеляційної інстанції, суд дійшов висновку, що відсутні підстави, передбачені ст. 232 ЦПК України для перегляду заочного рішення. Сама незгода відповідача з прийнятим рішенням не є підставою для перегляду заочного рішення в порядку ст. 232 ЦПК України, а може бути обґрунтуванням до апеляційної скарги.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 231, ст. 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Ужгородського виробничого підприємства «Синевір» українського товариства глухих до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів; строк на апеляційне оскарження у такому разі починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5