У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Бахмут Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді: Будулуци М.С.

суддів: Курило В.П., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «ЖЕК № 1» м. Слов'янська Донецької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року Комунальне підприємство «ЖЕК №1» (далі - КП «ЖЕК №1») звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, мотивуючи його тим, що згідно рішенню виконкому Слов'янської міської ради № 9-ІХ-24 від 17 квітня 2003 року, КП «ЖЕК №1» створено для обслуговування та утримання житла і прибудинкової території. За рішенням виконкому Слов'янської міської ради № 452 від 21 серпня 2004 року КП «ЖЕК №1» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 вищевказаного будинку проживають відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та оскільки останні вказані послуги не оплачували, то станом на 01 листопада 2015 року за період з серпня 2013 року по жовтень 2015 року за відповідачами виникла заборгованість в розмірі 2 719 грн. 13 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

23 лютого 2016 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території за період з серпня 2013 року по жовтень 2015 року в розмірі 2 792 грн. 88 коп. та судовий збір - 1 218 грн.(т.1 а.с. 1-3, 4, 209).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року позовні вимоги Комунального підприємства «ЖЕК № 1» м. Слов'янська задоволено частково та стягнуто на користь позивача з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території в сумі 2 362 грн. 39 коп. і судовий збір по 609 грн. з кожного відповідача.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив належним чином докази по справі, дав їм неналежну оцінку та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги відповідач зазначив, що суд не перевірив права позивача на комунальну власність та не витребував документи, що їх підтверджують. Позивач не надав доказів на підтвердження своїх повноважень, як балансоутримувача будинку та квартири відповідачів.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що не користуються послугами позивача та не укладали договір про отримання від позивача послуг на обслуговування будинку та прибудинкової території. Також він зазначив, що суд не дослідив і не встановив, що позивач перевищив свої повноваження та позбавив відповідача ОСОБА_2 права управляти його власністю. Квартира перебуває в приватній власності та ніяких зобов'язань перед позивачем відповідачі не мають. Вимоги позивача порушують конституційні права відповідачів. У зв'язку з викладеним просив скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка діє за довіреністю відповідачів (а.с. 39, 113), в судовому засіданні апеляційного суду в режимі проведення відеоконференції підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в повному обсязі та просила рішення суду скасувати.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного не з'явилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками та телефонограмами через їх представника (т. 2 а.с. 118-119, 125-126).

Враховуючи, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, їх інтереси за довіреністю представляє ОСОБА_4, то неявка відповідачів не перешкоджає розглядові справи апеляційний судом.

Представники К П «ЖЕК №1» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 вважали безпідставними, а тому просили скаргу відхилити, а рішенні суду - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як зазначено в ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту житлових на нежитлових приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, згідно з законодавством. Житлово-комунальні послуги - сукупність нормативних характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.ст. 66, 68 та 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями № 572 від 08 жовтня 1992 року та діючих нормативних актів.

Володільці житлового приміщення та члени його сім'ї зобов'язані щомісячно перераховувати плату та плату за утримання будинку та прибудинкової території на розрахунковий рахунок балансоутримувача житлового будинку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з ч.1 зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки.

Зі змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається та одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3, його дружині - ОСОБА_4 та синові - ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 1999 року, в рівних долях належало право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке 07 вересня 1999 року зареєстровано в Слов'янському бюро технічної інвентаризації (т.1 а.с. 30, 212).

17 вересня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини квартири подарували 2/3 частини даної квартири своєму синові - ОСОБА_2

24 вересня 2001 року право власності на квартиру за останнім зареєстровано в Слов'янським бюро технічної інвентаризації, про що в реєстрову книгу під № 13260/19 зроблено відповідний запис (т. 1 а.с. 30).

Згідно довідки К П «ЖЕК №1» від 23 лютого 2016 року про склад сім'ї, з 01 вересня 1999 року в квартира АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 5, 210).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Комунальне підприємство «ЖЕК №1» є юридичною особою, що створене відповідно до рішення Слов'янської міської ради № 9-ІХ-24 від 17 квітня 2003 року для обслуговування будинків та утримання прибудинкових територій.

На підставі рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 452 від 21 серпня 2004 року та додатку №1 до нього, Комунальному підприємству «ЖЕК №1», яке є балансоутримувачем, передано житловий фонд, який знаходився на балансі ВАТ «Содовий завод», у тому числі, і будинок № 19 по вулиці Чубаря в місті Слов'янську, що відноситься до житлового фонду територіальної громади Слов'янської міської ради.

К П «ЖЕК №1» надає житлово-комунальні послуги по обслуговуванню та утриманню цього будинку і прибудинкової території (т. 1 а.с. 11, 11- зворотній бік).

Рішенням виконкому Слов'янської міської ради № 153 від 18 травня 2009 року затверджено тарифи по утриманню житлового будинку № 19 по вулиці Чубаря міста Слов'янську в розмірі 1,7355 грн. за 1 м. кв. та визначено періодичність робіт з обслуговування будинків та прибудинкових територій (т. 1 а.с.12 - зворотній бік, 48-49, 50-51, 57, 58, 59, 213).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по особистому рахунку № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_3, станом на 01 листопада 2015 року остаточна заборгованість відповідачів за вказані послуги складає 2 792 грн. 88 коп. та рахується за ними, починаючи з серпня 2013 року (т.1 а.с. 211).

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з переліком (додатку № 11 до рішення виконкому № 153 від 18 березня 2009 року) до послуг, які надаються К П «ЖЕК №1», входять: освітлення міст загального користування, прибирання прибудинкової території, підмітання території, прибирання газонів, покіс трави газонів дворів, вулиць, прибирання горищ, підвалів, обробка сміттєприймальників та контейнерів, витарювання сміттєприймальників, дератизація, дезінсекція, утримання аварійно-диспетчерської служби, обслуговування внутрішньо будинкових сітей теплопостачання, водовідведення - від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни квартири, ліквідація аварій на внутрішньо квартирних сітях, промивка сітей опалення, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем та технічних приладів будинків, елементів зовнішнього благоустрою та прибудинкової території, підготовка житлових будинків до осінньо-зимового періоду, обслуговування димовентиляційних каналів, протипожежні заходи, заміри опорів ізоляції, обслуговування номерних знаків, оплата податку на землю, комунального податку, знос сухих дерев, вивіз листя,надання послуг по паспортному обліку, тощо.

На підтвердження позовних вимог К П «ЖЕК №1» надало суду: наряди - завдання, акти, розрахунок прибиральної території, рахунки за електроенергію, які вказують на об'єм виконаних робіт позивачем стосовно будинку № 19 по вулиці Чубаря міста Слов'янськ за період з 01 серпня 2013 року по 01 листопада 2015 року, а також інформацію, з якої вбачається, що за період з 01 серпня 2013 року по 01 листопада 2015 року позивач витратив на матеріали грошові кошти в сумі 1 927 грн. 12 коп. (т. 1 а.с.64, 65, 66, 68, 69, 70, 76, 77-140, 159, 160-161, 162-173, а.с.73).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 20 травня 2009 року № 529 затверджено типовий договір та перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року затверджено Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до п. 2.4.1. цих Правил, організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту житлових будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій.

Пунктом 2.4.2. вказаних вище Правил передбачено, що тривалість поточного ремонту визначається за нормами на кожний вид ремонтних робіт конструкцій та обладнання і обумовлюється у договорі, а відповідно до пункту 2.4.3 даних Правил, періодичність проведення поточного ремонту за кожним видом будинків, визначається власником житлового будинку, враховуючи їх технічний стан та місцеві умови.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів, інших правочинів та юридичних фактів. Зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сторони, дійсно, знаходилися у договірних відносинах, а тому відповідачі зобов'язані оплачувати послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, які надавалися відповідачам. Відсутність договору між сторонами про надання послуг не є підставою для звільнення від взаємних прав та обов'язків, оскільки позивач фактично надав відповідачам послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що на території міста Слов'янська з 12 квітня 2014 року по 06 липня 2014 року відбувалась антитерористична операція. З цього періоду часу в населеному пункті не було подачі світла, води та не працювали підприємства і установи. Тому суд дійшов висновку, що нараховані за цей період суми по утриманню житлового будинку та прибудинкової території є безпідставними і вони не підлягають стягненню на користь позивача.

Таким чином, провівши розрахунок заборгованості на підставі наданих позивачем та відповідачем документів ( (100 грн. 49 коп. х 25 місяців) + 103 грн.44 коп. за вересень 2015 року + 48 грн.17 коп. за жовтень 2015 року = 2 663 грн.86 коп. - (100 грн.49 коп. х 3 місяці проведення АТО) = 2 362 грн.39 коп., суд дійшов до висновку, що сума заборгованості на 01 листопада 2015 року складає 2 362 грн.39 коп., яку й стягнув з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь позивача, частково задовольнивши заявлений позов. При цьому суд виходив з розрахунку площі квартири, в якій зареєстровані відповідачі ( № 18 в будинку № 19 по вул. Чубаря в місті Слов'янську), - 57, 9 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які виникли між сторонами, надав їм належну правову оцінку і обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги К П «ЖЕК №1».

Цей висновок суду є правильним, він підтверджений дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані сторонами.

В рішенні суду ці докази наведені і відповідно до вимог ст. 57, 60, 61 ЦПК України їм дана належна правова оцінка.

Суд апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи спір, місцевий суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дав неналежну оцінку доказам по справі та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, суперечить встановленим обставинам справи, наявним у справі доказам, які суд належно оцінив, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права.

Наведені у рішенні обставини дають підстави для висновку про законність часткового стягнення заборгованості за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території з відповідачів у солідарному порядку.

Доводи відповідача про те, що суд не перевірив права позивача на комунальну власність, не витребував документи, що їх підтверджують, апеляційний суд відхиляє, оскільки це спростовується наведеними у рішенні доказами, а саме: нарядами - завдання, актами розрахунків, рішенням виконавчого комітету Слов'янської міської ради № 452 від 21 серпня 2004 року, яким на баланс К П «ЖЕК №1» передано житловий фонд Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод», у тому числі, і будинок № 19 по вулиці Чубаря в місті Слов'янську. Зазначені документи повно та всебічно досліджені в судовому засіданні.

Довід апеляційної скарги про те, що позивач перевищив свої права та позбавив відповідача права управляти його власністю, апеляційний суд відхиляє, як безпідставний, оскільки заявник не надав доказів, які б підтверджували таке твердження.

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції використав неналежні докази при винесенні рішення, апеляційний судом відхиляє, оскільки всі докази, які подав позивач для підтримки своїх вимог, є належними та допустимими, отже суд першої інстанції ухвалив рішення, оцінивши їх належним чином відповідно до вимог ЦПК України.

Довід відповідача стосовно того, що позивач не довів існування обов'язку відповідачів сплатити суму заборгованості, спростовується встановленими у судовому порядку обставинами справи, які суд належно виклав у рішенні та належним чином мотивував свої правові висновки стосовно часткового задоволення позову.

Так, згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

За таких обставин із загальним висновком суду першої інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов'язку оплачувати надані йому послуги, слід погодитися.

Саме такі правові висновки висловлені в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-295цс-15, висновки якого є обов'язковими для судів нижчої ланки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не приводять до висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування або зміни судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не має, а тому рішення суду першої інстанції апеляційний суд залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: