У Х В А Л А

15 серпня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просить відвести суддю Ревуцького С.І. від розгляду цивільної справи та передати її на розгляд іншому судді на підставі того, що справа призначалась до розгляду по суті через значні проміжки часу, суддя дізнався про існування іншої справи між тими ж сторонами у непроцесуальний спосіб, безпідставно зупинив провадження по справі, що викликає сумніви в його обєктивності та неупередженості.

Інший представник позивача ОСОБА_2 подану заяву підтримав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, на який посилається представник позивача в своїй заяві, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

В даному випадку однією з обставин відводу судді називається факт першого призначення розгляду справи на 08.02.2016р. через два місяці після її надходження до суду 07.12.2016р. При цьому представник позивача повністю ігнорує той факт, що за цей час мали місце складання щорічного звіту роботи суду, новорічні свята (неробочі дні) та відпустка судді Ревуцького С.І., а також наявність в його провадженні інших справ, що в своїй сукупності і призвело до призначення справи через вказаний проміжок часу.

Також свідоцтвом про умисне затягування розгляду справи, на думку представника позивача, є призначення останнього судового засідання майже через два місяці після надходження справи з апеляційного суду. При цьому представник позивача умисно ігнорує той факт, що справа надійшла до суду перед самою щорічною відпусткою головуючого по справі судді Ревуцького С.І. і призначена до розгляду через чотири дні після виходу з відпустки, що цілком логічно пояснює причину такого призначення.

Іншою підставою для сумнівів в обєктивності та неупередженості судді представник позивача вказує те, що суддя Ревуцький С.І. у непроцесуальний спосіб отримав інформацію про наявність в провадженні суду іншої справи, що призвело до безпідставного зупинення провадження по справі, що розглядається. В той же час представник позивача повністю ігнорує той факт, що у відповідності до ч.3 ст.131 ЦПК України сторони по справі зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору, що представником позивача умисно не було зроблено на підставі явно надуманої субєктивної думки щодо того, що вказана справа жодним чином не повязана з тією справою, хоча на теперішній час це не встановлено.

Твердження представника позивача стосовно того, що через неможливість зупинення провадження по справі за ініціативою суду суддя Ревуцький С.І. якимось чином домігся присутності в судовому засіданні 07.04.2016р. представника відповідача та заявлення нею клопотання про зупинення провадження по справі, взагалі суперечить ст.201 ЦПК України, яка надає право суду самостійно зупиняти провадження по справі при наявності відповідних обставин, незалежно від наявності відповідного клопотання, та є цілковитою фантазією представника позивача.

Таким чином, жодних переконливих (а не надуманих) підстав для відводу судді Ревуцького С.І. немає, тому подана заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.20 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Ревуцького С.І. відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Суддя ОСОБА_5