про повернення позовної заяви
17 жовтня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
27 вересня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.
Згідно з частиною першою статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
За частиною другою статті 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
У позовній заяві зазначено інформацію про місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1.
Судом з метою виконання вимог частини третьої статті 122 ЦПК України було надіслано запит до Адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача
За результатами отриманої судом інформації встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстраційного обліку по Запорізькій області щодо відповідача відсутні.
Відповідно до вимог частини девятої статті 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Враховуючи, що судом зясовано, що відповідач не зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою, а у позовній заяві вказано його останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1, що знаходиться в Олександріському (попередня назва Жовтневий) районі міста Запоріжжя, доходжу висновку, що дана позовна заява не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Також, суд враховує, що позовна заява містить інформацію про наявність у сторін малолітньої дитини від шлюбу, яка проживає з відповідачем. Відтак, підстави, визначені частиною другою статті 110 ЦПК України, для звернення до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, яким є Вознесенівський (попередня назва Орджонікідзевський) район м. Запоріжжя, відсутні.
За таких обставин, доходжу висновку, що даний спір належить до територіальної підсудності Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
На підставі частини третьої статті 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.
Таким чином, позовна заява в порядку пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві із розясненням права звернутися із даним позовом до місцевого загального суду за останнім відомим місцем проживання відповідача, тобто до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.
Оскільки позовна заява повертається позивачеві, сума судового збору у розмірі 551,20 гривень, сплачена позивачем, також підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 210 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачеві.
Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 57 від 27 вересня 2016 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова