Справа №451/196/16-ц
Провадження № 2/451/183/16
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права спільної сумісної власності на 1/2 частину автомобіля та виплату компенсації,-

встановив:

22 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права спільної сумісної власності на 1/2 частину автомобіля та виплату компенсації.

Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу повернуті позивачу, оскільки на її утримання є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ч.3 п.5 ст.121 ЦПК України).

В позовній заяві зазначає, що вона зареєструвала з відповідачем шлюб 23.05.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції було зроблено актовий запис №84 від 23.05.2015 року. Від цього шлюбу у них є дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. До народження дитини проживали разом з відповідачем разом з її батьками у АДРЕСА_1. Відразу після народження дитини у них з відповідачем ОСОБА_3, виник конфлікт, через який не можуть надалі продовжувати спільне життя. Шлюбні відносини між ними також припинилися, спільне господарство не ведеться. Після народження дитини відповідач припинив проживати разом з нею та перебрався до своїх батьків. Примирення між ними неможливе, на даний час відповідач проживає разом зі своїми батьками у АДРЕСА_1, а вона з дитиною фактично проживає разом з своїми батьками у АДРЕСА_1. Спору щодо утримання та виховання дитини немає. Після одруження відповідач на подаровані весільні спільні кошти на підставі довідки-рахунку НОМЕР_3 від 16.06.2015 року придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8» 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1. Їй стало відомо, що 12.12.2015 року відповідач відчужив вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу № 115 від 12.12.2015 року ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача. Згоди на продаж вказаного автомобіля вона не надавала ні в письмовій, ні в усній формі, оскільки через кілька днів після народження дитини відповідач припинив з нею проживати та спілкуватися. Про факт укладення зазначеного договору купівлі-продажу фактично стало відомо тільки 16.02.2016 року, після звернення її представника з запитом до територіального сервісного центру 4646 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області та отримання відповідної відповіді. Крім того їй стало відомо, що відповідач 29.01.2016 року на сайті OLX розмістив оголошення про продаж вищевказаного автомобіля за 98877 гривень 69 копійок (сторінка АДРЕСА_2). Тому вважає, що має право вимагати у відповідача виплати компенсації вартості частки спільного майна в сумі 49438 гривень 85 копійок. Крім того вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля №115 від 12.12.2015 року було вчинено з порушенням частини четвертої статті 203 ЦК України, відповідно до якої правочин має вчинятись у формі встановленій законом. Згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі. Тому просила постановити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля №115 від 12.12.2015 року. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, визнання за нею право спільної сумісної власності на 1/2 автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8» 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, поділити майно, що є спільною сумісною власністю, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8»1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 98877 гривень 69 копійок, шляхом виплати їй компенсації 1/2 вартості даного автомобіля в сумі 49438 гривень 85 копійок та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог, просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право на 1/2 автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8» 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, що є спільною сумісною власністю, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь 31614 гривень 50 копійок як компенсації за 1/2 вартості автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8» 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1 та судові витрати, інші позовні вимоги залишити без розгляду, скасувати засоби забезпечення позову. Просила ухвалити рішення.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав у судовому засіданні заяву про уточнення позовних вимог із підстав, як вони зазначені у заяві, просив ухвалити рішення, яким уточнені вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги, просив постановити рішення про їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримав думку відповідача, просив постановити рішення про їх задоволення.

Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи заяву відповідача про визнання вимог, яка не суперечать вимогам закону, вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що 23 травня 2015 року між ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №84 (а.с.7).

В даний час сторони перебувають у шлюбі.

Від шлюбу у них народив син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ч.ч.1,4 ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.ч.1,2 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Суд встановив, що під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8» 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, який є спільною сумісною власністю подружжя, що визнали обидві сторони у судовому засіданні.

Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Задоволення позову, на думку суду, не суперечать чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому позов необхідно задовольнити частково визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2 та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_3 31614 (тридцять одну тисячу шісток чотирнадцять) гривень 50 (п'ятдесят) копійок в рахунок компенсації за 1/2 вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2.

Керуючись ст. ст.3,10,11,60, 88, 154,174, 207, 209, 212, 215, 218, ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2 31614 (тридцять одну тисячу шісток чотирнадцять) гривень 50 (п'ятдесят) копійок в рахунок компенсації за 1/2 вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», 1992 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2 судові витрати в розмірі 825 (вісімсот двадцять п"ять) гривень 82 (вісімдесять дві ) копійки.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля №115 від 12.12.2015 року залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, які встановлені ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 26 лютого 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.