АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Справа № 686/1362/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1929/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорової Н.О.,

суддів Карпусь С.А., Ярмолюка О.І.,

секретаря Бондаря О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданої її представником ОСОБА_1, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про встановлення відсутності права вимоги у зобовязанні за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

20 січня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначила, що 4 липня 2008 року між нею та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» було укладенено кредитний договір № 2202/0708/88-041.

З отриманої досудової вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») № 31.4-08/4280/15 від 11 серпня 2015 року дізналась про укладання 25 травня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Згідно даного договору ПАТ «Дельта Банк» виступає новим кредитором у зобовязаннях з правом вимоги до боржників, у тому числі і за кредитним договором № 2202/0708/88-041.

Вважає, що вимога ПАТ «Дельта Банк» про сплату на його користь заборгованості за кредитним договором є неправомірною та безпідставною, оскільки останнім не надано належних доказів про відступлення права вимоги ПАТ «Сведбанк». На її думку, предявлені відповідачем акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року та витяг з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги не є належними доказами, що засвідчують таке право. За таких умов, відступлення права вимоги не відбулось.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/1929/16

Суддя-доповідач ОСОБА_5 Категорія № 19, 27

А тому, просила суд визнати відсутнім у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги у правовідносинах, що виникли з кредитного договору № 2202/0708/88-041 від 4 липня 2008 року, укладеного між нею та ПАТ «Сведбанк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись із даним рішенням представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішення вважає необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

На думку апелянта, договір купівлі-продажу права вимоги став лише підставою для переходу права вимоги до ПАТ «Дельта Банк», а підставою виникнення та існування такого зобовязання є кредитний договір, відповідно до умов якого вона зобовязана виконувати взяті на себе зобовязання виключно на користь ПАТ «Сведбанк».

Документи, які були надані представником відповідача на підтвердження відступлення права вимоги, є неналежними доказами. Так, з акту приймання-передачі не вбачається передачі прав відносно неї, а у витязі з Додатку 1 до договору не зазначено дати видачі, юридичної особи, що його видала, місця її знаходження, повноваження особи, що засвідчила його підписом та скріпила печаткою.

В порушення вимог ст. 77 Закону України «Про нотаріат» витяг з Додатку 1 не містить повного тексту частини документа з певного питання, а тому з нього неможливо встановити, яким саме чином сторони погодили перелік правочинів, за якими відбулось відступлення права вимоги, а також чи був в цьому переліку кредитний договір № 2202/0708/88-041.

Із виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги не вбачається порядку передачі права вимоги, перелік документів, якими посвідчується факт передачі правочинів, а також і перелік самих правочинів, за якими відбулось відступлення права вимоги. Окрім того, дана виписка не містить першої та останньої сторінок документу з якого її зроблено, а також номеру сторінки, що тягне за собою неможливість ідентифікації цього документа.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Пояснила, що частина документів, які просила надати позивач, містять банківську таємницю.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що 4 липня 2008 року ОСОБА_3 уклала з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір за № 2202/0708/88-041, відповідно до якого отримала кредит на строк з 04.07.2008 року по 04.07.2018 року в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних (а.с. 112-126).

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» в особі ОСОБА_6 Правління Райнера Мюллера-Ханке (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк», в особі ОСОБА_6 Директорів Попової ОСОБА_7), укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. За ним Продавець продав Права вимоги та передав їх ОСОБА_7, а ОСОБА_7 купив Права вимоги, прийняв їх та сплатив Загальну Купівельну ціну. Права вимоги переходять від Продавця до ОСОБА_7 та обовязки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та ОСОБА_8 приймання-передачі Прав вимоги. Даний договір підписаний представниками обох сторін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за №№ 1306, 1307 (а.с. 138-167).

25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був складений спільний акт приймання-передачі прав вимоги, за яким згідно пункту 2.3. Договору Продавець передав, а ОСОБА_7 прийняв, електронні носії інформації з погодженими між Сторонами даними щодо Прав вимоги (а.с. 10).

Відповідно до Виписки з ОСОБА_8 приймання-передачі до договору купівлі-продажу Прав вимоги від 25 травня 2012 року, правильність копії якої засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, до ПАТ «Дельта Банк» також перейшло право вимоги по кредитному договору за № 2202/0708/88-041 від 04.07.2008 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 (а.с. 108, 108 зворот).

Починаючи з 6 червня 2012 року і по 4 червня 2014 року ОСОБА_3 частково погашала заборгованість по кредиту, здійснюючи платежі на рахунок ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується даними виписки по особовим рахункам з 28.05.2012 року по 10.02.2016 року (а.с. 31-43).

11 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_6 Директорів АТ «Дельта Банк» з заявою, в якій просила зробити реструктуризацію отриманого нею кредиту у звязку з економічною ситуацією в країні та курсом долара (а.с. 19).

Згідно з даними довідки ПАТ «Дельта Банк» від 10.02.2016 року заборгованість ОСОБА_3 станом на вказану дату становить 25 921,79 дол. США, в тому числі: 21 218,09 дол. США тіло кредиту (8 748,09 дол. США прострочене); 4 703,70 дол. США відсотки (4 427,75 дол. США прострочені); 114 071,83 грн. пеня (а.с. 20).

11 серпня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надіслала ОСОБА_3 досудову вимогу, в якій повідомила про те, що в останньої існує прострочена заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 9 400,98 дол. США. А тому, вимагала розглянути лист-вимогу в строки, передбачені законодавством та Кредитним договором та сплатити прострочену заборгованість (а.с. 9).

Отже, як вбачається з вищевикладеного, ОСОБА_3, отримавши кредит у ПАТ «Сведбанк» 4 липня 2008 року, з червня 2012 року була повідомлена про заміну кредитора у зобовязанні, оскільки продовжувала його сплачувати із вказаного часу, а отже виконувати свій обовязок, новому кредиторові ПАТ «Дельта Банк».

Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобо'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.ч. 1, 2 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні (ч.ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України).

Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги закону, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» має право вимоги до ОСОБА_3 у правовідносинах, що виникли з укладення кредитного договору № 2202/0708/88-041від 4 липня 2008 року між нею та ПАТ «Сведбанк», а отже позов про визнання відсутності у відповідача такої вимоги не підлягаючим задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 зобовязана виконувати взяті на себе зобовязання виключно на користь ПАТ «Сведбанк» не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 отримала у ПАТ «Сведбанк» 4 липня 2008 року 50 000 дол. США кредиту та зобовязувалась його погасити до 4 липня 2018 року відповідно до графіку платежів. 25 травня 2012 року Право вимоги за даним кредитним договором було придбане відповідачем, на рахунок якого з червня 2012 року ОСОБА_3 частково погашала кредит. Договір купівлі-продажу вказаних Прав є дійсним, ніким не оспорений. Отже, на даний час позивач відповідно до вимог ст. 514 ЦК України має зобовязання по погашенню кредиту саме перед відповідачем. Натомість, докази належного виконання свого обовязку з погашення кредиту ні первісному кредиторові, ні новому кредиторові останньою не надано.

Твердження апелянта про те, що відповідачем не було надано достатньо доказів на підтвердження переходу до нього прав у зобовязанні спростовуються даними наявних у матеріалах справи Виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року та ОСОБА_8 приймання-передачі, правильність копій яких посвідчені 20 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 Зокрема, остання зазначила, що посвідчила вірність цієї виписки з сторінок 1, 3, 7, 8, 29 Договору купівлі-продажу вимоги, посвідченого ОСОБА_9, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 року за р/№ 1306, 1307, викладеному на 29 аркушах та з ОСОБА_8 приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу Прав вимоги від 25 травня 2012 року; в останньому підчисток, дописок, закреслених слів, незастережних виправлень або інших особливостей не виявлено. Зареєстровано в реєстрі за № 1067 (а.с. 108 зворот).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, поданої її представником ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова