УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. 2 грудня 2013 року в простій письмовій формі з відповідачем було укладено договір про взяття на себе зобов'язань укласти договір купівлі-продажу вказаного житла не пізніше 17 годин 1 березня 2014 року. Пунктами 3.2, 4.3. вищевказаного договору передбачено, що сума завдатку складає 24 750 грн 00 коп. (еквівалент 3 тис. дол.. США 00 центів), а ОСОБА_5 одержує ключі та право користування даною квартирою на весь строк дії договору з умовою оплати всіх комунальних платежів. 28 березня 2014 року між сторонами укладена додаткова угода, згідно якої погоджено строк укладення договору купівлі-продажу 25 квітня 2014 року та збільшена сума завдатку на еквівалент 2 тис. дол. США. Крім того, між ними була усна домовленість про сплату орендної плати за користування квартирою в розмірі 6 тис. грн щомісячно. 14 травня 2014 року договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено з вини відповідача, яка не з'явилася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Грузкової Ю.В. 21 квітня 2015 року ОСОБА_5 звільнила житло, однак суму в розмірі 9 418 грн 47 коп. у рахунок оплати квартирної плати та комунальних платежів не сплатила. Крім того, припинила сплачувати оренду плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість за три місяці в розмірі 16 500 грн 00 коп. Посилаючись на те, що сума в розмірі 9 418 грн 47 коп. у рахунок оплати квартирної плати та комунальних платежів відповідачем не сплачена, крім того припинена сплата орендної плати за користування квартирою в розмірі 6 тис. грн щомісячно за усною домовленістю між ними, у зв'язку із чим виникла заборгованість за три місяці в розмірі 16 500 грн, він звернувся до суду із указаним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 2 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року, позов задоволено частково.

З ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто 2 249 грн 26 коп. заборгованості за користування квартирою АДРЕСА_1 за період з 2 грудня 2013 року по 14 травня 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову в частині стягнення орендної плати в розмірі 16 500 грн 00 коп. відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови в позові та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Суди першої та апеляційної інстанції дійшли до обґрунтованого висновку про те, що покладення зобов'язання на відповідачку сплатити комунальні послуги в розмірі 9 418 грн. 47 коп. не ґрунтуються на законі. Розмір цих витрат судом визначено з урахуванням пунктів 3.2, 4.3. договору від 2 грудня 2013 року за період проживання відповідача у спірній квартирі з 2 грудня 2013 року до 14 травня 2014 року.

Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судами установлено та підтверджується матеріалами справи, що доказів укладання між сторонами договору оренди житла, а саме - квартири АДРЕСА_1, матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позову, в цій частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що відсутність доказів стосовно укладення договору оренди вказаного житла виключає можливість покладення на

ОСОБА_5 зобов'язання сплатити на користь ОСОБА_4 заборгованість в розмірів 16 500 грн 00 коп.

Судові рішення в частині задоволення позову до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (ст. 335 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану

представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня

2016 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:М.Є. Червинська
Т.О. Писана
О.В. Попович