АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центрального РУ» ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центрального РУ» ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26.08.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 98-08-Ил/03, згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 246 400 дол. США, з оплатою по процентній ставці 16% річних строком до 25.08.2013 року. Для обліку виданих у рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитних ресурсів позивач відкриває відповідачу-позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_2.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 98-08-Ил/03-П1 від 31.07.2009 року, за умовами якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 98-08-Ил/03-П1 від 26.08.2008 рокує.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 98-08-Ил/03-П від 26.08.2008 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 98-08-Ил/03-П1 від 26.08.2008 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 19.05.2015 року становить 5 841 279 грн., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 159 266,46 дол. США, що в еквіваленті складає 3 522 767,05 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 10 997,42 дол. США, що в еквіваленті складає 243 248,63 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 1 437,78 доларів США, що в еквіваленті складає 31 801,82 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам - 29 851,34 дол. США, що в еквіваленті складає 660 272,83 грн., пеня - 1 383 188,89 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центрального РУ» з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 841 278,22 грн. та 3 654 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що рішення є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не дослідив обставини справи в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 просили рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 98-08-Ил/03, згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 246 400 дол. США, з оплатою по процентній ставці 16% річних строком до 25.08.2013 року. Для обліку виданих у рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитних ресурсів позивач відкриває відповідачу-позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_2.

У відповідності до п. 3.2. кредитного договору позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 25.08.2013 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник - зобов'язується щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця, починаючи з вересня 2009 року, здійснювати погашення заборгованості відповідно до додатку № 1 до цього Договору.

Встановлено, що 30.10.2008 року до кредитного договору сторонами була укладена додаткова угода № 1, відповідно до якої позичальник зобов'язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за кредитним договором до 25.08.2013 року. Погашення проводиться шляхом погашення відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобов'язується щомісячно в термін з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з листопада 2008 року, здійснювати погашення заборгованості відповідно до додатку № 2 до цього Договору, а саме: рівними частинами в сумі 4248,27 дол. США.

Згідно до п. 4.1 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 16% річних. Нарахування процентів здійснюється в період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення Кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Нарахування процентів за день видачі кредитних ресурсів проводиться як за повний день, а за день повернення не проводиться. Нарахування проводиться не рідше одною разу на місяць на залишок заборгованості на позичковому рахунку Позичальника за період з 01 по останнє число включно кожного місяця. Нарахування процентів проводиться по методу «факт»/360 за кожний день користування кредитними ресурсами.

Згідно з п. 6.1. договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6., цього Договору, а також будь-яких інших строків, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. За не надання позичальником Банку у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обов'язок надання яких передбачений цим договором, а також за не повідомлення Позичальником Банка про факти, зазначені у п. 5.3. цього договору (зміна місця проживання, телефону, прізвища, ім'я, по-батькові тощо), позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 10% від загальної суми отриманих кредитних ресурсів (п. 6.2. Кредитного договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 98-08-Ил/03-П1 від 31.07.2009 року, за умовами якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 98-08-Ил/03-П1 від 26.08.2008 рокує.

Також для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 98-08-Ил/03-П від 26.08.2008 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 98-08-Ил/03-П1 від 26.08.2008 року.

Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 19.05.2015 року становить

5 841 279 грн., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 159 266,46 дол. США, що в еквіваленті складає 3 522 767,05 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 10 997,42 дол. США, що в еквіваленті складає 243 248,63 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 1 437,78 доларів США, що в еквіваленті складає 31 801,82 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам - 29 851,34 дол. США, що в еквіваленті складає 660 272,83 грн., пеня - 1 383 188,89 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному об'ємі , суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідачем не виконані зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого утворилася заборгованість, тому відповідачі в солідарному порядку повинні зазначену заборгованість сплатити на користь банку.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як суд дійшов таких висновків неповно з'ясувавши обставини справи, невірно застосувавши норми матеріального та процесуального права, що є відповідно до ст.. 309 ЦПК України підствою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що позивач не надав суду доказів того, що кредит відповідачу виданий був саме у валюті та що банк мав ліцензію на валютні операції.

Колегія суддів перевірила зазначені обставини і встановила, що як вбачається із змісту кредитного договору та додаткових угод до нього , сторони дійшли згоди про отримання позичальником кредиту саме в доларах США.

Заборгованість розрахована позивачем також у доларах США, відповідач сплатив частину коштів у доларах США або по курсу на момент здійснення платежу ( а.с. 15-27), а тому колегія суддів вважає, що ця обставина є встановленою. Апелянт не спростував зазначену обставину та не надав будь-яких доказів на спростування цієї обставини.

Як вбачається із розрахунку заборгованості останній платіж на погашення кредиту боржником було сплачено 9 квітня 2014 року, що не спростовується і самим боржником.

З моменту настання чергового платежу 10.05.2014 року у відповідача виникла заборгованість. Досудова вимога позивачем направлялася відповідачам лише 20 травня 2015 року, а до суду позивач звернувся 22 червня 2015 року.

Відповідно до ст.. 559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Відповідно до п.5.1. Договору поруки порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя.( а.с.29, 33)

За умовами кредитного договору та Додатку № 1 до нього боржник зобов'язаний погашати кредит щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця включно рівними частинами.( а.с.11-12).

Оскільки після 10 травня 2014 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість перед банком, то протягом шести місяців, тобто до листопада 2014 року позивач повинен був заявити вимогу до поручителів, однак, позивачем така вимога заявлена протягом шести місяців не була, а тому на підставі ст.. 559 ЦК України порука відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинилася.

Припинення поруки поручителів не звільняє від обов'язку сплатити заборгованість боржника, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково , в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_2. В частині стягнення заборгованості з поручителів в задоволенні позову повинно бути відмовлено у зв'язку із припинення поруки кожного із них.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 10 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центральне РУ» заборгованість за кредитним договором № 98-08-Ил/03 в розмірі 5 841 278, 22 грн та 3 654 грн судового збору.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: