Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення коштів, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 квітня 2012 року між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_3 передала, а орендар ПАТ «Універсал Банк» прийняв в оренду нежитлові приміщення загальною площею 335 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. 31 березня 2015 року договір оренди припинив свою дію відповідно до додаткової угоди від 27 лютого 2015 року. На виконання п. 3.5 договору оренди позивачем було сплачено відповідачу 766 287 грн гарантійного платежу, який зараховується як сплата орендарем орендної плати за користування приміщеннями за три останніх календарні місяці. Оскільки орендна плата становила 120 тис. грн на місяць, що за три останні місяці складає 360 тис. грн, то залишок сплачених коштів у рахунок гарантійного платежу підлягає поверненню у сумі 406 287 грн.

Не погоджуючись із позовом ПАТ «Універсал Банк», ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила стягнути на свою користь 133 802 грн збільшеної орендної плати відповідно до положень п. 3.2 договору оренди, як коригування орендної плати один раз на рік згідно з індексом інфляції за підсумками кожного попереднього календарного року у розмірі, що не перевищує 7 відсотків від попереднього розміру орендної плати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» 406 287 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_3 32 526 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції.

У задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_3 заборгованість із орендної плати за період із 01 квітня 2014 року до 31 березня 2015 року у розмірі 49 392 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення судів першої й апеляційної інстанцій у частині вирішення її зустрічного позову шляхом задоволення її зустрічного позову у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 3 ст. 762 ЦК України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ПАТ «Універсал Банк», апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 212, 303, 304, 316 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із необґрунтованості вказаних позовних вимог.

Зокрема, правильним є висновок апеляційного суду про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» грошової суми у розмірі 406 287 грн в якості різниці між сплаченою орендарем на виконання умов договору грошовою сумою у розмірі 766 287 грн як забезпечувального гарантійного платежу в якості сплати орендної плати за користування приміщенням за три останніх календарні місяці та орендною платою за користування приміщенням за три останніх календарні місяці у сумі 360 тис. грн.

При цьому апеляційний суд правильно виходив із того, що відповідно до п. 3.5 договору грошова сума у розмірі 766 287 грн визначена сторонами в якості сплати орендарем орендної плати за користування приміщенням за три останні календарні місяці і не підлягає коригуванню, тобто, передбачаючи у договорі можливість збільшення орендної плати за певних умов без обмеження розміру такого збільшення, сторони дійшли згоди, що за останні три місяці оренди розмір орендної плати складає саме 766 287 грн і коригуванню не підлягає.

Задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_3 та стягуючи на її користь із ПАТ «Універсал Банк» заборгованість із орендної плати за період із 01 квітня 2014 року до 31 березня 2015 року у розмірі 49 392 грн, апеляційний суд правильно виходив із того, що за змістом п. 3.2 договору розмір орендної плати складає 120 тис. грн, є фіксованим та починаючи із 01 квітня 2013 року підлягає коригуванню один раз на рік згідно з індексом інфляції у розмірі, що не перевищує 7 відсотків від попереднього розміру орендної плати.

Крім того, правильним є висновок апеляційного суду про відсутність підстав для коригування орендної плати із 01 квітня 2013 року, у зв'язку з відсутністю рівня інфляції вище 100,0 %; наступне коригування відповідно до умов договору можливо провести лише через рік - із 01 квітня 2014 року; станом на 01 квітня 2015 року (наступна дата щорічного коригування) договір оренди припинив свою дію.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України воно підлягає залишенню без змін, а касаційні скарги - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова