АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою через представника ОСОБА_1, на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року про визнання мирової угоди у порядку виконання рішення суду в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а :

12.04.2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати мирову угоду, укладену між сторонами виконавчого провадження № 47548845 з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 06.05.2015 року у справі № 2-1137/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 7 986 777, 72 грн. посилаючись на те, що 08.04.2016 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла мирова угода, укладена між сторонами виконавчого провадження.

Справа № 760/18620/13-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/12381/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, вважає, що визнання мирової угоди не порушує права інших осіб, у тому числі і держави та не суперечить закону.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ПАТ «КБ «Правекс-Банк» Лавошник Г.В. також просила задовольнити апеляційну скаргу.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди суперечать закону та зачіпають інтереси третьої особи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Правекс-Банк» заборгованість у розмірі 7 986 777, 72 грн. та 3 441 грн. судового збору.

06.05.2015 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, за яким 18.05.2015 року відкрито виконавче провадження.

Стягувач та боржник подали державному виконавцю мирову угоду, за умовами якої боржник має внести в касу банку 4 000 000 грн. у строк до 15.12.2017 року, при цьому 1 600 000 грн. боргу та 3 441 грн. вносяться у день підписання мирової угоди 17.11.2015 року., а решта сум відповідно до графіка платежів. ПАТ «КБ «Правекс-Банк» після сплати таких сум боржником повинен вчинити дії щодо накладених заборон, обтяжень та іпотеку з заставного майна - домоволодіння за адресою: м. Київ, Кар'єрна, 78, які були накладені при укладанні та посвідченні договору іпотеки від 02.09.2008 року або підписати договір про розірвання договору іпотеки. Після затвердження цієї мирової угоди виконавче провадження підлягає закриттю, проте після сплати боржником 4 000 000 грн. банк передає право вимоги решти боргу на суму 3 986 777,72 грн. іншій фінансовій установі, яка має відповідну ліцензію на право надання факторингових послуг, погодженій сторонами.

Виходячи з аналізу умов мирової угоди суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі умови суперечать закону та впливають на права та інтереси іншої особи, яка сторонами виконавчого провадження має бути визначена в майбутньому.

Так, умовами мирової угоди не передбачено повного виконання рішення суду на суму 7 986 777, 72 грн. на користь стягувача, а визначається лише сплата боргу у розмірі 4 000 000 грн. та судового збору. До того ж сплата частини боргу у розмірі 2 400 000 грн. передбачено з розстрочкою.

Натомість питання розстрочки виконання рішення суду, а також відмова стягувача від примусового виконання рішення суду (повна або часткова) є самостійними питаннями, які вирішуються окремо.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив з того, що умови мирової угоди передбачають передачу права вимоги на частину суми (3 986 777,72 грн.), яка підлягає стягненню на користь банку невизначеній третій особі та у невизначений строк. При цьому за умовами мирової угоди після її визнання судом виконавче провадження підлягає закриттю, а після сплати частини боргу боржником знімаються всі обтяження.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що такі умови мирової угоди відповідають закону та не порушують права інших осіб колегія суддів вважає безпідставними.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

При вирішення питання щодо касаційного оскарження ухвали колегія суддів виходять з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 року № 6-2718цс15, згідно з яким оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви щодо визнання мирової угоди в процесі виконання судового рішення, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді