АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2141/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівПодороги В. М., Качана О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

з участю представників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_9 до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_10, Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсним проведення електронних (прилюдних) торгів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_10, Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсним проведення електронних (прилюдних) торгів.

З метою забезпечення позову представник ОСОБА_9 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на реалізовану на електронних торгах 1/2 двокімнатної квартири житлової площі 27,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити Придніпровському ВДВС Черкаського міського управління юстиції, вчиняти будь-які дії з реалізованою електронних торгах 1/2 двокімнатної квартири, що знаходиться за вище вказаною адресою.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року заяву задоволено. Накладено арешт на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м. та заборонено її відчуження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_8- ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вижити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У п.4 вказаної Постанови, зокрема зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 п.7 вказаної Постанови, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

У порушення процесуальних норм, що регулюють порядок вирішення питання про забезпечення позову та зазначених роз'яснень Верховного Суду України, при вирішенні даного питання суддя не перевірив.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належала 1/2 частини квартири №71 та 1/2 ОСОБА_8 на підставі договору дарування №4550 від 01.06.2016 року.

16.09.2015 року було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна ОСОБА_9, а саме: 1/2 двокімнатної квартири в АДРЕСА_1, житловою площею 27,1 кв.м.

А тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири ОСОБА_8, обмежує його право розпоряджатися своїм майном, хоча він не є стороною по справі та притягнутий судом як третя особа.

Але суддя цю обставину не врахувала, залишивши поза увагою, що даних про наявність між позивачем і ОСОБА_8 в даній справі спору, у матеріалах справи не має.

При цьому ухвала суду належних підстав та мотивів застосування вказаних позивачем заходів забезпечення позову до майна, яке не належить стороні по справі, не містить.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції не дотримався порядку, встановленого нормами цивільно-процесуального законодавства для розгляду питання про забезпечення позову, допустив неповноту розгляду питання та не мотивував ухвали належним чином, то оскаржувану ухвалу належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду питання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року - задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_9 до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_10, Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсним проведення електронних (прилюдних) торгів - скасувати.

Матеріали за заявою про забезпечення позову ОСОБА_9 до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_10, Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_11 про визнання недійсним проведення електронних (прилюдних) торгів направити до Придніпровського районного суду м. Черкаси для нового розгляду питання по заяві про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :