Справа № 653/2742/16-ц
Провадження № 2/653/856/16
РІШЕННЯ

іменем України

"19" жовтня 2016 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Мустафаєва Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 Шевхіє Ібришівни до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона є власником житлового будинку №9, розташованого по вул.. Леніна в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області. Починаючи з 2007 року позивач зареєструвала у належному їй житловому будинку відповідача по справі, яка на той час була дружиною її сина та яка проживала у вказаному будинку по 2015 рік. Разом з тим, як вказує позивач, з 205 року відповідач змінила місце свого проживання та на протязі тривалого часу не користується цим житловим приміщенням, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою. Вказує, що реєстрація відповідача за місцем її проживання у належному їй будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна та тягне за собою матеріальну шкоду, яка виражається в тому, що вона має постійно сплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично в будинку не проживає.

В судовому засіданні позивач, вимоги заявлені у позові підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково пояснила, що її колишня невістка та відповідачка по справі ОСОБА_1 на початку червня 2015 року виїхала на постійне місце проживання до АР Крим та з вказаного часу за місцем реєстрації не проживає. Вказує, що оскільки остання понад рік не проживає у належному їй будинку, то з урахуванням ст.ст. 71, 72 ЖК України є такою особою що втратила право користування жилим приміщенням. Вважає, що відповідачем порушується її право на вільне користування власністю, тому просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком №9 по вул. Леніна в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки в суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що являється сусідом позивача по справі та йому відомо, що ОСОБА_1, будучи дружиною сина позивача проживала у належному їй будинку. На протязі останніх півтора років за вказаною адресою не проживає, оскільки шлюбні відносини припинила та виїхала на постійне місце проживання до АР Крим.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали аналогічні пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд учинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована в житловому будинку №9 по вул.. Леніна в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 Шевхіє Ібришівні, але фактично в будинку не проживає з 2015 року з причин зміни міста проживання.

Перешкод відповідачу в користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власність на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати і оренду, обмінювати, закладати, укладати та інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідач без поважних на то причин в зазначеній квартирі не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання, і відповідно не реалізувала своє право на проживання в будинку протягом встановленого законом строку, а тому згідно ст. 405 ЦК України втратила право користування будинком №9, який розташований по вулиці Леніна, в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області. Також судом визнається, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст.3,4, 10,11,60,61,88, 209,212-215,223 ЦПК України, 379, 384, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 Шевхіє Ібришівни - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим приміщення в житловому будинку №9 по вул. Леніна в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання.

Суддя Н.Б. Венглєвська