Справа№592/5488/16-ц
Провадження №2/592/1779/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Кучерявої Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби м.Суми, ОСОБА_3 виробничо-комерційної фірми «Лев», треті особи ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 березня 2015 року помер її ОСОБА_6. З метою оформлення спадщини вона, як спадкоємець, звернулася до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є вона та її брат ОСОБА_5 В ході оформлення спадщини стало відомо, що на нерухоме майно, яке належало померлому, було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Так, вказаний арешт було накладено державним виконавцем Ковпаківського районного управління юстиції на належну померлому квартиру №198, що розташована в будинку 53 по вул.. Ковпака в м.Суми. Зазначений арешт було застосовано відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №171483 від 08.12.2003 року. Звернувшись до відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, вона отримала відповідь, що згідно перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_6 завершено в 2003 році та знищено. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Оскільки на даний час відсутні правові підстави для арешту майна, належного померлому спадкодавцю ОСОБА_6 арешт та заборона на відчуження майна, накладений згідно з постановою серії АА №171483 від 08.12.2003 року на квартиру №198, що розташована в буд. № 53 по вул. Ковпака в м.Суми підлягає скасуванню. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким скасувати арешт та заборону на відчуження майна, накладений згідно з постановою державного виконавця Ковпаківського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №171483 від 08.12.2003 року на квартиру №198, що розташована в будинку № 53 по вулиці Ковпака в м.Суми.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з зазначених підстав та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби м.Суми зазначила, що ОСОБА_2 відділ ДВС м.Суми проти позову не заперечують та при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Стосовно виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_6 на користь ПВКФ «Лев» пояснила, що будь-які дані стосовно виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПВКФ «Лев» у відділі відсутні, відкритого виконавчого провадження у відділі не має, чи це виконавче провадження було втрачено чи знищено у звязку з завершенням виконавчого провадження відомостей у відділі не має.

Представник відповідача ОСОБА_3 виробничо-комерційної фірми «Лев» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приймаючи участь в судових засіданнях, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що в 1999 році батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6, перебував в трудових відносинах з ПВКФ «ЛЕВ», працюючи водієм, і скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Дорожньо-транспортна пригода скоєна з вини ОСОБА_7, тому за рішенням суду ОСОБА_7 було зобов'язано сплатити кошти на користь ПВКФ «ЛЕВ» в сумі 3597грн. 54коп. Однак, жодних коштів на рахунок ПВКФ «ЛЕВ» від ОСОБА_7 по сьогоднішній день не надійшло. На неодноразові звернення до виконавчої служби надходила відповідь, що майна, крім арештованої квартири, на реалізацію у боржника немає, а сам він жодним чином не сприяє відшкодуванню коштів. Оскільки за період з 1999 року сума боргу, що рахується на балансі ПВКФ «ЛЕВ», жодним чином не відшкодована, тому ПВКФ «ЛЕВ» заперечує проти зняття арешту з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 до погашення спадкоємцями боргу перед ПВКФ «ЛЕВ».

Представник третьої особи - Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача - ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби м.Суми, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно з довідкою Департаменту забезпечення ресурсних платежів ОСОБА_4 міської ради від 29.09.2016 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 11.11.1999 року, зареєстрована квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31,33,91).

25 березня 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

З метою оформлення спадщини, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець, звернулася до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори. Другою ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 21.04.2015 року було заведено спадкову справу за реєстровим номером 57361735. Згідно з довідкою Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_1 (а.с.19-33).

В ході оформлення спадщини стало відомо, що згідно з постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції серія АА №171483 від 08.12.2003 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 в ході примусового виконання виконавчого листа №2-545, виданого 12.07.1999 року Ковпаківським районним судом м.Суми (а.с.4). Отже, на квартиру ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 накладений арешт згідно з постановою державного виконавця.

Арешт на майно ОСОБА_6 був накладений у виконавчому провадженні в ході примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.06.1999 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПВКФ «Лев» 3597грн.54коп. (справа №2-545/1999, оригінали рішень за 1999 рік том №4).

Згідно з листом ОСОБА_2 відділу ДВС міста Суми №19-897 від 24.03.2016 року за результатами перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_6 завершено в 2003 році та знищено (а.с.5). Отже, з інформації ОСОБА_2 відділу ДВС м.Суми вбачається, що з 2003 року відсутнє виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_6 на користь ПВКФ «Лев». В судовому засіданні державний виконавець зазначила, що відсутня можливість перевірити, чи виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_6 було закінчено, чи було втрачено це виконавче провадження у звязку з численними реорганізаціями органів державної виконавчої служби за період з 1999 року, але відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом №2-545, виданим судом 12.07.1999 року про стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів на користь ПВКФ «Лев», не має.

За правилами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»( в редакції, яка діяла до 05.10.2016 року) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла до 05.10.2016 року) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Представник ПВКФ «Лев» заперечував надходження коштів від ОСОБА_6 в ході виконавчого провадження. В той же час представник ПВКФ «Лев» не надав суду доказів, що заборгованість ОСОБА_6 за судовим рішенням відображена на даний час в бухгалтерському обліку підприємства.

Позивач ОСОБА_1 надала суду копії довідок та квитанцій державного виконавця за 2000-2002 роки, що підтверджують часткову виплату ОСОБА_6 коштів на виконання рішення суду на користь ПВКФ «Лев» в сумі 550грн. (а.с.68,92-93), а також акт опису та вилучення майна у ОСОБА_6 від 15.08.2000 року (а.с.65) в ході здійснення виконавчих дій. Вилучене майно було передано представнику «Укрспецюсту».

Представник ПВКФ «Лев» не надав суду доказів, що з часу відкриття виконавчого провадження ПВКФ «Лев» як стягувач у виконавчому провадженні здійснював будь-які дії, спрямовані на виконання рішення суду. Представник ПВКФ «Лев» стверджує, що стягувачу не надходили кошти на виконання рішення суду, але надані позивачем документи підтверджують часткову сплату коштів ОСОБА_6, а також вилучення у ОСОБА_6 майна в ході виконавчого провадження. В ході судового розгляду справи ПВКФ «Лев» стало відомо про відсутність виконавчого провадження, але з заявою про видачу дубліката виконавчого листа представник стягувача до суду не звертався.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна і є відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_6

Відповідно до ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

За наявності боргу ОСОБА_6 перед відповідачем ПВКФ «Лев» не позбавлена можливості предявити свої вимоги до спадкоємців ОСОБА_6

Спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що передбачено ст.1268 ЦК України.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На час розгляду справи відсутні правові підстави для збереження арешту майна ОСОБА_6

У звязку з накладеним арештом на майно ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину після померлого батька та розпорядитися квартирою №198 в буд. №53 по вул..Ковпака в м.Суми. Права позивача є порушеними.

Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому суд вважає необхідним зняти арешт та заборону на відчуження майна, накладений згідно з постановою державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №171483 від 08.12.2003 року на квартиру АДРЕСА_4.

Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла до 05.10.2016 року), ст.ст.391, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження майна, накладений згідно з постановою державного виконавця Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №171483 від 08.12.2003 року на квартиру АДРЕСА_4.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко