№ 556/1591/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в твердій грошовій сумі. У судове засідання позивачка надала письмову заяву в якій підтримала позов, просила розглянути справу у її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Відповідач в судове засідання надіслав заяву, в якій визнав позовні вимоги, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали в громадянському шлюбі від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Красносільської сільської ради №1171 від 15.07.2016 року.

Відповідач не працює та не має регулярного доходу, що підтверджується трудовою книжкою серія НОМЕР_2 від 01.04.1989 року.

Таким чином, судом встановлено, що що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, і зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що будь-яких домовленостей між сторонами з цього приводу не досягнуто, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

При визначенні іх розміру та порядку стягнення судом встановлено наступне.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається зі ст.184 СК України, розмір аліментів визначається судом за заявою платника або одержувача.

При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене, виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 400 грн. щомісячно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.182, 184, 194, 195, 196 СК України, ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень щомісячно на дитину, починаючи з 11 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн.. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :