Справа №461/5761/16-ц
Провадження №2/461/1723/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Львівського національного університету ім. Івана Франка про стягнення недоплачених сум стипендії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівського національного університету ім. Івана Франка, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 недоплачені суми стипендії за період з вересня 2013 року по червень 2016 року включно у розмірі 24521,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року ОСОБА_4 навчалася у Педагогічному коледжі Львівського національного університету імені ОСОБА_5 на денній формі навчання та здобула кваліфікацію «Бакалавр колекційної освіти. Педагог-дефектолог, логопед дошкільних, шкільних і соціально-реабілітаційних закладів для осіб з порушеннями психофізичного розвитку». Стверджує, що на момент вступу до навчального закладу ОСОБА_4 подала у приймальну комісію довідку, про те, що її батько ОСОБА_6 мав стаж на підземних роботах понад 15 років, що давало їй право на поза конкурсне зарахування. Зазначає, що на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має право на стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак, їй фактично виплачувалася стипендія у меншому розмірі, внаслідок чого не доплачено з 01 вересня 2013 року по 30.06.2016 року 24521,13 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму недоплаченої стипендії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі в звязку із значною віддаленістю суду від місця проживання позивача та її представника.

Представники відповідача проти позову заперечили. Зокрема зазначили, що відповідно до Постанови КМУ від 12 липня 2004 року обовязок щодо призначення і виплати стипендій покладено на Міністерство фінансів України, Міністерство освіти і науки України та інші органи виконавчої влади. Зазначає, що вказана постанова містить вичерпний перелік соціальних стипендій, однак передбаченої ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» категорії осіб не має у цьому переліку. Стверджують, що державою не передбачені кошти для виплати даного виду стипендії. Окрім того, у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 не заперечував право ОСОБА_4 на отримання стипендії, однак зазначає, що позивач не звернулася до стипендіальної комісії Львівського національного університету імені ОСОБА_5 з відповідними документами щодо призначення їй стипендії відповідно до ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відтак, вважає, що відсутній спір про право, як того вимагає ЦПК України. Тому просять у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6.

З довідки №91/611 від 27.06.2016 року, виданої ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», вбачається, що він працює повний робочий день на підземних роботах з 06.12.2012 року по теперішній час та станом на 17.06.2016 року має стаж роботи 21 рік 5 місяців (а.с.6).

Згідно довідки №73 від 13.07.2016 року, виданої Педагогічним коледжем Львівського національного університету ім. І.Франка, позивач з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року навчалася в Педагогічному коледжі Львівського національного університету імені ОСОБА_5 на денній формі навчання, напряму підготовки «Корекційна освіта» та здобула кваліфікацію «Бакалавр колекційної освіти. Педагог-дефектолог, логопед дошкільних, шкільних і соціально-реабілітаційних закладів для осіб з порушеннями психофізичного розвитку».

Відповідно до довідок про доходи, позивач отримувала стипендію з вересня 2012 року по грудень 2012 року у розмірі 2420,00 грн.; з січня 2013 по грудень 2013 року у розмірі 7750,00 грн.; з січня 2014 року по грудень 2014 року у розмірі 7842,04 грн.; з січня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 9353,19 грн.; з січня 2016 року по червень 2016 року у розмірі 4105,20 грн. (а.с.7-11).

Окрім того, судом встановлено, що на момент вступу до навчального закладу ОСОБА_4 подала у приймальну комісію довідку, про те, що її батько ОСОБА_6 мав стаж на підземних роботах понад 15 років, що давало їй право на позаконкурсне зарахування та право на стипендію у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Однак, суд зазначає, що відповідно до п.6 Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ №882 від 12.07.2004 року, соціальні стипендії призначаються: 1) студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також студентам і курсантам вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків; 2) студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа осіб, яким згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» гарантуються пільги під час призначення стипендії; 3) студентам і курсантам вищого навчального закладу з малозабезпечених сімей (у разі отримання відповідної державної допомоги згідно із законодавством); 4) студентам, які є дітьми-інвалідами та інвалідами I-III групи; 5) студентам і курсантам вищого навчального закладу, які мають сім'ї з дітьми і в яких обоє з подружжя або одна мати (батько) навчається у вищому навчальному закладі за денною формою навчання; 6) студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах.

Відповідно до абзацу другого п.6 Положення про порядок призначення і виплати стипендій студентам і слухачам підготовчого відділення, аспірантам і докторантам та про визначення їх розмірів у Львівському національному університеті ім. І.Франка соціальні стипендії призначаються наказом по університету після подання відповідних документів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, з огляду на викладене законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

Суд зазначає, що подання відповідних документів при вступі до приймальної комісії навчального закладу надає лише право на поза конкурсне зарахування до університету, а не на нарахування стипендії відповідно до вищевказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечував право ОСОБА_4 на отримання стипендії відповідно до ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак не невизнає, не оспорює і не порушує таке право позивача, оскільки остання не зверталася до університету з проханням виплатити таку стипендію.

Окрім того, у судовому засіданні також встановлено та не заперечувалось представником позивача, що ОСОБА_4 не зверталася до стипендіальної комісії Львівського національного університету ім. Івана Франка щодо призначення та виплати стипендії відповідно до вимог ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також не подавала відповідних документів до такої комісії. Відтак, ОСОБА_4 не реалізувала своє право на отримання стипендії.

Оскільки, відповідно до статей 1, 3, 15 ЦПК України судом не встановлено порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_4, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Львівського національного університету ім. Івана Франка про стягнення недоплачених сум стипендії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.