АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Шкоріної О.І.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 19 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,заінтересована особа: Орган опіки та піклування Подільської районної у м.Києві державної адміністрації - про повернення малолітньої дитини на виховання матері ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 19.01.2016 року даний позов задоволено. Повернуто малолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 до його матері ОСОБА_2

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.Посилається на неповноту з'ясування обставин,що мають значення для справи та помилковість висновків суду .Зазначає,що суд безпідставно не прийняв до уваги того,що позивач після повернення з місць позбавлення волі,будучи поновленою у своїх материнських правах, дитиною не цікавилася, турботи за неї не проявляла, не утримувала її, що призвело до встановлення повторної опіки дитині з боку відповідачки, яка є його тіткою. Позивач одружившись з іншим чоловіком, не має бажання піклуватися про дитину, не прийшла навіть на його день народження та не привітала сина, її новий чоловік та його діти негативно відносяться до дитини, виганяли його коли позивач брала його до себе. Позивач та її чоловік зловживають спиртними напоями,між ними виникають сварки, під час яких застосовується фізичне насильство. Передача малолітньої дитини позивачці спричинить негативні наслідки для нього.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав,наведених в ній.

Позивач просила апеляційну скаргу відхилити та повернути їй дитину.

Представник Органу опіки та піклування Подільської районної у м.Києві державної адміністрації Гайдай С.Б. наполягала на поверненні неповнолітньої дитини матері. Зазначала,що органом опіки та піклування Подільської районної у м.Києві державної адміністрації двічі була проведена перевірка відносно позивачки,членів її родини та створених умов для проживання дитини і повторно надано висновок про доцільність повернення дитини матері.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом позивач являється матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відомості про батька до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

У зв'язку з засудженням позивачки до позбавлення волі та відбуванням покарання в Уманській виправній колонії № 129 Черкаської області, розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.12.2011 №1042 дитину передали під опіку ОСОБА_1, її рідної сестри.

09.07.2014 року,після звільнення з місць позбавлення волі позивач звернулась до служби у справах дітей з приводу повернення дитини.

23.07.2014 року Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження «Про втрату статусу, припинення опіки та повернення малолітнього ОСОБА_3».

Позивач та її дитина зареєстровані у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, де окрім них проживають та зареєстровані :мати, відчим та брат позивачки.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2015, малолітнього ОСОБА_3, відібрано від матері, без позбавлення батьківських прав, з метою захисту його інтересів, та передано до органу опіки та піклування Подільського району м. Києва з тих підстав, що позивач, після звільнення з місць позбавлення волі, не могла створити належні умови для проживання дитини за місцем реєстрації, де мешкає її мати - хвора на туберкульоз і ще двоє членів родини .

Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.04.2015 року №233, на виконання судового рішення від 20.02.2015 року, дитині надано статус позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням від 19.05.2015 року №325 встановлено над нею опіку та призначено опікуном рідну тітку - відповідача по справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того,що тимчасові обставини,що стали підставою для відібрання дитини від матері на даний час усунуті,позивач працевлаштувалася,зареєструвала шлюб, в неї склалися в новій родині доброзичливі відносини,налагоджений побут.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає їх правильними.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008р. у справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."

За правилами ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд першої інстанції при вирішенні позовних вимог ОСОБА_2 врахував висновок органу опіки та піклування, який відповідає інтересам дитини і забезпечує право матері дитини на спільне проживання, участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Так, при перевірці умов проживання та способу життя позивачки було встановлено,що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом з чоловіком, проживає у квартирі АДРЕСА_2, квартира знаходиться в належному санітарно-гігієничному стані, для виховання, розвитку та відпочинку дитини створені всі необхідні умови, окреме ліжко, комп'ютерний та письмовий столи, іграшки тощо,стосунки у родині доброзичливі. Позивачка працевлаштувалася , працює швачкою у ТОВ «Промтехторг - Україна» з 16.11.2015 року,позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Під час апеляційного розгляду органом опіки та піклування було здійснено додаткову перевірку встановлених раніше обставин та підтверджено висновок про доцільність та необхідність повернення позивачці її малолітнього сина.

Позивачкою на вимогу колегії суддів надано сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду згідно з яким не виявлено вживання нею наркотичних засобів.

Виняткових обставин для відмови у поверненні дитини позивачці судом першої інстанції не встановлено. Не виявлено таких і судом апеляційної інстанції.

Твердження відповідачки про зловживання позивачкою та її чоловіком спиртними напоями ,ведення антисоціального способу життя, відсутність у позивачки бажання та умов утримання неповнолітнього сина,нічим не підтверджені і є лише її припущеннями,й тому не можуть бути прийняті до уваги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 758/14439/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 6594 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Трегубенко Л.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.