АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 648/38/2015-ц
Номер провадження: №22-ц/791/140/16 року Головуючий в І інстанції С.Б.Сімчук
Категорія Доповідач Вербицька Л.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Л.І. Вербицької

Суддів: І.А. Капітан, С.В. Радченка

Секретар судового засідання А.В.Кутузова

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави; третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік - Тренд»,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору від 11.12.2014 року надано відповідачу кредит в сумі 183479,80 грн., що еквівалентно, на час укладення договору, 11620,00 доларів США строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою відповідно до ст. 2.3 загальних умов кредитування з цільовим призначенням для придбання автомобіля. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави транспортного засобу від 12.12.2014 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань, а також порушенням умов договору застави позивач просив звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW модель Polo Sedan, рік випуску 2014, шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави; стягнути з ОСОБА_2 збитки у розмірі 13867,33 грн. та штраф у розмірі 26211,40 грн., а також судові витрати.

В серпні 2015 року позивач доповнив заявлені позовні вимоги у зв'язку з тим, що предмет застави без згоди товариства був проданий ОСОБА_3 Позивач просив звернути стягнення на автомобіль шляхом його вилучення на користь товариства, який належить ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитним договором на загальну суму у розмірі 393944,17 грн., та подальшого продажу автомобіля з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з суми судового збору у розмірі 3654,00 грн. та витрат, пов'язаних з явкою представника до суду у розмірі 4513,10 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2015 року ОСОБА_3 залучено до участі у справі в якості співвідповідача /а.с. 92/.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2015 року позов задоволено частково: вирішено звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014, шляхом продажу з публічних торгів для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50012662 від 11.12.2014 року. В задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014, шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті», який належить на праві власності ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитним договором №50012662 від 11.12.2014 року відмовлено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судові витрати, які складаються з: 3654 грн. - судового збору, 3051 грн. - транспортних витрат, пов'язаних з явкою до суду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб, який належить ОСОБА_3, шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» в рахунок заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що такий спосіб звернення стягнення не передбачений законом та договором застави.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки до них суд дійшов в порушення норм матеріального закону що відповідно до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.12.2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №50012662, відповідно до якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язався надати ОСОБА_2 кредит у сумі 183479,80 грн., з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014.

В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, згідно наданих позивачем розрахунків, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем складає 393944,17 грн.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу від 12.12.2014 року №50012662, згідно якого ОСОБА_2 передав у заставу належний йому на праві власності транспортний засіб марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 2.3.4. договору застави, ОСОБА_2 без згоди з позивачем не мав права змінювати права власності на предмет застави. За порушення цих вимог, відповідно до п.4 договору застави, позивач має право звернути стягнення на предмет застави.

15.12.2014 року, згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна, На підставі договору застави від 12.12.2014 року, автомобіль марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014, реєстраційний номер НОМЕР_1, заборонено відчужувати.

За даними національної автоматизованої інформаційної системи Державтоінспекції МВС України станом в період з листопада 2014 року по 04 лютого 2015 року автомобіль марки VW модель Polo Sedan, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598см3, рік випуску 2014, реєструвався за наступними громадянами:

12.12.2014 року за ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 16 грудня 2014 року автомобіль знятий з реєстрації для реалізації;

24.12.2014 року вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4, який проживає АДРЕСА_1

Звертаючи стягнення на предмет застави і не зазначивши про те, що автомобіль підлягає вилученню саме у власника ОСОБА_4 суд фактично унеможливив виконання рішення суду, оскільки на час вирішення судом спору встановлено, що заставодавець ОСОБА_2 без згоди заставодержателя в порушення ч.2 ст. 586 ЦК України продав автомобіль ОСОБА_3

Відповідно до п. 1.6. договору застави наступні застави предмету застави за цим договором, передача його у найм, оренду, позичку, лізинг, інше користування тощо, дозволяються лише за попереднім письмовим дозволом заставодержателя.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржника, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Наданий позивачем витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить про те, що у реєстрі існують відомості про обтяження автомобілю, що є предметом договору застави /а.с. 230/. Запис про обтяження зареєстровано 15.12.2014 року. При цьому 24.12.2014 року автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року №6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року №6-168цс14).

Таким чином, застава автомобіля за договором застави від 12.12.2014 року зберігає силу для нового власника ОСОБА_3, а тому звернення стягнення підлягає саме на транспортний засіб, який на час вирішення судом спору належить на праві власності і знаходиться у користуванні ОСОБА_3

Крім того, судом не враховано, що згідно ч.2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Судом зазначені вимоги закону порушено, а тому підлягає задоволенню вимоги позивача щодо зазначення розміру заборгованості та її складових, а також продаж автомобілю з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу від 12 грудня 2014 року.

Наданий позивачем розрахунок загальної заборгованості та її складових належними доказами не спростовано, а тому приймається колегією суддів до уваги /а.с. 127-132/.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України між відповідачами порівну.

На підставі ст.586 ЦК України, Закону України «Про заставу», закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2015 року, скасувати, ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2014 шляхом його вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» який належить на праві власності ОСОБА_3 в рахунок заборгованості за кредитним договором № 50012662 від 11 грудня 2014 року укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті» та ОСОБА_2 на загальну суму у розмірі 393 944,17 грн., яка складається із основної суми заборгованості у розмірі 267 233, 22грн., збитків у розмірі 13 867,33 грн., штрафу - 63 468,76 грн., пені 597,18 грн., 3% річних - 2 593,91 грн., інфляційних втрат - 46 183,77 грн. з подальшим продажем автомобілю з публічних торгів на умовах визначених у договорі застави транспортного засобу від 12 грудня 2014 року для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті».

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3 352, 50 грн. з кожного.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий Л.І. Вербицька

Судді І.А. Капітан

С.В. Радченко