Справа № 550/569/16-ц
Провадження № 2/550/191/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря - Литвин А.С.,

представника позивача - Галушко А.О.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору 238076-CRED від 10.07.2008 р. Банком було надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 6000 Доларів США на термін до 09.07.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості.

Зобов»язання за вказаним договором, забезпечено договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_4

Свої зобов'язання по поверненню кредиту боржник ОСОБА_3 та поручитель ОСОБА_4 повністю не виконали і маю заборгованість перед Банком в розмірі 4158,48 доларів США, яку просять стягнути солідарно із відповідачів.

У судовому засіданні представник Банку Галолушко А.О. позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2, а також відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечують, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Кредитного договору 238076-CRED від 10.07.2008 р. Банком було надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 6000 Доларів США на термін до 09.07.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості (а.с. 12-14).

Згідно Додатку № 1 до Кредитного договору від 10.07.2008 р. останній черговий платіж боржник ОСОБА_3 повинен був здійснити 09.07.2010 р. (а.с.14).

Зобов»язання за вказаним договором, забезпечено договором поруки № 238076, укладеним з поручителем ОСОБА_4 10.07.2008 р.(а.с.16).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 30.04.2010 р. (справа № 2-84/10) позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були задоволені, стягнуто із відповідачів в солідарному порядку н користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 26 294, 67 грн. (а.с. 5).

Як встановлено судом на підставі даних виконавчого провадження, копія якого приєднана до матеріалів справи ( а.с.83-99), із поручителя ОСОБА_4 шляхом відрахування із заробітної плати в примусовому порядку було стягнуто суму боргу в повному обсязі.

Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За розрахунком Банку відповідач ОСОБА_3 має заборгованість по кредитному договору станом на 12.04.2016 р. - 7247,87 Доларів США, яка складається з наступного:

-2044,22 Доларів США - заборгованість за кредитом;

- 5203,65 Долаірв США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

При розрахунку суми заборгованості представник Банку виходить з того, що від цієї суми заборгованості віднімає суму у розмірі 3296,72 Доларів США, яка була задоволена рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 30.04.2010 р. з відповідачів на користь позивача, різниця становить - 3951,15 Доларів США;

До цієї суми представник позивача додає також штрафи, відповідно до Договору

- 9,78 Доларів США - штраф (фіксована частина)

- 197,56 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, заборгованість до стягнення становить 4158,48 Доларів США, що за курсом 25,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.04.2016 року складає 106332,45 грн. (а.с. 6-7).

В суді відповідачі заявили клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки, штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

В укладених між сторонами договорах (п.5.7 та п. 11) вони домовились про збільшений строк позовної давності в 5 років по всім вимогам ( в тому числі і щодо стягнення неустойки).

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вже зазначалось, рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 30.04.2010 р. (справа № 2-84/10) позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були задоволені, стягнуто із відповідачів в солідарному порядку н користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 26 294, 67 грн. (а.с. 5). Із поручителя ОСОБА_4 шляхом відрахування із заробітної плати в примусовому порядку було стягнуто вказану суму боргу в повному обсязі. Суд вважає, що відповідачі добровільно борг не погашали, отже в даній справі строк позовної давності не переривався визнанням боргу в розумінні ч.1 ст. 264 ЦК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що початком перебігу строку позовної давності у даній справі є 11.05.2010 р. ( дата набрання рішення суду від 30.04.2010 р. чинності). Таким чином, термін позовної давності сплинув 11.05.2015 р., а позивач звернувся із позовом до суду 06.06.2016р. (дата відправлення позову поштою), отже за межами строку позовної давності.

Відповідачі в суді заявили про застосування позовної давності про що надали суду письмові заяви.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 84, 209, 212-215ЦПК України, ст. ст.ст. 257, 258 ч.2, 266, 267 ч.ч.3,4, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 610,611,612,625,1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 жовтня 2016 року.

Суддя Я. О. Ланна