Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3553/16 Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міьскрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року за скаргою ОСОБА_5, заінтересовані особи: Мелітопольська міська рада, Управління комунальної власності, Мелітопольської міської ради, КП «Житомасив» Мелітопольської міської ради, ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_4, на постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 43195727, ВП 43195573 від 02.10.2014 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15.04.2014 року виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі № 320/8154/13-ц,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мелітопольського міьскрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3, які полягають у винесені постанов про закінчення виконавчого провадження № ВП 43195727, ВП 43195573 від 02.10.2016 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15.04.2014 р., виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі № 320/8154/13-ц.

Скасовано Постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП 43195727, ВП 43195573 від 02.10.2016 року, відкритих на підставі виконавчих листів 320/8154/13-ц від 15.04.2014 р., виданих Мелітопольським міськрайонним судом по справі №320/8154/13-ц.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду державний виконавець Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГУЮ в Запорізькій області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

За ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 на постанови про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було здійснено виконання у повному обсязі, а відтак і не могло бути закінчено виконавче провадження.

За ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, в тому рахунку звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення.

Як було встановлено судом першої інстанції, на виконанні у ВДВС Мелітопольського МУЮ перебували виконавчі провадження № 43198727 та № 43195573 по примусовому виконанню виконавчих листів № 320/8154/13-ц від 15.04.2014 року виданих Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом звільнення самовільно зайнятої площі горища та проходу на дах будинку №24 по вул. Гвардійська в м. Мелітополі від обладнання для поширення сигналу кабельного телебачення та про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном шляхом звільнення самовільно зайнятої площі покрівлі даху будинку № 24 по вул. Гвардійська в м. Мелітополі від шістьох супутникових тарілок (антен), які він використовує для підприємницької діяльності.

Після проведення державним виконавцем виконання щодо звільнення самовільно зайнятої площі покрівлі даху будинку, 30.09.2014 року ОСОБА_5 на адресу начальника ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_7 була направлена заява про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2013 року.

Згідно Постанови державного виконавця ВДВС від 02.10.2014 року ВП № 43195727 про закінчення виконавчого провадження було виконане рішення про звільнення самовільно зайнятої площі покрівлі даху будинку № 24 по вул. Гвардійська в м. Мелітополі від шістьох супутникових тарілок (антен).

Згідно Розпорядження міського голови Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради №676-р від 28.10.2014 року, у звязку з надходженням скарги мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 щодо самовільного використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 даху, приміщення входу на горище та частини сходового прольоту житлового будинку, розташованих за вищезазначеною адресою, була створена комісія для здійснення перевірки в термін до 03.11.2013 року та за результатами роботи комісії необхідно було скласти відповідний акт (а.с.27 том 1).

На адресу ОСОБА_5 заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_8 був направлений лист від 18.11.2014 року про перевірку законності використання майна комунальної власності, згідно якого 03.11.2014 року виїзною комісією встановлено, що вхід на горище та частину сходового прольоту пятого поверху житлового будинку №24 по вул. Гвардійській обмежений металевими дверима, які були замкнуті на замок. На вимогу комісії двері було відімкнено особою, яка представилась ОСОБА_4. На сходовому прольоті між металевими дверима та входом на кришу будинку знаходились особисті речі, які зі слів гр. ОСОБА_5, належать ОСОБА_9, твердження ОСОБА_4 не спростовувалось. У приміщенні горища знаходиться стелаж, на якому розташоване обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення. На даху будинку розташовані 4 (чотири) антени супутникового телебачення та телевізійні антени. Зі слів гр. ОСОБА_4, обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення та 4 (чотири) антени супутникового телебачення належать гр. ОСОБА_10 (а.с.28 том 1).

За частиною 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Натомість судом було встановлено, що виконавче провадження після зупинення не було поновлено.

Посиланням осіб, які подають апеляційну скаргу на те, що виконання було проведено належним чином, а постанова про зупинення провадження не набула чинності, судом першої інстанції надана належна оцінка в судовому рішенні.

Судом також було встановлено, що державним виконавцем не демонтувалися стелажі та кабелі, оскільки вона вважала, що це не є обладнання для здійснення підприємницької діяльності.

Разом з тим, у разі виникнення сумнівів у тому, які речі підлягають демонтуванню, державний виконавець не позбавлений права на звернення до суду за розясненням рішення в порядку, передбаченому ст. 221 ЦПК, але з такою заявою державний виконавець до суду не звертався, на власний розсуд вирішив питання про те, які речі відносяться до обладнання.

Суд першої інстанції правильно врахував пункт 9 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 28 січня 2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» який передбачає, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду. Тож суд правильно вважав, що заява стягувача не передбачена як підстава закінчення виконавчого провадження згідно ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також судом надана оцінка посиланню на акт приймання передавання обладнання для посилення й поширення сигналу кабельного телебачення від 25.12.2013 року, зокрема, суд зазначив, що покупець ОСОБА_10 не був учасником виконавчого провадження, відтак не можна вважати такий акт підтвердженням належного виконання.

Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення в Запорізькій області, повідомила про те, що станом на 20.04.2015 року ФОП ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг у сфері кабельного телебачення у м. Мелітополі. Місцезнаходженням головної (базової) станції, ретрансляторів, передавача є м. Мелітополь, Запорізької області, вул. Гвардійська, 24, що суд також правильно розцінив як підтвердження факту невиконання судового рішення.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міьскрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: