Ухвала іменем україни
20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариство з обмеженою відповідальністю ФТД «Наташа-М», Приватне підприємство «Ніанат», про скасування рішення третейського суду, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, в якій зазначала, що 14 травня 2014 суддею постійно діючого третейського суду у справі № 1371-9/539/14 винесено рішення про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФТД «Наташа-М» (далі - ТОВ ФТД «Наташа-М»), ОСОБА_7, ОСОБА_8, Приватного підприємства «Ніанат» (далі - ПП «Ніанат») на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») заборгованості за кредитним договором.

Також заявниця вказувала, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки воно було постановлено без її відома, участі у справі вона не брала. Третейський суд вийшов за межі власних повноважень та в порушення третейської угоди та власного регламенту не припинив провадження, а розглянув його по суті. Також пояснювала, що заборгованість стягнута за договорами поруки, які вже припинилися.

На підставі наведеного вище ОСОБА_6 просила суд скасувати рішення третейського суду від 14 травня 2014 року у цивільній справі № 1371-9/539/14.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року, у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду вказаній нормі процесуального права не відповідають.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, виходив із того, що суду не доведено наявність правових підстав для скасування рішення третейського суду, визначених Законом України «Про третейські суди».

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14 травня 2014 року, прийнятим у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ ФТД «Наташа-М», ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ПП «Ніанат» про стягнення заборгованості за кредитним договором, солідарно стягнута заборгованість за договором про надання траншу від 10 листопада 2011 року № SME0003613-2 у розмірі 9 116 852 грн 37 коп. (а. с. 8-10).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної інстанції, виходив із того, що третейський суд діяв в межах своєї компетенції.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз», про скасування якого просила ОСОБА_6, ухвалено 14 травня 2014 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Суди, розглядаючи заяву ОСОБА_6, на вказану обставину не звернули уваги та відмовили у її задоволенні, помилково пославшись на те, що підстави для скасування рішення третейського суду, визначені Законом України «Про третейські суди», відсутні.

Оскільки ОСОБА_6 є поручителем за зобов'язаннями, що виникли за споживчим кредитом, спір виник щодо заборгованості за кредитом, суду слід було належним чином перевірити, чи третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа підвідомча чи відповідає це правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року в справі № 6-856цс15, яка відповідно до вимог ст.ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. статті 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди на зазначені норми права уваги не звернули, судові ухвали не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська