Ухвала

іменем україни

10 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розблокування карткового рахунку, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») розблокувати доступ ОСОБА_5 до коштів, що знаходяться на його картковому рахунку № НОМЕР_1. ОСОБА_4 зазначила, що вона є піклувальником ОСОБА_5, який у вересні 2014 року уклав із ПАТ КБ «ПриватБанк» договір банківського рахунку, у зв'язку із чим відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1. У липні 2015 року за невідомих причин банківська картка ОСОБА_5 була заблокована. На її вимоги про надання підопічному ОСОБА_5 доступу до рахунку банк належним чином не відреагував. При цьому у відповіді від 30 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що під час отримання звернень клієнтів банку засобами поштового зв'язку банк позбавлений можливості здійснити ідентифікацію особи, що підписала запит, а тому не може надати запитувану інформацію.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року, позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди (розблокувати доступ) ОСОБА_5 щодо користування та розпорядження коштами, які знаходяться на його картковому рахунку № НОМЕР_1.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно зі ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму».

Судом установлено, що ОСОБА_4 є піклувальником над дитиною-сиротою ОСОБА_5

Відповідно до довідки від 04 вересня 2015 раку № 621, виданої директором професійно-технічного училища № 46 с. Лазірки, Оржицького району Полтавської області, ОСОБА_5 вступив до цього училища 01 вересня 2014 року, термін навчання - 3 роки, стипендія - 850 грн.

Згідно з довідкою від 07 вересня 2015 року № 630, виданою директором та головним бухгалтером професійно-технічного училища № 46 с. Лазірки, Оржицького району Полтавської області, із 01 квітня 2015 року на рахунок ОСОБА_5, який відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк», перераховано грошову компенсацію на харчування: у квітні 2015 року - 255 грн 56 коп., у травні 2015 року - 1 тис. грн, у червні 2015 року - 3 306 грн 69 коп., у липні 2015 року - 1 624 грн 40 коп.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_5 за період з 01 вересня 2014 року по 31 серпня 2015 року нараховано до виплати 6 463 грн 85 коп.

Зарахування коштів на рахунок ОСОБА_5 також підтверджується виписками по картці за період із 01 червня 2015 року по 20 серпня 2015 року.

У липні 2015 року заблоковано банківську картку ОСОБА_5, на неодноразові звернення позивача розблоковано не було.

Ухвалюючи рішення у справі, суд правильно виходив із того, що відповідачем не спростовано того, що ним не було вчинено передбачених вищевказаним законом дій зі звернення до спеціально уповноваженого органу з метою припинення незаконних банківських операцій з боку клієнта.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильним, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, із яким погодився й апеляційний суд, про задоволення позову, оскільки, як правильно установив суд, були відсутні підстави для блокування відповідачем рахунку позивача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 316 ЦПК України.

Зокрема, апеляційний суд обґрунтовано визнав такими, що не підтверджені жодним доказом, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що з використанням картки позивача було здійснено незаконну діяльність, крім того, відповідачем не зазначено, які саме дії позивача містять ознаки шахрайства.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення позивачем умов та правил надання банківських послуг, а саме вчинення операцій, що мають ознаки шахрайства, були предметом дослідження й оцінки судів попередніх інстанцій, вони зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О.Леванчук

О.М.Ситнік