У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Демяносова М.В.,Ізмайлової Т.Л.,
Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про позбавлення права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ГригоришинаДмитра Валерійовича на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 в особі адвоката Григоришина Д.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про позбавлення права користування житловим будинком по АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником спірного будинку. За даною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_7, чоловік позивача, шлюб з яким розірвано. На даний час позивач має намір продати дане нерухоме майно, але те, що в ньому зареєстрований відповідач, заважає їй знайти покупців.

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі представника Григоришина Д.В.просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено належним чином факт відсутності відповідача за місцем реєстрації.

Проте з висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 листопада 2013 року (а.с. 6).

Відповідно до довідки Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 21 липня 2015 року № 1444 (а.с. 11) зареєстрованим за вказаною адресою є лише ОСОБА_7, але який не проживає з 2009 року по даний час.

11 червня 2007 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, помилково не взяв до уваги заяву ОСОБА_7 від 04 грудня 2015 року (а.с. 68) про визнання останнім позовних вимог, через те, що зворотні повідомлення про направлення йому судових повісток за адресами зазначеними у заяві, як його реєстрації та його тимчасового проживання, повернулись до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» та «відсутній за місцем проживання».

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за правилами розгляду справи судом першої інстанції, апеляційний суд вправі дослідити докази, які були досліджені з порушенням встановленого порядку, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Апеляційний суд не врахував наведених положень процесуального права.

Не дослідженими апеляційним судом залишились причини неподання відповідачем до суду першої інстанції заяви про визнання ним позову, а також не з'ясовано наявність підстав з урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України для задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанцій не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника Григоришина Дмитра Валерійовича задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 23 грудня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: М.В. Демяносов
О.І. Євтушенко
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова