Справа № 452/1034/16 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/4474/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: Головуючого судді - Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання - Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі начальника Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Львівської області Ханас І.І. на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області Співака Романа Богдановича,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ Львівської області Співака Р.Б. задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області Співака Романа Богдановича з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 березня 2016 року з примусового виконання судового наказу №2н-45 від 24.03.2006 року, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з Кредитної спілки «Самбірська» в користь ОСОБА_3 суми боргу 35894,66грн. Зобов'язано головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського МРУЮ Львівської області Співака Р.Б. поновити виконавче провадження ВП №29174511 щодо примусового виконання судового наказу №2н-45, виданого 24.03.2006 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, шляхом направлення запитів, вимог до відповідних органів з метою встановлення винних осіб в умисному невиконанні як боржником рішення суду, - неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, вживаючи передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів із примусового виконання цього судового рішення.

Ухвалу оскаржив начальник Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Львівської області Ханас І.І., просить оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що на виконанні у відділ державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 29174511 з виконання судового наказу № 2-Н-45 від 24.03.2006р. про стягнення з КС «Самбірська» на користь ОСОБА_3 35894,66 грн. Держвиконавцем 11.10.2011 року відкрито виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Протягом 2011 року скеровувались запити щодо майнового стану боржника в реєструючі органи, майна не виявлено. Протягом 2012-2014 років державним виконавцем повторно скеровувались запити для перевірки майнового стану боржника, однак майно, яке б належало боржнику КС «Самбірська», аналогічно не виявлене.

Протягом 2014 року на рахунок ОСОБА_3 перераховано 2382,57 грн., у 2015 р. державним виконавцем скеровувались запити в ЦНПП зВАЗ з обслуговування м. Самбір та Самбірського р-ну, Управління держземагенства у Самбірському районі, Державну фіскальну службу, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку для з'ясування майнового стану боржника КС «Самбірська», на яке можна звернути стягнення для погашення боргу, майно відсутнє.

Згідно з відповіддю з ДПС у боржника наявний рахунок в ПАТ КБ «Кредобанк», на який державним виконавцем 24.11.2011р. накладено арешт, 22.12.2015р. у зв»язку із звільненням державного виконавця ОСОБА_7, виконавчі провадження ВП № 29174511 та ВП №29174915 передані державному виконавцю Співак Р.Б. Оскільки боржник - КС «Самбірська», майном та коштами, на які можна звернути стягнення для погашення боргу перед ОСОБА_3, не володіє, державним виконавцем вживались, однак безрезультатно, заходи щодо притягнення до відповідальності керівника кредитної спілки, тому державний виконавець виніс правомірно постанову про повернення виконавчого документа стягувачу .

В судове засідання апеляційної інстанції з`явився скаржник ОСОБА_3, апеляційну скаргу заперечив, апелянт повідомлений про розгляд скарги, однак до суду не з»явився.

Перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 47 Закону україни «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось, або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцемвідповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Задовольняючи скаргу стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження у зазначеній справі було відкрито у 2011 році та частково виконане у 2013-2014 роках, в наступному по теперішній час останніх півтора року заходів до виконання судового рішення суду стосовно керівника боржника ОСОБА_5 не було вжито жодних, тому прийшов до висновку, що у цей період фактично державним виконавцем допущено бездіяльність з виконання судового рішення (наказу), виконавчі дії не провадились, не було встановлено інших відповідальних осіб боржника КС «Самбірська», державним виконавцем було вжито формальних заходів у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» до юридичної особи кредитної спілки «Самбірська» , поспішно винесена постанова про повернення виконавчого документа порушує права стягувача.

З висновком суду погоджується і колегія суддів.

Як видно з матеріалів справи, на виконання судового наказу, виданого 24.03.2006 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення в користь ОСОБА_3 з КС «Самбірська» боргу головним державним виконавцем відділу ДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції винесено постанову 24.11.2011 року про накладення арешту на кошти боржника - КС, у межах суми боргу - 72673,72 грн., що містяться на рахунку № 909 в центральній філії ПАТ «Кредобанк» МФО 325365, код платника 30229588, та належить боржнику. Разом з тим, з листа Самбірського відділення ПАТ «Кредобанк» від 25.11.2011 року видно про прийняття до виконання зазначеної постанови та недостатність коштів, вказаних у постанові, на зазначеному рахунку. Зазначена інформація з приводу недостатності коштів доведена у 2011 році, проте матеріали справи не містять жодних доказів про те, що впродовж усього періоду перебування на виконанні зазначеного вище виконавчого документа жодні кошти на зазначений рахунок по 2016 р. не поступали, та що виконати винесену постанову було неможливо, що підтверджує відсутність вжиття належних заходів щодо примусового виконання рішення (судового наказу), який стосується стягувача. Відтак, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відсутності коштів на рахунках боржника, оскільки банк інформував лише про недостатність станом на 2011 р. коштів, а не про відсутність таких взагалі.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській в особі начальника Самбірського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Львівської області Ханас І.І. відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Копняк С.М.