Справа № 444/1562/16 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/5921/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3 на ухвалу Жовківського районного суду м.Львова від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі як об»єкта права спільної часткової власності, встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалу оскаржила представник позивача ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою так як на її думку у суду було достаньо доказів для того щоб звільнити позивача від сплати судового збору як це передбачено ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір». Крім цього, звертає увагу, що у відповідності до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.У зв»язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання пов»язані з судовими витратами у чіткій відповідності до норм ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду з другого боку. Стверджує, що в обгрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору позивач надав достатньо доказів, які підтверджують його скрутне матеріальне становище та, що його майновий стан не дає змоги йому сплати судовий збір, однак суд безпідставно не взяв їх до уваги. Вважає, що оскаржуваною ухвалою йому створено перешкоди у доступі до правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони по справі в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до статті 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які бруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про поділ житлового будинку та виділ в натурі як об»єкта права спільної часткової власності, встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою. Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 подав суду заяву (клопотання) про звільнення його від сплати судового збору. ( а.с.4-5). В додаток до заяви - клопотання позивач ОСОБА_2 подав довідки про його дохід.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року у відстроченні сплати судового збору відмовлено через те, що позивачем надано недостатньо доказів про його важкий матеріальний стан та позовну заяву ОСОБА_2залишено без руху і надано строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Так як позивач не усунув недоліки, тобто не оплатив судовий збір у визначений термін, відповідно до статті 119,121 ЦПК України, суд вважав позовну заяву неподаною та повернув позивачу.

Відповідно до статті 82 ч.1,3 ЦПК України суд, врахувавши майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на висначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у ч.1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 16 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Повертаючи позовну заяву позивачу ОСОБА_2, суд обмежив право останнього на судовий захист. Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати закону мету. У зв»язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов»язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечувати при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку та інтересами позивача( заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Вирішуючи питання про відстрочку сплати судового збору позивачу ОСОБА_2 суддя не з»ясував всіх питань, які характеризують позивача та його матеріальне становище, участь його у догляді за особою, яка потребує соціальної допомоги та неможливість його у зв»язку з цим працевлаштуватися, оскільки такий прирівняний до соціального працівника, інші питання, які вважав важливими при вирішенні клопотання щодо відстрочки сплати судового збору.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Жовківського районного суду м.Львова від 11 серпня 2016 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сил из моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин