ухвала

іменем україни

03 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Висоцької В.С., Умнової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації частки у спільному майні подружжя та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого вказує на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2008 року по 06 лютого 2015 року, який був розірваний рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 06 лютого 2015 року.

Під час перебування у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні.

З відповідачем вони не проживають з серпня 2013 року та з цього часу відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини та не надає коштів на її утримання.

Крім того під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль марки «Шевроле Авео», 2008 року випуску, дорожній номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, двигун 1,5. Даний транспортний засіб вони зареєстрували на відповідача, ним він і користується.

Посилаючись на те, що позивач позбавлена можливості користуватися автомобілем, у добровільному порядку надати їй транспортний засіб або відшкодувати половину її вартості відповідач відмовляється, а тому просить суд стягнути з відповідача грошову компенсацію частки у спільному майні подружжя та стягнути аліменти на утримання дитини.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 08 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з 07 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 78 970 грн грошової компенсації у спільному майні подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 790 грн.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2015 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки від усіх видів доходу ОСОБА_5, але не менше як 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з часу пред'явлення позову, з 07 квітня 2015 року.

Поділено спільне майно подружжя - автомобіль марки «Шевроле Авео», 2008 року випуску, дорожній номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2, двигун 1,5 та визнано за кожним з подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ ідеальної часки на зазначений автомобіль.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі судове рішення першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та ухвалюючи нове рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше як 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з часу пред'явлення позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідає офіційно працевлаштований, має регулярний щомісячний дохід, а тому дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів у частці від доходу з врахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, яка у випадку визначення аліментів у твердій грошовій сумі не застосовується.

Визнаючи за кожним з подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ ідеальної частки на зазначений автомобіль, апеляційний суд, враховуючи постанову Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», виходив з того, що автомобіль, як об'єкт спільної сумісної власності є неподільною річчю, не може бути виділеним у натурі будь-якій стороні, а також того, що дійсний розмір вартості спірного автомобіля не встановлений.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що відповідач відмовлявся від апеляційної скарги в частині оскарження рішення щодо стягнення з нього аліментів, а апеляційний суд не відреагував на цю заяву, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_4 на те, що апеляційним судом не вирішено питання про виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації, а визнання права власності на Ѕ ідеальних частки на придбаний під час шлюбу автомобіль не було предметом позову, є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду львівської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.С. Висоцька О.В. Умнова