Справа № 415/4934/16-ц
Провадження № 4-с/415/22/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову від 12 вересня 2016 року про накладення штрафу, ухвалену старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання штрафу від 12.09.2016 року винесеної старшим державним виконавцем Золотих Є.О. Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області по виконавчому провадженню № 51505209.

В обґрунтування вимог своєї скарги заявник посилається на те, що у провадженні Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавче провадження № 51505209 з примусового виконання виконавчого листа № 2/415/146/16, виданого Лисичанським міським судом Луганської області від 13.06.2016 року, про зобов'язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 легкові автомобілі.

12.09.2016 року старшим державним виконавцем Золотих Є.О. була винесена постанова про накладання штрафу за невиконання рішення без поважних причин в розмірі 340,00 гривень. Вказану постанову державного виконавця було отримано поштовим зв'язком з рекомендованим повідомленням 14.09.2016 року.

Таким чином строк для оскарження постанови про накладання штрафу, починає перебігати з 15 вересня 2016 року по 24 вересня 2016 року включно.

З приводу підстав та причин оскарження в судовому порядку постанови про накладання штрафу, слід зазначити, вона винесена необґрунтовано, оскільки не було всебічно та повно перевірено матеріали виконавчого провадження, які містять значні недоліки, які виключають повноту проведених виконавчих дій, а отже і все провадження за цим виконавчим провадженням, що зумовило накладання штрафу.

Так, згідно постановою про накладання штрафу, підставою для її винесення було те, що:

1.в провадженні виконавчої служби є виконавче провадження;

2.рішення суду на даний час боржником не виконано без поважних причин.

ОСОБА_4 вищевказані висновки державного виконавця не відповідають дійсності, оскільки не було здійснено належних виконавчих дій направлених на примусове виконання рішення суду.

Крім того, держвиконавцем не зазначено в своїй постанові, які ще були здійсненні ним виконавчі дії, які направлені на виконання рішення суду, окрім зазначення що воно не виконано. Чи викликався боржник до відділу ДВС? Чи були вчиненні заходи щодо приводу боржника через ОВС, чи було відібрано від боржника будь-які усні чи письмові пояснення з приводу невиконання ним рішення суду та інше.

В свою чергу, слід зазначити, що в матеріалах виконавчого провадження містяться наступні документи, зокрема:

1) подання державного виконавця подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника;

2) ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 12.08.2016 року про надання дозволу на примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника - ОСОБА_1, яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 15.09.2016 року (провадження № 22ц/782/749/ 16);

3)постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2016 року № 51505209;

4) два рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 24.06.2016 року та від 18.07.2016 року;

5)вимога від 22.07.2016 року № 5105;

6)акт державного виконавця від 22.07.2016 року;

7)акт державного виконавця від 22.07.2016 року;

8)акт державного виконавця від 27.07.2016 року.

Важливим є також той факт, що при винесенні постанови про накладання штрафу, державним виконавцем не було досліджено саме факт ухилення боржника (ОСОБА_1Г.) від виконання своїх зобов'язань, адже щоб накладання штрафу було обґрунтованим, а така підстава як «невиконання рішення суду без поважних причин» була правомірною та реальною (дійсною) необхідно встановити саме під час здійснення виконавчих дій у всіх їх сукупності.

В матеріалах ВП маються акти державного виконавця від 22.07.2016 року та від 27.07.2016 року, і на вимогу від 22.07.2016 року № 5105, слід зазначити, що в цьому випадку, державний виконавець навмисно приховав той факт, що ОСОБА_1 через свого Представника звертався 04 серпня 2016 року із заявою, згідно якої повідомлялося, що за наказом № 2 від 14.07.2016 року «Про надання щорічної відпустки» з 15.07.2016 року (копія надавалась) по 31.08.2016 року ОСОБА_1 перебуває у щорічній відпустці та згідно з наказом № 3 від 14.07.2016 року (копія надавалась) під час відсутності ОСОБА_1, останній заборонив без його присутності входити, оглядати та перебувати на території, яка належить на правах власності останньому, та одночасно повідомлялося, що оскільки ОСОБА_1 перебуває у щорічній відпустці та згідно з укладеним між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_1Г, договору про надання правових послуг адвоката, всі виконавчі дії, які плануються здійснюватись просив повідомляти Представника, як його представника за виконавчим провадженням по телефону (номер телефону було вказано) або листом за адресою (адреса була вказана).

Тобто, ОСОБА_1 не міг фізично бути присутнім під час здійснення виконавчих дій, оскільки перебував у відпустці за межами міста Лисичанська Луганської області.

І знову ж таки, в матеріалах ВП не міститься жодних доказів на підтвердження того, що державним виконавцем здійснювався вихід саме за місцем проживання ОСОБА_1 окрім одного акту від 22.07.2016 року, який було складено в період часу перебування ОСОБА_1 у щорічній відпустці, а акти державного виконавця від 22 липня 2016 року та від 27.07.2016 року були складені за виходом за адресою; м. Лисичанськ, вул. Павліка Морозова, 39, при цьому в матеріалах ВП відсутні жодні документи про належності вказаного майна ОСОБА_1

Таким чином, матеріали ВП не містять відомості щодо здійснення ОСОБА_1 перешкод державному виконавцю у проведенні виконавчих дій та відмови у виконанні рішення суду. А отже, державним виконавцем не підтверджено необхідності накладання штрафу.

Особливу увагу слід звернути на те, що особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді накладання штрафу не за наявність факту відкритого виконавчого провадження і невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією.

Згідно до статті 20 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. За частиною 2 цієї статті, виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється деревним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ОСОБА_6 України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 4 ОСОБА_6 України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу

службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідальності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Відповідно до частини 2 цієї статті, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

На підставі викладеного, просив суд визнати неправомірною постанову від 12.09.2016 року про накладання штрафу, ухваленою Лисичанським міським відділом ДВС ГТУЮ у Луганській області за виконавчим провадженням № 51505209; скасувати постанову про накладання штрафу від 12.09.2016 року винесеної старшим державним виконавцем Золотих Є.О. Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області по виконавчому провадженню № 51505209.

Державний виконавець Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 надала суду письмові заперечення на скаргу, в якій зазначила, що у Лисичанському міському ВДВС ГТУЮ у Луганській області на виконанні заходиться виконавче провадження №151505209 про зобовязання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 легкові автомобілі: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4, разом з ключами від них.

24.06.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про відкриття виконавчого провадження, згідно ст.. 31 п. 1 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження», направлені сторонам належним чином, рекомендованим листом з повідомленням.

29.06.2016 р. ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження особисто, про що свідчить повідомлення рекомендованого листа. В постанові про відкриття виконавчого провадження було вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів, але боржник рішення суду не виконав.

Боржнику неодноразово були направленні вимоги про проведення виконавчих дій, але боржник двері не відчиняв та жодних відомостей про добровільне виконання рішення суду не надавав. Виходом державного виконавця за місцем проведення виконавчих дій, а саме за адресою м. Лисичанськ, вул.. Павліка Морозова, 39 встановлено, що боржник про місце та час проведення виконавчих дій належним чином повідомлений, але двері ніхто не відчинив. Боржник був відсутній, сторож на територію не впустив, двері воріт не відчинив, про що складено відповідний акт від 27.07.2016.

04.08.2016 від адвокату боржника надійшло повідомлення, що боржник знаходиться у щорічній відпустці, тому під час відсутності боржника було заборонено без його участі входити, оглядати та перебувати на території, яка належить на правах власності боржнику. ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» не передбачає такий пункт, щодо відпустки боржника та невиконання державним виконавцем, на такий період, рішення суду.

Тому, 04.08.2016 р. керуючись ст..ст. 11, 75, 89 ЗУ «Про виконавче провадження» за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 170,00 грн. Постанову про накладення штрафу була направлена боржнику належним чином, рекомендованим листом з повідомленням.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі, тому керуючись ст.. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» 12.09.2016 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника на суму 370,00 грн., копію постанови направлено боржнику належним чином. Враховуючи вищевикладене, просила суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник заявника ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та участі заявника.

Державний виконавець ВДВС Лисичанського МУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що вказана скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі Шмалько проти України вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з виконавчим листом № 2/415/146/16, виданого Лисичанським міським судом Луганської області від 13.06.2016 р. зобовязано ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 легкові автомобілі: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4, разом з ключами від них.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 51505209 від 24.06.2016 р., старшим державним виконавцем Золотих Є.О. Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/415/146/16 виданим 13.06.2016 Лисичанським міським судом про зобовязання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 легкові автомобілі. Боржинку добровільно виконати у строк до 7 днів.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області № 93 4, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 поштове відправлення вручено 29.06.2016 р., яку отримав особисто ОСОБА_1 за адресою: м. Лисичанськ, вул. Маліновського, 7/4.

Судом встановлено, що термін ОСОБА_1 для добровільного виконання зобовязань за виконавчим листом №2/415/146/16 тривав до 06.07.2016 р. включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим ОСОБА_6, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 27 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього ОСОБА_6 для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Стаття 31 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього ОСОБА_6, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що державним виконавцем Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 дотримано вимоги ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» щодо відкриття виконавчого провадження, початку примусового виконання рішення та надсилання документів сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього ОСОБА_6 для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього ОСОБА_6 і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 89 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з вимогою від 18.07.2016 р № 5042, виданою старшим державним виконавцем Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_8 ОСОБА_1 надати доступ до транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 для передачі власнику ОСОБА_3. Заходи примусового виконання рішення будуть проводитись 22.07.2016 р. о 9-30 годині за адресою: м. Лисичанськ, вул. Павліка Морозова, 39.

Згідно з актом державного виконавця від 22.07.2016 р. встановлено, що за адресою: м. Лисичанськ вул. Павліка Морозова, 39, боржника відсутності ОСОБА_9 належним чином був повідомлений про час і місце проведення виконавчих дій. Двері були зачинені, боржник відсутній. Відомостей про виконання рішення не має. Передати автомобілі стягувану не виявилось можливим.

Згідно з вимогою від 18.07.2016 р № 5043 виданою старшим державним виконавцем Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_8 ОСОБА_1 надати доступ до транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 для передачі власнику ОСОБА_3. Заходи примусового виконання рішення будуть проводитись 22.07.2016 р. о 9-00 годині за адресою м. Лисичанськ, вул. Маліновського, 7/4.

Згідно з актом державного виконавця від 22.07.2016 р. встановлено, що за адресою: м. Лисичанськ вул. Маліновського, 7/4, боржника відсутності ОСОБА_9 належним чином був повідомлений про час і місце проведення виконавчих дій. Двері квартири були зачинені, боржник відсутній. Відомостей про виконання рішення не має. Передати автомобілі ОСОБА_3 не виявилось можливим.

Згідно з вимогою від 22.07.2016 р № 5105, виданою старшим державним виконавцем Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_8 ОСОБА_1 надати доступ до транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 для передачі власнику ОСОБА_3. Заходи примусового виконання рішення будуть проводитись 27.07.2016 р. о 9-30 годині за адресою м. Лисичанськ, вул. Павліка Морозова, 39.

Згідно з актом державного виконавця від 27.07.2016 р. встановлено, що за адресою: м. Лисичанськ вул. Павліка Морозова, 39, боржника відсутності ОСОБА_9 належним чином був повідомлений про час і місце проведення виконавчих дій. Двері були зачинені, боржник відсутній. Сторож на територію не пустив, двері воріт не відчинив. Відомостей про виконання рішення не має. Передати автомобілі стягувачу не виявилось можливим.

Згідно з вимогою від 22.07.2016 р №5101 виданою старшим державним виконавцем Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_8 ОСОБА_1 надати доступ до транспортних засобів, а саме: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4 для передачі власнику ОСОБА_3. Заходи примусового виконання рішення будуть проводитись 27.07.2016 р. о 9-30 годині за адресою м. Лисичанськ, вул. Маліновського, 7/4.

Згідно з актом державного виконавця від 27.07.2016 р. встановлено, що за адресою м. Лисичанськ вул. Маліновського, 7/4 боржника відсутності ОСОБА_9 належним чином був повідомлений про час і місце проведення виконавчих дій. Двері квартири були зачинені, боржник відсутній. Відомостей про виконання рішення не має. Передати автомобілі ОСОБА_3 не виявилось можливим.

Згідно з заяви ОСОБА_7 від 04.08.2016 р. наданої старшому державному виконавцю Лисичанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України в Луганській області повідомлено, щодо зобовязання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 відповідні легкові автомобілі, що ОСОБА_1 відповідно до наказу №2 від 14.07.2016 р. з 15.07.2016 р. перебуває у щорічній відпустці до 31.08.2016р.

Згідно з наказом Приватного підприємця ОСОБА_1 №2 від 14.07.2016 р. «Про надання щорічної відпустки» з 15.07.2016 по 31.08.2016 знаходиться у щорічній відпустці. Контроль за виконанням наказу залишає за собою.

Згідно з наказом Приватного підприємця ОСОБА_1 №3 від 14.07.2016 р. з 15.07.2016 по 31.08.2016 знаходиться у щорічній відпустці. Під час його відсутності вхід, огляд, знаходження, на територіях, які належали йому на правах власності, без його присутності або дозволу заборонено. З питань знаходження та огляду на територіях, які належали йому на правах власності, звертатись до його адвоката.

Згідно з постановою про накладення штрафу від 12.09.2016р. ВП № 51505209 старший державний виконавець Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/415/146/16 виданий 13.06.2016 Лисичанським міським судом про зобовязання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 легкові автомобілі: VOLKSWAGEN PASSAT кузов № НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 та автомобіля NISSAN PRIMERA кузов № НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_4, разом з ключами від них. Рішення на даний час боржником не виконано.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши особисто постанову про відкриття виконавчого провадження, не вчинив жодних дій для добровільного виконання рішення суду і не повідомив про це державного виконавця.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на його у відпустці в період з 15.07.2016 по 31.08.2016 за межами міста Лисичанська не підтверджено належними та допустимими доказами і не є поважною причиною, бо не передбачена діючим законодавством. Окрім того, що ОСОБА_1 суду не надано доказів щодо його відсутності за межами міста Лисичанська Луганської області, ним не надано доказів попередження державного виконавця щодо його відсутності у відпустці за межами міста Лисичанська Луганської області, що унеможливлювало виконання рішення суду, адже постанову про відкриття виконавчого провадження ним було отримано особисто.

Перебування боржника ОСОБА_1 у трудових відносинах і знаходження у щорічній відпустці ніяким чином не позбавляє його особистого обовязку виконати рішення суду, це не є поважною причиною.

Окрім цього, посилання ОСОБА_1 на той факт, що при винесенні постанови про накладання штрафу, державним виконавцем не було досліджено саме факт ухилення боржника від виконання своїх зобовязань не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки ст. 89 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» передбачено застосування штрафу в разі невиконання без поважних причин рішення суду, а не ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ОСОБА_6 України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ОСОБА_6 України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 6 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього ОСОБА_6.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» - державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим ОСОБА_6.

Відповідно до статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_6 України «Про виконавче провадження» передбачають порядок застосування штрафу державними виконавцями, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 цей порядок дотримано.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норми, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано суду доказів протиправності поведінки і незаконності дій щодо накладення штрафу старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 в виконавчому провадженні №51505209.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про накладення штрафу прийнята правомірно, тому скарга ОСОБА_1 на постанову від 12 вересня 2016 року про накладення штрафу, ухвалену старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову від 12 вересня 2016 року про накладення штрафу, ухвалену старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА