Справа №576/2240/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 22-ц/788/213/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

25 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,

про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк терміном в один місяць, після набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 487,20 грн. судових витрат.

В апеляційні скарзі ОСОБА_3 посилаючись на недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Всі доводи апеляційної скарги по суті зводяться до наступного: 1) в матеріалах справи відсутні докази про те, що з 2012 року ОСОБА_4 був інвалідом першої групи загального захворювання; 2) позивачем не надано належних доказів поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 (а.с.29).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно, належне їй на праві власності - житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями та земельною ділянкою, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, дочці ОСОБА_3 Заповіт був посвідчений 07 жовтня 2003 року завідуючою Глухівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 (а.с.35).

З фотокопії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 588629 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов повторний огляд 09 вересня 2013 року та йому встановлено першу групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 жовтня 2016 року, потребує постійного стороннього догляду та лікування в неврології 3 рази на рік (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частина), тобто позивач має право на обов'язкову частку у спадщині.

20 березня 2014 року ОСОБА_3 подала заяву № 109 до Глухівської міської державної нотаріальної контори про те, що відповідно до заповіту, посвідченого Глухівською міською державною нотаріальною конторою від 07 жовтня 2003 року № 1848, залишилось спадкове майно матері - ОСОБА_5, яке вона приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (свідоцтво про право на спадщину вона не отримала).

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Глухівської міської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він у зв'язку з тяжким станом здоров'я не міг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а 30 жовтня 2015 року звернувся до Глухівського міськрайонного суду із даним позовом, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, а письмової згоди на оформлення в позасудовому порядку права на частку спадкового майна ОСОБА_3 йому не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_4, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала належних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_4 пропустив установлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як він є інвалідом першої групи загального захворювання і потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними документами. ОСОБА_3 письмової згоди, передбаченої ч.2 ст.1272 ЦК України, не дала.

З фотокопії виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 №7949 вбачається, що з 27 грудня 2011 року по 06 січня 2012 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом - наслідки перенесеного інфаркту головного мозку з помірним лівобічним геміпарезом (а.с.8).

З фотокопій виписок з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 5038, № 7199 вбачається, що з 04 грудня 2012 року по 14 грудня 2012 року та з 15 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом - об'ємне утворення головного мозку, грубий лівобічний геміпарез плегія в руці, порушення функцій самообслуговування (а.с.7).

Відповідно до п.27 положення «Про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Про питання медико-соціальної експертизи», підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До I групи належать особи з найважчим станом здоров'я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 не подав особистої заяви про прийняття спадщини після смерті матері до Глухівської міської державної нотаріальної контори на протязі шести місяців, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року (ст.ст. 1269, 1270 ЦКУ) із-за об'єктивних, непереборних, істотних труднощів.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -