Справа № 315/727/15-ц
Номер провадження № 2/315/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Романько О.О.,

за участю секретаря Притули Я.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача 1 ОСОБА_3,

представника відповідача 2 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гуляйполе цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області про виплату належної частини заробітної плати, індексації та надбавки за престижність педагогічної праці за 2014-2015 навчальний рік,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації в особі начальника відділу ОСОБА_3, директора комунального закладу «Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_4, про виплату належної частини заробітної плати, індексації та надбавки за престижність педагогічної праці на 2014/2015 навчальний рік. За час розгляду справи відповідачі були замінені належними, а саме: відповідач-1 - відділ освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, відповідач-2 - комунальний заклад «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що працює вчителем початкових класів в КЗ «Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради з 1997 року та в період своєї роботи отримувала заробітну плату з надбавкою в розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) за престижність праці, яка нараховувалася згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року № 373 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування». Зазначеними постановою та наказом надбавка педагогічним працівникам за престижність праці була встановлена у чітко фіксованому розмірі - 20% та її розмір не залежав від рішень керівників установ та закладів освіти, і не був пов'язаний з результатами роботи працівника або будь-якими іншими обставинами.

Далі в позові зазначила, що з 01.09.2014 року її припинили виплачувати у повному обсязі. Заробітну плату їй нараховує бухгалтерія НВК с. Мирне на підставі тарифікації та наказів директора НВК ОСОБА_4 - відповідача - 2.

Як зазначила далі в позові позивач, у вересні-грудні 2014 року вона отримала заробітну плату на 1469,37 грн. менше (кожен місяць 379,63 грн.), ніж у попередні місяці в зв'язку з тим, що надбавка за престижність не виплачена на підставі наказу № 152 від 28.08.2014 року «Про припинення виплати надбавок з 01.09.2014 року». Не отримала вона надбавки і в січні-червні 2015 року включно в сумі 2052,68 грн..

Вважає, що вищевказаний наказ по НВК не повинен виконуватись та має бути скасований.

Зазначила, що у порушення ст.32 КЗпП України її не було попереджено про зміну істотних умов праці. Зменшення надбавки за престижність з 20 % є зміною істотних умов праці. Постановою КМУ від 25.03.2014 року № 88 внесено зміни до постанови КМУ від 23.03.2011 року № 373, згідно яких замість фіксованого розміру надбавки за престижність встановлено її граничний розмір, який може встановлюватися керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці, але ця доплата є обов'язковою, хоч і допускається її розмір меншим ніж 20 %. Також, відсутні будь-які нормативні документи локального характеру щодо повного позбавлення надбавки. На 2014 бюджетний рік гроші на вищезазначену надбавку у розмірі 20% було закладено у кошторис відповідачем-1 у відповідності до вимог діючого на той час чинного законодавства. Таким чином, вважає порушеними вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 373 від 23.03.2011 року, у якій визначено встановлення надбавки у межах фонду оплати праці.

Далі в позові зазначила, що наказ по школі є юридично нікчемним та написаним з перевищенням службових повноважень директором школи ОСОБА_4, який приніс суттєву матеріальну та моральну шкоду вчителям школи та її родині, так як її чоловік також працює в НВК с. Мирного, інших джерел матеріального існування у її сім'ї немає.

Індексація заробітної плати в 2014 році повинна була виплачуватись у встановленому законодавством порядку.

Вважає, що, таким чином, відповідачі-1 та 2 своїм наказом безпідставно порушили її трудові права щодо оплати праці, спричинивши не нарахування та невиплату 20% надбавки за престижність. Внаслідок дій відповідачів зменшився розмір її заробітної плати (щомісячно на суму 379,62 грн.), яка є єдиним джерелом її доходів.

Також ситуацію з порушення норм законодавства в районі перевіряла за поданими копіями наказів, розпоряджень, інформацій Державна інспекція України з питань праці та цією перевіркою порушення доведені.

Прохає, з урахуванням останніх уточнень від 18.01.2016 року, стягнути з відповідачів на її користь частину не отриманої заробітної плати за вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень 2015 року у сумі 4047,33 грн., та індексацію у сумі 1857,09 грн., а також стягнути за завдання її родині моральної шкоди кошти в сумі 2000 грн., зобов'язати відповідача-2 КЗ «Мирненський НВК» (після зміни назви КЗ «Мирненська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради внести зміни в Тарифікаційний список та відповідний наказ на 01.09.2014 року на 2014/2015 навчальний рік, а саме встановити розмір надбавки за престижність праці педагогічних працівників в розмірі 20% посадового окладу. Поновити умови оплати праці з нарахуванням та виплатою 20% надбавки за престижність та щомісячної індексації зарплати. Судові витрати за проведення судового процесу стягнути з відповідачів.

Представником відповідача-1 були надані письмові заперечення на позов ( а.с.53-55), в яких зазначено, що на виконання розпорядження голови Гуляйпільської РДА № 372 від 31.12.2010 року, керуючись розпорядженням КМУ № 1007-р від 19.08.2009 року «Про забезпечення цільового використання коштів бюджетними установами (закладами) соціально-культурної сфери» відділом освіти Гуляйпільської РДА було видано наказ № 1 від 04.01.2011 року «Про децентралізацію ресурсів та управління ними», яким закладам освіти Гуляйпільського району було надано статус розпорядників бюджетних коштів ІІІ рівня із відокремленням на самостійні баланси, внесенням змін до установчих документів, реєстрацію у фондах загальнообов'язкового соціального страхування та Державній податковій інспекції і відкриттям реєстраційних рахунків у відділеннях Державного казначейства для здійснення видатків на виконання кошторисів установ по загальному та спеціальному фондах.

09.12.2010 року проведено збори трудового колективу Мирненського НВК І-ІІІ ступенів відносно відкриття рахунків та самостійного функціонування. Таким чином, колектив закладу був проінформований про перехід на самостійні баланси. За таких обставин, виконання керівником своїх прямих посадових обов'язків не потребує на це додаткового делегування повноважень, що також не передбачено діючим законодавством. Відповідно до п. 4 постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 року надано право керівникам бюджетних установ, закладів та організацій у межах фонду заробітної плати, затвердженого у кошторисах доходів і видатків установлювати працівникам цих установ конкретні розміри посадових окладів, доплат і надбавок до них.

Далі, представник відповідача зазначає, що перевірка закладу інспекцією праці не проводилась, а відповідь Голови комісії з реорганізації Державної інспекції України з питань охорони праці надана на звернення громадянина ОСОБА_2. Розрахунок заборгованості за престижність на 2014-2015 навчальний рік та розрахунок заборгованості по індексації за 2015 рік не містять підпису особи, що їх зробила. Отже, відповідач їх рахує такими, що є не офіційними документами.

Також, в запереченнях звертається увага на те, що нарахування та виплата заробітної плати починаючи з вересня 2014 року проводилась в умовах обмеженого фінансового ресурсу. Це не давало змоги нараховувати надбавку за престижність та індексацію доходів. Заборгованість по виплаті індексації відповідачем-1 не визнається, оскільки ст. 26 Прикінцевих та перехідних положень БК України зі змінами та доповненнями передбачено, що норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Враховуючи положення ч.4 ст. 48, ст. 51 БК України у разі проведення нарахування індексації доходів або надбавки за престижність понад наявного фінансового ресурсу (кошторисних призначень) виникне заборгованість із заробітної плати, яку неможливо буде зареєструвати у відділенні держказначейства і вона вважатиметься небюджетною. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

В додаткових поясненнях та запереченнях відповідача-1 на позов (а.с.93-96, 121-122) зазначено, що враховуючи положення ст. 57 Закону України «Про освіту», ст. 98 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці позивача, яка працює в бюджетній установі визначається актами КМУ. Постановою КМУ № 373 від 23.03.2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам, дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх. Професійно-технічних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» зі змінами внесеними постановою КМУ № 88 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до пункту 1 постанови КМУ № 373 від 23.03.2011 року» установлено надбавку за престижність у граничному розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати). Розмір надбавки встановлюється керівником установи (закладу) у межах фонду оплати праці. Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником. Пункт 8 роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», передбачає, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умови, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Як вбачається з кошторису на 2014 рік, під час формування дохідної та видаткової частини районного бюджету на 2014 рік враховувались показники Державного бюджету України на 2014 рік та вимоги постанови КМУ № 1149 від 08.12.2010 року «Про деякі питання розподілу обсягу міжбюджетних трансфертів» зі змінами та доповненнями. Видаткова частина галузі «Освіта» була сформована за рахунок видатків, що враховані у розрахунках міжбюджетних трансфертів з державного бюджету до місцевих бюджетів. 27.03.2014 року було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», у тому числі, до показників місцевих бюджетів та міжбюджетних відносин на 2014 рік. З урахуванням відповідних змін видатки по галузі та міжбюджетному трансферті додатково зменшилися.

Тому, відповідач-1 вважає, що керівник КЗ «Мирненський НВК» ЗНЗ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Гуляйпільської районної ради в межах своєї компетенції та діючи на виконання законодавчих актів, правомірно зупинив виплату надбавки (наказ № 152 від 28.08.2014 року).

Також, в додаткових поясненнях зазначено, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідки). В результаті тарифікації педагогічних працівників КЗ «Мирненський НВК» ЗНЗ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» затверджено тарифікаційні списки на навчальний 2014-2015 рік, які є підставою для визначення розміру заробітної плати. При цьому, тарифікаційний список закладу не містить даних щодо встановлення надбавки за престижність праці педагогічних працівників.

Далі, пояснення містять посилання на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження порушення відповідачем його трудових прав, а відповідно і заподіяння їй моральної шкоди.

Окрім цього, відповідач-1 не може бути належним відповідачем та відповідати за позовними вимогами позивача, так як він не може встановлювати, затверджувати та фінансувати фонд оплати праці КЗ «Мирненський НВК».

Просять позовні вимоги позивача залишити без задоволення в повному обсязі.

Відповідач-2, також надав до суду письмові заперечення на позовну заяву ( а.с.77-79), в яких зазначено, що відповідно до тарифікаційного списку позивачу встановлено посадовий оклад, кількість класних годин на тиждень, додаткова оплата за гуртки, надбавка за вислугу років. Вказаний тарифікаційний список був затверджений начальником відділу освіти райдержадміністрації та підписаний директором школи.

Постановою КМУ № 373 від 23.03.2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам, дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх. Професійно-технічних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» зі змінами внесеними постановою КМУ № 88 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до пункту 1 постанови КМУ № 373 від 23.03.2011 року» установлено надбавку за престижність у граничному розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати). Постанови КМУ № 88 та № 89 від 25.03.2014 року набрали законної сили з дня їх офіційного оприлюднення у газеті «Урядовий кур'єр» від 11.04.2014 року № 67. Тобто, з урахуванням цих змін, розмір надбавки за престижність змінено на так званий «гнучкий» - від 0 до 20 % у межах фонду оплати праці. Директором школи був виданий наказ № 152 від 28.08.2014 року, яким призупинено виплату надбавки за престижність з 01.09.2014 року. На час розгляду справи цей наказ є чинним та таким, що виданий на виконання нормативних актів КМУ. Цей наказ видавався також на підставі протоколу зборів трудового колективу школи № 4 від 21.08.2014 року, на яких були присутні всі педагогічні працівники, що на той час працювали у закладі. На цих зборах колектив був ознайомлений з постановами КМУ та ситуацією в цілому, що також стосувалося і зміни умов оплати праці. Станом на 2014 рік мало місце недофінансування закладу. Керівник КЗ «Мирненський НВК» мав достатні законні підстави для прийняття рішення про зупинення виплати надбавки за престижність праці на період з 01.09.2014 року у розмірі 20 %, оскільки оплата праці педагогічних працівників закладів освіти фінансується з бюджету згідно визначеного кошторису.

Просить позов позивача залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивач, її представник ОСОБА_2 позов підтримали, прохали його задовольнити з урахуванням наданих останніх уточнень позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача-1 відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав повністю, просив позов залишити без задоволення. Надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях та додаткових поясненнях до них.

Представник відповідача -2 комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області ОСОБА_4 позов не визнав, прохав відмовити у його задоволенні обґрунтувавши свою позицію відповідно до наданих письмових заперечень.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом у судовому засіданні встановлені обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач прийнята на роботу до КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради з 1997 року, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с. 130-133), а також згідно листа про надання інформації № 01-24/867 від 21.12.2015 року відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської РДА (а.с. 148) та згідно копії витягу з наказу № 36 від 15.07.1997 року по Мирненській ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с. 149).

Згідно Розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької області № 372 від 31.12.2010 року «Про децентралізацію ресурсів та управління ними» було надано закладам освіти Гуляйпільського району статус розпорядника коштів ІІІ ступеня з 01.01.2011 року. Були внесені зміни до штатних розписів навчально-виховних комплексів та затверджено з 01.01.2011 року в штатних розписах загальну кількість посад фахівців-бухгалтерів, зокрема, по Мирненському НВК - фахівець-старший бухгалтер - 1 ставка; фахівець-бухгалтер - 0,5 ставки. Реорганізовано централізовану бухгалтерію відділу освіти та господарську групу відділу освіти Гуляйпільської райдержадміністрації у фінансово-господарську групу відділу освіти Гуляйпільської РДА з 01.01.2011 року. Доручено відділу освіти підготувати відокремлення на самостійні баланси з 01.01.2011 року закладів (установ) освіти, що перебували на обслуговуванні централізованої бухгалтерії відділу освіти Гуляйпільської РДА до 06.01.2011 року; забезпечити внесення змін до установчих документів закладів, відкриття закладам освіти у територіальному органі Держказначейства реєстраційних рахунків (для обліку операцій з виконання загального фонду кошторису) та спеціальних реєстраційних рахунків (для обліку операцій з використання спеціального фонду кошторису і зарахування на ці рахунки коштів, наданих установою платних послуг, а також благодійних внесків, грантів і дарунків) до 15.01.2011 року; внести зміни до мережі розпорядників коштів до 06.01.2011 року ( а.с.61-62).

На виконання вказаного Розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації був виданий наказ відділу освіти Гуляйпільської РДА за № 1 від 04.01.2011 року «Про децентралізацію ресурсів та управління ними» (а.с.59).

Відповідно до протоколу загальних зборів трудового колективу Мирненського НВК І-ІІ ступенів від 09.12.2010 року було вирішено надати згоду на відкриття в органах Державного казначейства реєстраційних та спеціальних рахунків з мето забезпечення цільового використання коштів бюджетними установами (закладами) соціально-культурної сфери ( а.с.60).

Згідно Статуту КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради, затвердженого рішенням Гуляйпільської районної ради від 16.12.2010 року за № 12 в новій редакції заклад є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, може мати рахунки в установах банків, реєстраційні рахунки та спеціальні рахунки в органах Державного казначейства України, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи, фірмові бланки. Заклад є підзвітним, підконтрольним та підпорядкованим Гуляйпільській районній раді, а за галузевою спрямованістю підвідомчим відділу освіти Гуляйпільської райдержадміністрації. Керівництво закладом здійснює директор. Який, зокрема, розпоряджається в установленому порядку шкільним майном і коштами, видає в межах своєї компетенції накази та розпорядження, обов'язкові для всіх учасників навчально-виховного процесу, за погодженням з відділом освіти райдержадміністрації призначає і звільняє своїх заступників, педагогічних працівників. Контролює витрачання бюджетних асигнувань, визначає напрями використання бюджетних і позабюджетних коштів закладу для розв'язання перспективних проблем і її діяльності. Згідно розділу 6 Статуту заклад не є прибутковою організацією. Фінансово-господарська діяльність закладу здійснюється на основі його кошторису. Джерелами формування кошторису закладу є: кошти районного бюджету; кошти, одержані як благодійні внески, або пожертвування від фізичних та юридичних осіб; власні надходження, отримані згідно з чинним законодавством України; інші кошти, набуті на підставах, не заборонених законодавством України. Заклад здійснює оперативний та бухгалтерський облік результатів своє діяльності, складає статистичну інформацію, а також надає згідно з вимогами чинного законодавства України до відповідних органів фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї діяльності. Контроль за фінансовою та галузевою діяльністю закладу здійснюється відділом освіти райдержадміністрації та іншими відповідними органами в межах їх компетентності згідно з чинним законодавством України (а.с. 37-48).

Відповідно до посадової інструкції № 23 директора КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради, затвердженої наказом відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської РДА від 20.08.2013 року № 271, директор, зокрема, здійснює підбір і розподіл кадрів; встановлює посадові оклади працівників закладу в межах власних фінансових засобів з врахуванням обмежень, визначених державними і місцевими нормативами; визначає надбавки і доплати до ставок і посадових окладів працівників закладу (а.с. 124- 128).

Згідно положення про відділ освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, затвердженого Розпорядження голови районної державної адміністрації № 489 від 29.12.2012 року відділ освіти, молоді та спорту є структурним підрозділом Гуляйпільської РДА, який утворюється головою райдержадміністрації і підпорядковується йому та управлінню освіти і науки Запорізької облдержадміністрації. Відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює керівництво і контроль за діяльністю навчальних закладів, що належать до сфери управління виконавчої влади та місцевого самоврядування району; координує роботу навчальних закладів з питань навчання й виховання дітей дошкільного та шкільного віку; вносить пропозиції щодо встановлення нормативів бюджетних асигнувань на утримання навчальних закладів комунальної форми власності та соціальний захист учасників навчально-виховного процесу; вносить пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету, забезпечує ефективність і цільове використання відповідних бюджетних коштів; розробляє проекти розпоряджень голови районної держадміністрації у визначених законом випадках - проекти нормативно-правових актів з питань реалізації галузевих повноважень та подає їх на державну реєстрацію у встановленому порядку. Відділ освіти очолює начальник, який, відповідно до Посадової інструкції затвердженої заступником голови Гуляйпільської РДА від 03.01.2013 року, зокрема, спрямовує і координує діяльність навчальних закладів району; видає в межах своїх повноважень накази; подає на затвердження голові райдержадміністрації проекти кошторису та штатного розпису відділу освіти, молоді та спорту; розпоряджається коштами в межах затвердженого головою райдержадміністрації кошторису відділу освіти, молоді і спорту; здійснює добір кадрів; погоджує призначення на посади та звільнення з посад керівників навчальних закладів району (а.с. 111-118)

Згідно Посадової інструкції головного бухгалтера відділу освіти, молоді і спорту Гуляйпільської РДА, затвердженої начальником відділу від 13.02.2013 року головний бухгалтер за посадою здійснює контроль, зокрема, за виконанням головними бухгалтерами бюджетних установ, які підпорядковані бюджетній установі, функцій з контролю; погоджує документи, пов'язані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам відділу (а. с. 119-120).

Відповідно до Посадової інструкції старшого бухгалтера, затвердженої наказом директора Мирненського НВК І-ІІІ ступенів № 141 від 01.09.2012 року за погодження з профспілковим комітетом, старший бухгалтер НВК самостійно і в повному обсязі веде облік необоротних активів, запасів, коштів, розрахунків та інших активів, власного капіталу та зобов'язань, доходів та витрат за прийнятою на підприємстві формою бухгалтерського обліку з додержанням єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку та з урахуванням особливостей діяльності підприємства й технології оброблення даних; забезпечує повне та достовірне відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку ( а.с.127-129).

Відповідно до протоколу зборів колективу КЗ «Мирненський НВК І-ІІІ ступенів - ДНЗ» № 4 від 21.08.2014 року, було доведено до відома присутніх зміст постанови КМУ № 88 від 25.03.2014 року «Про внесення змін до п. 1 постанови КМУ № 373 від 23.03.2011 року», вирішено припинити виплату 20% надбавки педпрацівникам з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року. Список присутніх викладений вже після підписів голови та секретаря зборів. Серед вказаних у списку осіб міститься прізвище позивача, підписів у присутніх щодо ознайомлення їх з порядком денним не відбиралося (а.с. 80)

Згідно наказу КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради № 152 від 28.08.2014 року «Про припинення виплати надбавок з 01.09.2014 року» за підписом директора НВК ОСОБА_4, вирішено бухгалтерії КЗ «Мирненський НВК І-ІІІ ступенів» в зв'язку із недостатністю коштів на оплату праці з 01.09.2014 року припинити виплату: 1) надбавки в розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільного та загальноосвітнього навчального закладу; 2) надбавку за особливі умови роботи у граничному розмірі 50 відсотків посадового окладу бібліотекарю (а.с. 7).

27.03.2015 року за № 0466/01-24 відділом освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області за підписом начальника відділу ОСОБА_3 була направлено відповідь на запит ОСОБА_2 від 23.03.2015 року надано інформацію про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 88 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів від 23.03.2011 року № 373» начальником відділу освіти, молоді та спорту було видано наказ від 02.09.2014 року № 258-К, яким у повному обсязі призупинялася виплата надбавки за престижність праці директорам загальноосвітніх навчальних закладів (а.с. 11).

23.06.2015 року за № 01-24/412 відділом освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області за підписом начальника відділу ОСОБА_3 була направлено відповідь на запит ОСОБА_2 від 19.06.2015 року, де зазначено, що накази на призупинення виплати надбавки педагогічним працівникам установ та закладів освіти за престижність праці, а також працівникам бібліотек за особливі умови начальником відділу освіти, молоді та спорту не видавалися. В межах своїх повноважень їх видавали керівники навчальних закладів (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 102 від 04.09.2015 року директора КЗ «Мирненський НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» Гуляйпільської районної ради в закладі відсутні протоколи засідання профспілкового комітету з розгляду питання зміни істотних умов праці ( а.с.36).

Згідно довідки № 103 від 04.09.2015 року директора КЗ «Мирненський НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» Гуляйпільської районної ради зазначено, що починаючи з вересня 2014 року по червень 2015 року включно накази про припинення нарахування та виплати індексації грошових доходів працівників закладу не видавались ( а.с.35).

Відповідно до довідки № 104 від 04.09.2015 року директора КЗ «Мирненський НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» Гуляйпільської районної ради в книзі наказів закладу за 2011 рік не було виявлено наказу про початок виплати надбавки за престижність позивачу відповідно до постанови КМУ № 373 від 23.03.2011 року ( а.с.34).

Згідно особового рахунку позивача станом на 24.06.2015 року ОСОБА_1 припинила отримувати надбавку за престижність праці з вересня 2014 року по червень 2015 року включно, індексація за вказаний період виплачена не в повному обсязі ( а.с.49).

Відповідно до листа № 113 від 18.09.2015 року наданого суду директором КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_4, індексацію грошових коштів вчителю ОСОБА_1 за січень 2015 року та лютий 2015 року в сумі 214,37 грн. та 219,49 грн. відповідно було нараховано та виплачено в серпні 2015 року та перераховано на особовий рахунок ОСОБА_1 згідно списку та платіжного доручення № 78 від 26.08.2015 року (а.с. 81).

Відповідно до листа № 122 від 30.09.2015 року наданого суду директором КЗ Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_4, індексацію грошових коштів вчителю ОСОБА_1 за березень 2015 року та квітень 2015 року в сумі 303,28 грн. та 384,89 грн. відповідно було нараховано та виплачено у вересні 2015 року та перераховано на особовий рахунок ОСОБА_1 згідно списку та платіжного доручення № 93 від 28.09.2015 року (а.с. 88).

Відповідно до листа № 166 від 07.12.2016 року наданого суду директором КЗ «Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_4, індексацію грошових коштів вчителю ОСОБА_1 за травень 2015 року в сумі 557,84 грн. відповідно було нараховано та виплачено в листопаді 2015 року та перераховано на особовий рахунок ОСОБА_1 згідно списку та платіжного доручення № 121 від 26.11.2015 року (а.с. 154).

Головним державним інспектором Головного управління держпраці в Запорізькій області була проведена перевірка КЗ «Мирненський НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Гуляйпільської районної ради, за результатами якої складений Акт перевірки № 08170019/0085 від 15.12.2015 року. В зазначеному Акті був наведений детальний опис виявлених порушень, а саме щодо порушення положень ст.ст. 32, 95, 103 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» (а.с. 165-172).

Згідно припису № 08-17-0019/0085-0038 від 15.12.2015 року Головного управління держпраці у Запорізькій області, за результатами перевірки дотримання вимог законодавства України про працю КЗ «Мирненської НВК загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів ДНЗ» ГРР, встановлено, що вчителів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших працівників не попереджено не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці, а саме виплату надбавки за престижність праці скасовано наказом від 01.09.2014 року № 152, чим порушено вимоги ст. 32 КЗпПУ та ст. 103 КЗпПУ. Індексація заробітної плати за червень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2015 року не нараховувалась та не вплачувалась по ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та іншим працівникам, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 95 КЗпПУ та ст. 33 ЗУ «Про оплату праці». Приписом встановлено усунути вказані порушення та вжити дієвих заходів щодо приведення порядку та розглянути можливість нарахування і виплати індексації заробітної плати (а.с. 153).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості з виплати надбавки за престижність праці 2014/2015 рік, за вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень 2015 року їй разом не виплачено 4047,33 грн. вказаної надбавки з розрахунку 20% посадового окладу (ставки) щомісячно (а.с. 162).

Розрахунок заборгованості з виплати індексації за серпень-грудень 2015 року разом складає 1857,09 грн. (а.с. 162 зворотній бік).

Згідно рішення першої сесії сьомого скликання Гуляйпільської районної ради Запорізької області № 16 від 24.12.2015 року «Про зміну назви комунальних закладів» було, зокрема, змінено назву комунального закладу «Мирненський навчально-виховний комплекс «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Гуляйпільської районної ради на комунальний заклад «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради та затверджено нові редакції Статуту закладу. Вказані зміни були внесені також до трудових книжок працівників освітнього закладу, в тому числі і позивача ( а.с.163-164, 173).

Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 9 Конституції України діючі міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.Частиною 4 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Найбільш важливі та значимі положення, які стосуються гарантування та захисту прав та свобод людини зосереджені в Загальній декларації з прав людини, прийнятій Генеральною асамблеєю ООН 10.12.1948 рокута та в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року(далі - Конвенція).

Стаття 23 Загальної декларації з прав людини, зокрема передбачає, що працюючий має право на справедливу та задовільну винагороду, яка б забезпечувала гідне існування для нього самого та його родини і яка, в разі необхідності, доповнюється іншими засобами соціального захисту.

Частина 1 ст. 25 Загальної декларації з прав людини декларує право людини на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який потрібен для підтримання здоров'я та добробуту його сім'ї.

Стаття 4 Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, яка ратифікована Верховною Радою України від 14.09.2006 року, передбачає, що з метою забезпечення ефективного здійснення права насправедливу винагороду Договірні Сторони зобов'язуються, зокрема: визнати право працівників на таку винагороду, яка забезпечує їм і їхнім сім'ям достатній життєвий рівень; здійснювати відрахування із заробітної плати тільки наумовах і в розмірах, передбачених національними законами або правилами чи встановлених колективними договорами або арбітражними рішеннями. Здійснення цих прав досягається шляхом вільного укладання колективних договорів, запровадження законних систем нарахування заробітної плати або вжиття інших заходів, що відповідають національним умовам.

30 березня 2006 року набрав чинності Закон України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до цього Закону суди України при розгляді справ повинні застосовувати Конвенцію та практику Суду як джерело права. 31 травня 2006 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У загальновизнаній класифікації прав людини право на працю та справедливу винагороду відноситься до другого покоління прав людини. Ці права відрізняються не тільки предметом та часом виникнення, але й засобами та ступенем забезпечення, тому що їхня реалізація передбачає та спирається на втручання держави.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Майном за практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема, визнаються: законні сподівання на отримання власності, підприємницька діяльність, право займатися професійною діяльністю, авторські та суміжні права, ліцензії та дозволи, патенти, ділова репутація, майнові вимоги, боргові вимоги, пайові внески, (упущена) вигода, майбутні доходи, економічні інтереси, матеріальні та нематеріальні інтереси, цінні папери, акціонерний (статутний) капітал, зміна частки акціонерного (статутного) капіталу, дохід, заробітна плата, торгова марка, клієнтура, судові рішення з майнових питань, рішення КТС, виконавчі написи щодо майна, орендна плата, земельні ділянки, соціальні виплати, допомога по безробіттю, пенсії, заощадження, спадщина тощо.

Так, у п. 22 рішення ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) від 8 листопада 2005 рокузазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення.

Пункт 23 цього рішення ЄСПЛ передбачає, щов межах свободи дій держави знаходиться право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Далі в рішенні, а саме в п. 26, вказано на те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Бурдов проти Росії", № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Також необхідно зазначити, що принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) від 10 грудня 2009 року зазначено, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (див., серед багатьох інших, рішення у справі «Полторацький проти України» від 29 квітня 2003 року, заява № 38812/97, п.155).

Один із елементів принципу верховенства права ЄСПЛ також навів у рішенні по справі «Тимошенко проти України» від 03 квітня 2013 року (остаточне 30.07.2013 року), заява № 49872/11, а саме в п. 264 зазначено,що Суд у своїй практиці також вже констатував, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливо, щоб було дотримано загального принципу юридичної визначеності. Отже, важливо, щоб умови, за яких відповідно до національного законодавства здійснюється позбавлення свободи, були чітко сформульовані, та щоб застосування цього законодавства було передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту «законності», передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (див., серед інших джерел, рішення у справі «Медведєв та інші проти Франції» (MedvedyevandOthers v. France) [ВП], заява № 3394/03, п. 80, ECHR 2010 року, з подальшими посиланнями). Вказане рішення хоч і винесено в рамках кримінального права, але воно має таке ж саме значення і для цивільно-правових відносин.

Принцип правової визначеності також знайшов своє вираження і в практиці Конституційного Суду України. Так, Конституційний Суд України в Рішенні від 29 червня 2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію» зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року (остаточне 24.07.2014 року), заява № 38677/06, в п. 39 зазначено, що «відсутність механізму реалізації законодавчого положення є втручанням у право заявника за ст.1 Першого протоколу до конвенції».Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000-І) ( п. 40 рішення).

Стаття ст. 43 Конституції України передбачає, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Для більшості осіб заробітна плата є основним або навіть єдиним джерелом для існування, а тому оплати праці є однією із найважливіших гарантій.

Конституційний Суд України в Рішенні № 8-рп/2013 від 15.10.2013 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» зазначив, що основний Закон України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначив зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов'язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (ст.ст. 1, 3 Конституції України). Складовою цього обов'язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (ч.4 ст. 13, ч.ч.1, 2, 7 ст. 43 Конституції України).

Згідно зі ст. 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у ч.1 ст. 94 КЗпП України, як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо позовних вимог про стягнення індексації заробітної плати суд, вважає, за необхідне зазначити таке.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати. Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713 до додаткової заробітної плати належать, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (пп. 2.2.7).

Відповідно до ч.5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому порядку.

Стаття 33 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати, індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст.1 цього Закону, індексація грошових доходів населення це встановлений законом та іншими нормативними актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як зазначає ч.2 ст.5 вказаного Закону, підприємства, установи та організації, що фінансуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Частина 3 ст.6 Закону визначає, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення та існування спірних правовідносин чинним є Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Згідно якого, зокрема, передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, це, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів; підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку.

Таким чином, жоден з чинних нормативних актів, який регулює питання нарахування та виплати заробітної плати, не звільняє роботодавця від обов'язку виплати індексації заробітної плати, як складової частини заробітної плати.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4, а також і представник відповідача 1 ОСОБА_3 посилалися на затверджений начальником відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області кошторис видатків комунального закладу «Мирненський НВК «Загальноосвітній НЗ І-ІІІ ступенів-ДНЗ» (після зміни назви КЗ «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області) на відповідний рік, яким витрати на індексацію заробітної плати працівникам навчальних установ, не передбачені та на пункт 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» згідно якого Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на 2015 рік; норми Закону «Про індексацію грошових доходів громадян» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Однак з цього приводу суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст.ст. 96, 97 Бюджетного кодексу України (далі БК України), освітня субвенція є різновидом міжбюджетного трансферу, який надається з Державного бюджету місцевому.

Як визначено в ч.1 ст. 103-2 БК України, освітня субвенція спрямовується на оплату поточних видатків навчальних закладів, в том числі загальноосвітніх навчальних закладів усіх ступенів. Тільки у разі забезпечення у повному обсязі потреби у поточних видатках на бюджетний період за рахунок субвенції та за умови відсутності простроченої бюджетної заборгованості за захищеними видатками ця субвенція може спрямовуватися на капітальні видатки. У відповідності до ч.1 ст. 55 БК України захищеними видатками визнаються видатки загального фонду, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень. Частина 2 ст. 55 БК України дає чіткий перелік видів захищених видатків, серед яких стаття видатків «оплата праці працівників бюджетних установ» та «нарахування на заробітну плату».

Стаття 77 БК України вказує на те, що обласні, районі ради при затвердженні відповідних бюджетів враховують у першочерговому порядку потребу в коштах на оплату праці бюджетних установ.

На час виникнення спірних правовідносин «особливий» порядок індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів на 2015 рік, як зазначено в п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Кабінетом Міністрів України не затверджений. При цьому, суд не приймає доводи представника відповідача-1 щодо неправомірності посилання позивача на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України «особливого» порядку індексації грошових доходів, так як це суперечить принципам міжнародного права із захисту прав громадян, згідно з якими відсутність в національному законодавстві нормативного акту який має регулювати спірні відносини, не позбавляє права особи здійснювати їх захист в судовому порядку та вважає, що в даному випадку застосуванню підлягає чинний Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, згідно якого позивачем зроблені відповідні розрахунки.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що з урахуванням частково сплачених відповідачем-2 сум, остаточна сума індексації за період з серпня по грудень 2015 року помісячно становить: за серпень 2015 року (82,5 %) - 317,53 грн., за вересень 2015 року по грудень 2015 року 384,89 грн. відповідно, на загальну суму 1857,09 грн..

Зазначений розрахунок представниками відповідачів не визнаний, але і не спростований.

Доводи представників відповідачів про те, що згідно п.9 Прикінцевих положень Закону України» Про державний бюджет України на 2015 рік», норми Закону «Про індексацію грошових доходів громадян» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, суд не приймає, з огляду на наведену практику ЄСПЛ. А саме судом береться до уваги те, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок до заробітної плати і дотримано всі вимоги необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах, доки відповідні положення законодавства є чинними. У зв'язку з цим, як зазначалося вище в рішенні «Кечко проти України», ЄС не прийняв аргументи Уряду України про колізію нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати з бюджету і які є діючими та Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік де положення останнього, на думку Уряду превалюють як спеціальний закон. Суд, також, не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

З цього суд робить висновок, що обмеження застосування Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», які встановлені п.9 Прикінцевих положень Закону «Про державний бюджет України на 2015 рік», а саме межами наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів, суперечать практиці ЄСПЛ, отже Законом «Про Державний бюджет України на 2015 рік» не можуть вноситися зміни та коригуватися застосування інших законів України. Крім цього, вказаний Закон не є спеціальним та таким, що превалює в застосуванні для регулювання спірних правовідносин. Це саме стосується п.26 розд. VI «Прикінцевих та перехідних положень» БК України, згідно якого норми Закону «Про індексацію слід застосовувати в порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів».

Таким чином, аргументи представника відповідача-2 з приводу неможливості нарахувати та виплатити індексацію по заробітній платі у зв'язку з тим, що такі видатки не передбачені кошторисом, в який вони мали бути закладені першочергово, суд вважає не обґрунтованими, а тому законних підстав позбавляти позивача як працівника навчального закладу частини заробітної плати, підстав немає, отже відповідач-2 мав здійснити нарахування індексації заробітної плати у відповідності до діючого законодавства та вживати заходів для її виплати.

При цьому суд звертає увагу, що норма ч.1 ст. 103-2 БК України передбачає можливість з отриманої субвенції погашати прострочену бюджетну заборгованість.

Таким чином, виплати індексації заробітної плати можуть здійснюватися як з джерела додаткового фінансування передбаченого законодавством, так й з отриманої додаткової або чергової субвенції.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 9-рп/2013, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівникові заробітної плати без обмеження будь-яким строком, незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Щодо позовних вимог про стягнення невиплаченої надбавки за престижність праці педагогічних працівників в розмірі 20 %, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 57 Закону України «Про освіту» передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної плати.

Постановою КМУ № 373 від 23.03.2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам, дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» установлена надбавка педагогічним працівникам за престижність праці у фіксованому розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування.

Постановою КМУ «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2011 р. № 373» від 25.03.2014 року № 88 установлено надбавку у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітноїплати) педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальнихзакладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування. Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці. Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником.

Таким чином, після вказаних змін, розмір надбавки міг бути меншим ніж 20 %, але при цьому вона залишалася обов'язковою виплатою.

Статтею 6 Закону України «Про оплату праці», визначено, що основою організації оплати праці є тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Оплата праці педагогічних працівників проводиться, виходячи із встановлених ставок зарплати (посадових окладів), з урахуванням кваліфікаційної категорії, підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок, передбачених п. п. 2445 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 15.04.1993 року № 102. Ставки заробітної плати і посадові оклади педагогічних працівників установлюються за наслідками атестації згідно з тарифними розрядами. Місячна зарплата визначається шляхом множення ставки заробітної плати на фактичне навантаження на тиждень і ділення цього добутку на встановлену норму годин на тиждень. Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується педагогічному працівнику щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року.

Результати тарифікації оформляються у вигляді тарифікаційного списку, форма якого затверджена Додатком 1 до Інструкції №102.

Тарифікація педагогічних працівників навчальних закладів є визначальною умовою оплати праці в навчальному закладі. Під час тарифікації визначається обсяг педагогічного навантаження кожного педагогічного працівника, встановлюються доплати та надбавки і розраховується фонд оплати праці на місяць. На підставі тарифікаційного списку визначається потреба в коштах для виплати зарплати педагогічним працівникам на навчальний рік. Кожного року станом на 1 вересня поточного навчального року проводиться тарифікація педагогічних працівників. У ході тарифікації між педагогічними та іншими працівниками, які здійснюватимуть викладацьку роботу, розподіляється тижневе навантаження, встановлюються доплати, надбавки, підвищення та ін.

Доводи позивача, викладені у позові, та її представника у судовому засіданні, стосовно того, що вона протягом роботи отримувала надбавку у розмірі 20%, і її не було ознайомлено про зміну істотних умов праці щодо розміру заробітної плати, суд вважає обґрунтованими, адже працевлаштована позивач у школі була до початку 2014-2015 навчального року, скасування виплати надбавки за престижність праці по школі відбулося на підставі наказу директора освітнього закладу за № 152 від 28.08.2014 року, яким взагалі не передбачалась виплата вказаної надбавки у будь-якому розмірі, що знайшло своє відображення і у тарифікаційному списку, затвердженого з 01.09.2014 року (з початку навчального року 2014-2015). Таким чином, суд вважає, що відповідачем-2 не були враховані навіть ті положення законодавства України, на які він посилався в поясненнях щодо встановлення такої надбавки в межах бюджетних асигнувань, згідно приписів постанови КМУ за № 373 від 23.03.2011 року (зі змінами), так як розмір надбавки не був встановлений взагалі і виплата її була припинена зовсім.

Про можливі зміни в оплаті праці педагогічних працівників школи не було попереджено письмово під підпис. Протокол № 4 від 21.08.2014 року, який містить посилання на постанову КМУ № 88 від 25.03.2014 року, та який не визнаний позивачем, наводить лише перелік осіб, які були присутніми на зборах колективу школи, що викладений в самому кінці вказаного протоколу, тобто не за відповідною формою. Підписи у вказаних в протоколі осіб не відбиралися. З наказом № 152 від 28.08.2014 року позивач ознайомлена не була, зворотне представник відповідача-2 в судовому засіданні довести не зміг. Також, суд бере до уваги те, що директор школи вказував як одну із підстав винесення такого наказу це саме протокол зборів колективу закладу № 4 від 21.08.2014 року. Як було встановлено зі змісту цього протоколу, рішення зборів стосувалося призупинення виплати надбавки на конкретно визначений період, а саме з 01.09.2014 року до 31.12.2014 року, тоді як зміст наказу № 152 від 28.08.2014 року цьому не відповідає і визначає лише дату початку зупинення виплат. Самі ж збори проводились за декілька днів до введення в дію змін. За таких обставин, зробити висновок про доведення до колективу школи дійсних обставин зміни умов оплати праці навіть в усній формі не виявляється можливим. Звернення частини колективу школи від 25.12.2015 року про те, що працівників усно повідомили про зміни умов оплати праці на зборах школи від 21.08.2014 року та під час оперативної наради 05.09.2014 року, яке було надане суду відповідачем-2, судом оцінюється критично, так як особи, які його підписали в судовому засіданні опитані не були та не мали статусу свідків по справі. Також, вказане звернення не було предметом дослідження і під час проведення перевірки закладу інспектором управління праці.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази письмового попередження позивача ОСОБА_1 про майбутні зміни умов оплати праці, зі сторони представника відповідача-2 зазначених документів до суду не надано.

Отже, суд вважає, що не попередження ОСОБА_1 про запровадження змін до системи оплати праці педагогічних працівників на 2014-2015 навчальний рік відповідно до наказу № 152 від 28.08.2014 року, є порушенням законодавства, яке регулює питання зміни істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Тобто, повідомлення працівника про зміну умов праці - це письмова пропозиція працівникові продовжити роботу після того, як власник(роботодавець) з дотриманням установленого двомісячного строку змінить істотні умови праці. Працівник може прийняти цю пропозицію та продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, але може й відмовитися від продовження роботи у зв'язку зі змінами істотних умов праці з наслідками, що випливають. Двомісячний строк передбачено для того, щоб працівник міг знайти собі іншу роботу, якщо його не влаштовує зміна істотних умов праці.

Відповідно до ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 29 цього Закону при укладанні працівником трудового договору (контракту) власник або уповноважений ним орган доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше ніж за два місяці до їх запровадження або зміни.

Після ознайомлення протягом двох місяців від працівника доцільно одержати письмову заяву про згоду продовжувати роботу після зміни істотних умов праці або про їхню відмову працювати в нових умовах. При цьому працівник має право будь-коли змінити своє рішення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 установлено, що зміною в організації виробництва і праці визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т.ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо.

Таким чином, при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професії, змінювати розряди і найменування посад тощо (частина третя ст. 32 КЗпП України).

Судом було встановлено, що фактичної зміни в організації виробництва та праці в КЗ «Мирненський НВК І-ІІІ ступенів» не відбулось.

В судовому засіданні представник відповідача-2 суду пояснив, що з жовтня 2015 року педагогічним працівникам виплачується надбавка в розмірі 20 %, хоча при цьому зміни до тарифікаційного списку не вносились, будь-яких інших наказів директор школи не видавав.

Розрахунок розміру надбавки за престижність педагогічної праці позивачем був здійснений помісячно з урахуванням ставки 20 %, так як будь-який інший її розмір позивачу не доводився. Вказаний розрахунок позивача представниками відповідачів не був визнаний за належний, при цьому він ними не був спростований. Тому, суд приймає його як за вірний.

За таких обставин, позов в частині стягнення неотриманої частини заробітної плати у вигляді надбавки за престижність педагогічної праці за період з вересня 2014 року по вересень 2015 року, є обґрунтований, не суперечить фактичним обставинам справи, тому є таким, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженимним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3,4,11,31 ЦПК).

КЗпП не містить будь-яких обмежень чи винятків щодо компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі 6-23цс12).

В обґрунтування завдання моральної шкоди позивачем зазначено, що заробітна плата є єдиним засобом джерелом утримання її сім'ї, її чоловік, також працює вчителем у Мирненському НВК, якому теж не виплачувалась заробітна плата в повному розмірі. За цей час їй вкрав були необхідні кошти для лікування її неповнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.50-52), який перебував у кардіологічному відділені. Те, що вона педагог і повинна свої права захищати в судовому порядку завдали їй додаткових моральних та психологічних страждань. В судовому засіданні позивач також вказала на те, що через її позивання до суду у неї на робочому місці виникли напружені стосунки з колективом, деякі батьки дітей відкрито не хотіли з нею спілкуватися, що також завдавало їй додаткових негативних емоцій та потягло за собою втрату нормальних життєвих зв'язків.

Також, приймаючи до уваги те, що неодноразово Європейський комітет профспілок освіти закликав Уряди країн забезпечити вчителям гідну заробітну плату і пенсію, безпечні умови праці, які відповідають умовам праці в інших професіях, що вимагають такого ж рівня кваліфікації. В Рекомендаціях ЮНЕСКО «Про становище вчителів» 1966 року ця міжнародна організація визнає вирішальну роль вчителя у розвитку освіти, особистості, у формування суспільства в цілому. Серед різних факторів, які впливають на становище вчителів, особливу увагу необхідно приділяти їхній заробітній платі, яка повинна відповідати значенню педагогічної діяльності для суспільства.

За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням ступеню, характеру та тривалості моральних страждань, перенесених позивачем, вважає за можливе стягнути з відповідача-2 моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Щодо належного відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Згідно досліджених судом Статуту комунального закладу, Положення про відділ освіти, молоді і спорту, встановлено, що відповідно до рішення Гуляйпільської районної ради від 16.12.2010 року № 12 «Про зміни у складі спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Гуляйпільського району» НВК прийнято до складу об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста Гуляйпільського району. Тобто відділ освіти, молоді і спорту Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької обласної не є юридичною особою, із якою позивач безпосередньо перебуває у трудових відносинах, та не є власником навчального закладу.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що згідно зі ст. 21 КЗпП України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 2 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затверджених постановою КМУ № 6 від 14.01.2015 року головним розпорядником субвенції є МОН. Розпорядниками субвенції за місцевими бюджетами є структурні підрозділи з питань освіти і науки, які визначаються рішенням відповідної місцевої ради про такий бюджет, згідно із законодавством.

Згідно Розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької області № 372 від 31.12.2010 року «Про децентралізацію ресурсів та управління ними» виданого на виконання вимог розпорядження КМУ від 19.08.2009 року № 1007-р «Про забезпечення цільового використання коштів бюджетними установами (закладами) соціально-культурної сфери» було надано закладам освіти Гуляйпільського району статус розпорядника коштів ІІІ ступеня з 01.01.2011 року. На виконання вказаного Розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації був виданий наказ відділу освіти Гуляйпільської РДА за № 1 від 04.01.2011 року «Про децентралізацію ресурсів та управління ними».

Крім того, нарахування заробітної плати та доплат проводиться самим комунальним закладом і перерахування коштів відбувається на рахунки працівників закладу на підставі платіжного доручення за підписом директора та бухгалтера школи, а тому, суд дійшов висновку, що комунальний заклад «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області є належним відповідачем.

Беручи до уваги, що в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, не визнаних або оспорюваних прав, вимога про зобов'язання відповідачів на майбутнє виплачувати індексацію заробітної плати та надбавки за престижність педагогічної праці не може вважатися обґрунтованою, у зв'язку з відсутністю доказів щодо порушення права в майбутньому.

Частина 3 ст. 88 ЦПК України передбачає, що в разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача-2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 3-4, 10, 11,57-64, 88, 157-158, 212-215, 218, 222-223 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області, комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області про виплату належної частини заробітної плати, індексації та надбавки за престижність педагогічної праці за 2014-2015 навчальний рік задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області (код за , розташованого за адресою: вул. Леніна, 7, с. Мирне Гуляйпільського району Запорізької області) на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої індексації заробітної плати за серпень-грудень 2015 року в розмірі 1857 гривень, 09 копійок.

Стягнути з комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області (код за , розташованого за адресою: вул. Леніна, 7, с. Мирне Гуляйпільського району Запорізької області) на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої надбавки за престижність праці педагогічних працівників в розмірі 20 % за вересень 2014 по вересень 2015 року в розмірі 4047 гривень, 33 копійки.

Стягнути з комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області (код за , розташованого за адресою: вул. Леніна, 7, с. Мирне Гуляйпільського району Запорізької області) на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Стягнути з комунального закладу «Мирненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області (код за , розташованого за адресою: вул. Леніна, 7, с. Мирне Гуляйпільського району Запорізької області) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

В задоволенні позовних вимог до відділу освіти, молоді та спорту Гуляйпільської районної державної адміністрації в Запорізькій області, - відмовити в повному обсязі.

З повним текстом рішення учасники процесу можуть ознайомитися 22.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. О. Романько