Провадження № 4-с/522/160/16
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

«27» вересня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, за участі заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК»,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, просив зобовязати Приморський ВДВС Одеського міського управління юстиції вчинити певні дії, зокрема, стягнути в примусовому порядку з АТ «Імексбанк» на його користь ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором № у розмірі 345,19 гривень та судові витрати у розмірі 35,0 гривень, а також стягнути відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,0 гривень.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 посилався на наступне. Заочним рішенням суду від 03.06.2015 року у цивільній справі №522/6106/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково - стягнуто з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу в розмірі 7000,0 гривень, нараховані відсотки за договором № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (вклад «Постійний клієнт», вид вкладу «ПосКл6м25%») у розмірі 345,19 гривень, моральну шкоду у розмірі 1000,0 гривень та судові витрати у розмірі 35,0 гривень. Проте, на момент звернення до суду з цією скаргою, заявник отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише суму банківського вкладу з нарахованими відсотками до введення в ПАТ «Імексбанк» тимчасової адміністрації, тобто до 27.01.2015 року, в сумі 7117,31 гривень. У звязку з наведеним ОСОБА_1 отримав 06.08.2015 року виконавчий лист №522/6106/15-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеса 15 червня 2015 року на примусове виконання зазначеного рішення суду, постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження щодо виконання названого виконавчого документа, проте, 25 листопада 2015 року вказане виконавче провадження вже було закрито у звязку зі зміною особи Фонду на ліквідацію. У звязку з невиконанням Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції поданого ОСОБА_1 виконавчого листа, останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Судом в якості належного субєкта оскарження ухвалою залучено головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3

В якості заінтересованої особи до участі у справі залучено Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК».

Скаржник у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, проте не повідомили суду поважні причини неявки в судове засідання; неявка цих учасників не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши скаргу, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Імексбанк» про стягнення банківського вкладу, нарахованих відсотків та моральної шкоди задоволено частково, зокрема, стягнуто з АТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 7000,0 гривень, нараховані відсотки за договором № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (вклад «Постійний клієнт», вид вкладу «ПосКл6м25%») у розмірі 345,19 гривень, моральну шкоду у розмірі 1000,0 гривень та судові витрати у розмірі 35,0 гривень.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано, в цій частині в позові відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 10 листопада 2015 року відкрито провадження з виконання виконавчого листа №522/6106/15-ц, виданого 15.06.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 8 380,19 гривень.

При цьому, постановою головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 вказане виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 03 червня 2015 року закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визнання боржника банкрутом.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Імексбанк» перебуває в процесі припинення. При цьому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

За правилом ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому, виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Таким чином, вимоги стягувача ОСОБА_5 підлягають задоволенню відповідно до черговості та порядку задоволення вимог до банку, оплат витрат та здійснення платежів, передбаченого ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції вже після початку ліквідації банку, який є боржником за виконавчим листом про стягнення з ПАТ «Імексбанк» грошових коштів, у звязку з чим, державним виконавцем, з моменту, коли йому стало відомо про початок ліквідаційної процедури банку-боржника, повинен був закінчити виконавче провадження та передати виконавчий документ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для виконання, а не повертати його стягувану.

При цьому, заявником не заперечується той факт, що ним отримано від належного виконавця Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суму банківського вкладу у розмірі 7117,31 гривень.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 не оскаржує постанову державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, що було б підставою для відновлення такого провадження, а лише просить зобовязати останнього вчинити дії щодо стягнення з боржника ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (вклад «Постійний клієнт», вид вкладу «ПосКл6м25%») у розмірі 345,0 гривень, моральну шкоду у розмірі 1000,0 гривень та судові витрати у розмірі 35,0 гривень. Проте, як зясовано судом, виконавчий лист щодо примусового стягнення грошових коштів з ПАТ «Імексбанк» повинен був бути направлений державним виконавцем до Фонду гарантування вкладів для його подальшого виконання та задоволення вимог стягувача-кредитора. Таким чином, державний виконавець, враховуючи закінчення виконавчого провадження та ймовірного направлення виконавчого листа за належністю, позбавлений можливості вчиняти будь-які дії щодо задоволення вимог стягувача ОСОБА_1 за рішенням суду від 03 червня 2015 року.

Додатково судом враховано, що заявник просить суд зобовязати державного виконавця стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,0 гривень. Проте, як вже встановлено судом, рішення суду першої інстанції від 03 червня 2015 року в цій частині скасовано судом апеляційної інстанції, заявником це рішення Апеляційного суду Одеської області в касаційному порядку не оскаржувалось, у звязку з чим ця частина вимог скарги ОСОБА_1 також не підлягає задоволенню.

Отже, суд має резюмувати наступне: скаржник у своїй скарзі не ставить питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження; вимоги заявника задоволено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суму банківського вкладу у розмірі 7117,31 гривень; заявник просить зобовязати державного виконавця виконати те судове рішення, яке частково скасоване; під час дії тимчасової адміністрації банку задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку не допускаються. Наведені обставини виключають правову можливість задоволення вимог поданої скарги.

Інші формальні обставини не носять істотного характеру для вирішення цієї справи по суті судом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Керуючись ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60, ч. 2 ст. 72, ст. 388 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, за участі заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

27.09.2016