АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Перепелюк І.Б., Чупікової В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника ПАТ «Універсал Банк» - Турика І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року,

встановила:

25 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Посилалася на те, що Шевченківським районним судом м. Чернівці 22 серпня 2012 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

При проголошенні судового рішення заявник присутньою не була, Шевченківським районним судом їй копія рішення не надсилалася та не видавалася, рішення суду не отримувала.

Про зміст судового рішення їй стало відомо 24.11.2015 року від її чоловіка ОСОБА_2, вона має намір оскаржити зазначене рішення суду першої інстанції.

Оскільки строк для оскарження рішення для неї не закінчився, рішення суду від 22.08.2015 року не набрало законної сили, тому виконавчий лист №2-1919 від 10.10.2012 року вважає виданим передчасно та помилково.

______________________________________________________________________

22ц-204/2016 р. Головуючий у 1 інстанції Богдан С.І.

Категорія 27 доповідач Савчук М.В.

Крім того, у рамках виконавчого провадження № 37321030 за вказаним виконавчим листом на 30.11.2015 року призначені прилюдні торги, що порушує її права як власника нерухомого майна.

Просила визнати виконавчий лист №2-1919 від 10.10.2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою її заяву задовольнити.

Посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що судом неналежним чином мотивовано ухвалу без посилань на норми процесуального закону, не застосовано норми, які підлягають застосуванню, не досліджено обставини справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ЦПК України не містить такої процесуальної дії як визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Ч.ч. 1, 2, 4 ст. 369 ЦПК України визначено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

При цьому, частиною третьою ст. 369 ЦПК України прямо передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Однак неявка цих осіб не перешкоджає розгляду заяви за умови, що суд має достатні дані про належне їх повідомлення про час і місце судового засідання.

Таким чином підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є видання виконавчого листа помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Отже, підстави визнання виконання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, діляться на матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) і процесуальні (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

За змістом наведеної правової норми виконавчий лист може бути видано лише за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2012 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 915692 грн. 97 коп.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на зазначене рішення від 22 серпня 2012 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Отже, підстав вважати, що рішення суду не набрало законної сили, відсутні.

На вимогу ПАТ «Універсал Банк» Шевченківським районним судом м. Чернівці 10 жовтня 2012 року видано виконавчий лист № 2-1919/2012р. на виконання вказаного рішення суду від 22 серпня 2012 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби ЧМУЮ від 03 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1919/2012р. (а.с.72).

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

У своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 посилалась на те, що судом відповідно до вимог процесуального закону не направлено на її адресу копію рішення суду від 22 серпня 2012 року.

Проте вказана обставина не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 подала заяву до Шевченківського районного суду м. Чернівці про надання копії рішення суду від 22 серпня 2012 року лише 25.11.2015 року та скористалася своїм правом на оскарження рішення, подавши апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 грудня 2015 року визнана неподаною та повернута.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для визнання виконавчого листа №2-1919 від 10.10.2012 року таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1 ст.314, ст.315, ст.369 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: