УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Моцний О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду надійшла вказана заява, яка мотивована тим, що в провадженні Селидівського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю, а саме автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, та двокімнатної квартири за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Леніна, 79/27, а тому вважає, що відповідач ОСОБА_2 без її згоди може розпорядитися вказаним майном, тому просить накласти арешт на вказане майно.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено необхідні суду відомості для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та обґрунтування обраного виду забезпечення позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного суду України, викладеними у п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам.

З позовних вимог позивача встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить розділити спільне майно, що було придбано, коли вона разом з ОСОБА_2 проживала однією сімєю, а тому такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно не може бути застосований при розгляді заяви про забезпечення позову, оскільки такий захід забезпечення позову призведе до фактичного розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог, оскільки окремо заявником подана заява про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Крім того в заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки подана заява ґрунтується на особистих припущеннях заявника щодо ймовірного продажу вказаного вище майна відповідачем.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, то апеляційна скарга подається в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя