Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2191/16-ц
19.08.2016 м.Виноградів
У Х В А Л А

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., ознайомившись, відповідно до вимог ст.119, 120 ЦПК України з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю.

Дослідивши текст позовної заяви, обстеживши матеріали приєднані до неї, суд прийшов до висновку, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Так, зокрема, у відповідності до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів на звернення.

Позивач предявляючи позов до відповідача не зазначає в чому полягають порушення, не визнання або оспорення його прав, свобод чи інтересів саме відповідачами.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, у зв"язку із наступним.

Так, оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК, щодо залишення заяви без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона покликається.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, звіт про оцінку майна (висновки суб'єкта оціночної діяльності), витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що позивачем не зроблено.

Згідно п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позовних вимог майнового характеру. Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України. Натоміть подана позовна заява не містить ціни позову.

Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Однак, позивачем не зазначені докази в підтвердження відкритого, безперервного володіння спірним майном.

За таких обставин позивач, ставлячи питання про визнання за ним у судовому порядку права власності на майно у порядку набувальної давності, має вказати на правові підстави його звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про законність, добросовісність та безперервність, користування набутим майном.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю, залишити без руху, надавши позивачу пятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви і виконання вимог цієї ухвали судді.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

В разі не усунення недоліків позовної заяви і не виконання вимог цієї ухвали судді позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Суддя ОСОБА_7