Провадження №2/760/3018/16
Справа №760/4119/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, який є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності. Починаючи з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року відповідачу було надміру виплачено кошти у розмірі 3766,23 грн., у зв'язку з несвоєчасним повідомленням позивача про працевлаштування, відтак враховуючи зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача кошти у зазначеному розмірі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що переплата пенсії сталася не з його вини. Пояснив, що він повідомив управління Пенсійного фонду в Солом'янському районі в м. Києві про своє працевлаштування 09.12.2015 року, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, який є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва.

Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ в м. Києві було виявлено переплату пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з працевлаштуванням та був направлений лист №914 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва з проханням вирішити на комісії питання про утримання переплати пенсії з пенсіонера ОСОБА_1, оскільки переплата пенсії за період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року в сумі 3766,23 грн. виникла у зв'язку з несвоєчасним повідомленням про працевлаштування за спеціальністю.

22.02.2016 року Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, який є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва було прийнято рішення про утримання переплати пенсії за період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року в сумі 3766,23 грн. з пенсіонера ОСОБА_1, що отримував пенсію за вислугою років, по 20% до повного погашення.

На адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про виникнення переплати пенсії та порядок її утримання.

05.10.2015 року управлінням було направлено повідомлення з пропозицією внести переплату за період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року в сумі 3766,23 грн. на рахунок ГУПФ України в м. Києві.

Однак, ОСОБА_1 зазначені грошові кошти не повернув.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3766,23 грн.

Відповідач заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що переплата пенсії сталася не з його вини та пояснив, що 09.12.2015 року він повідомив управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про своє працевлаштування.

Однак, вказані пояснення відповідача є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі не виконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсію. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, проводяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 374/7695 від 15.05.2003 року, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Слід зазначити, що в судовому засіданні було встановлено факт зловживань з боку відповідача, щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, що підтверджується наданими ОСОБА_1 копією довідки №152 від 07.10.2014 року, з якої вбачається, що відповідач дійсно працює в Головному квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних Сил України, копією довідки №172/1059 від 20.11.2014 року відповідно до якої відповідач працював в КП «Інженерний центр» виконавчого органу КМР (КМДА) на посаді начальника управління з технічного забезпечення в період з 17.02.2014 року по 28.04.2014 року, копією трудової книжки.

Крім того, посилання відповідача на те, що він 09.12.2015 року повідомив Управління про своє працевлаштування не приймаються до уваги, оскільки переплата пенсії була здійснена в період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач допустивши недобросовісність після працевлаштування, починаючи з 17.06.2013 року не повідомив про це позивача, хоча такий обов'язок був передбачений законом, відтак отримані ним за період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року кошти у розмірі 3766,23 грн. є переплатою виплаченої йому пенсії та підлягають стягненню.

Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн.

КеруючисьКонституцією України, Постановою №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», статтями 1212, 1215 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , місцезнаходження: м. Київ, вул.. Керченська, 5-А, суму незаконно одержаних коштів за період з 17.06.2013 року по 31.03.2015 року в розмірі 3766,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя