АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2016 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила суд стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі 15215 грн. та моральну шкоду у розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. З 11 по 13 квітня 2015 року сталося залиття її квартири з квартири № 62, що знаходиться поверхом вище і належить відповідачам по справі. В результаті залиття квартири позивача їй завдано матеріальних збитків у розмірі 15215 грн., тому позивач посилаючись на правові підстави ст. 1166 ЦК України просила суд стягнути з відповідачів грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з цим, позивач вказує, що з моменту затоплення по теперішній час вона зі своєю родиною вимушені проживати у пошкодженій внаслідок залиття квартирі, у зв'язку з чим їй завдано моральні страждання, які полягають у відсутності можливості нормально користуватися своєю квартирою та у порушенні звичайного способу життя, тому посилаючись на правові підстави ст. 1167 ЦК України просить суд стягнути з відповідачі моральну шкоду.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2016 задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок

відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15215 грн. та моральної шкоди у розмірі 7000 грн., а всього 22215 грн.

Справа № 752/1419/16-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8663/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_1 була подана апеляційну скаргу в якій зазначається про упередженість рішення суду у зв'язку із неповним встановленням обставин справи, що мають значення для її вирішення, неправильного та необ'єктивного дослідження наданих доказів, невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи. Зокрема, вказується на те, що позивачем не було надано доказів, що залиття її квартири відбулося саме з вини відповідачів, а наявні в матеріалах справи акти є такими, що складені з порушенням вимог законодавства. Наданий позивачем Висновок № 01.05.15 експертного будівельно-технічного дослідження містить лише визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення встановлених на момент обстеження пошкоджень в приміщеннях квартири № 58 та не є доказом того, що залиття сталося саме з вини ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Щодо відшкодування моральної шкоди, на думку відповідача, позивач також не надала жодних доказів, які б підтверджували її моральні страждання.

Вважаючи рішення суду необґрунтованим, незаконним просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через його хворобу. Разом з цим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 16.09.2016 відповідно до якої ОСОБА_3 надав право ОСОБА_1 представляти його інтереси в суді на підставі ч. 3 ст. 32 ЦПК України. А тому, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 представляє інтереси ОСОБА_3 та про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується даними поштового повідомлення, поважних причин своєї неявки суду не надала, колегія суддів відмовляє в задоволенні вказаного клопотання та вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

З актів від 13.04.2015 затверджених головою правління ЖБК «ім. 45-річчя Радянської Армії» вбачається, що з 11 по 13 квітня 2015 року у вищевказаній квартирі відбулося залиття з квартири АДРЕСА_2, а саме у квартирі № 58 стікала вода по стелі та стінах ванної кімнати і туалету, по стіні на кухні, а також були вологі стіна і стеля в першій кімнаті і стіна та стеля над дверима в другу кімнату.

Квартира АДРЕСА_2 належить в рівних частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 25.06.2007 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ВечерСвітланою Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі під № 909.

З висновку № 01.05.15 експертного будівельно-технічного дослідження Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС АССІСТ» складеного 19.05.2015 вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення встановлених на момент обстеження пошкоджень в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, що виникнули в результаті залиття яке сталося в період з 11 по 13 квітня 2015 року становить 12715 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи, судом встановлено факт заподіяння шкоди майну позивача, а також моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту про залиття квартири від 13.04.2015, затвердженого Головою правління ЖБК «ім. 45-річчя Радянської Армії», залиття квартири АДРЕСА_1 сталося з вини власника квартири № 62 - ОСОБА_1, в зв'язку із незаконним облаштуванням квартири бойлером, без відповідних дозволів ЖБК «ім. 45-річчя Радянської Армії». Бойлер був несправний, протікав, і на момент залиття з нього капала тепла вода (а.с. 10).

З висновку № 01.05.15 експертного будівельно-технічного дослідження Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС АССІСТ» складеного 19.05.2015 вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення встановлених на момент обстеження пошкоджень в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, що виникли в результаті залиття яке сталося в період з 11 по 13 квітня 2015 року становить 12715 грн. (а.с.19-56).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Отже, відповідно до положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, діє презумція заподіювача шкоди, що покладає на відповідача обов'язок доведення відсутності його вини у заподіянні шкоди.

В свою чергу, відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності його вини у залитті квартири позивача.

Посилання відповідачів на те, що акт про залиття був складений з порушенням вимог законодавства, колегією судів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з акту від 13.04.2015, складеного членами комісії з числа членів правління ЖБК «ім. 45-річчя Радянської Армії» та затвердженого Головою правління ЖБК, він містить дату його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; описано характер залиття та його причини, описано пошкодження, які завдані внаслідок залиття, з зазначенням приміщень, які зазнали впливу води, а також викладено висновок щодо вини особи, що вчинила залиття, а саме вказано, що залиття відбулося з вини власника квартири АДРЕСА_2.

За таких обставин, комісією було дотримано основні вимоги, а тому акт про залиття квартири складений відповідно до вимог Законодавства.

Отже, доводи апелянта про те, що його вина у залитті не встановлена, не підтверджуються належними доказами, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на спростування фактів, зазначених у акті про залиття в підтвердження доводів своєї скарги, відповідач не надав.

За наведених обставин, і визначений судом першої інстанції, на підставі висновку № 01.05.15, розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу внаслідок залиття квартири відповідає обставинам справи, а його стягнення з відповідача вимогам чинного законодавства.

Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесення останнім на проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 2500 грн. (а.с 17, 18).

Так, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази та, дотримуючись вимог чинного законодавства, об'єктивно визначив розмір моральної шкоди в сумі 7000,00 грн., при цьому врахував характер і розмір моральних страждань позивача, ступінь вини відповідача, та виходив з засад розумності і справедливості.

А тому, колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаній нормі та положенням ст. 60 ч. 1 ЦПК України відповідачем не було надано належних і допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: