Справа №591/708/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 22-ц/788/1325/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про стягнення аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання дитини, встановлення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и л а :

03 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнивши, обгрунтовувала тим, що з 16 січня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_1, яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на непорозуміння з приводу визначення місця проживання дочки та способу участі батька у її вихованні, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн. щомісячно, визначити місце проживання дочки разом з матір'ю, встановити спосіб участі батька у вихованні дитини.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_4 Встановлено спосіб участі у вихованні дочки батька ОСОБА_3 наступним чином: один раз на місяць у кожну першу суботу з 10.00 години до 12.00 години у присутності матері з урахуванням стану здоров'я дитини, за попередньою домовленістю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини по 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити без задоволення позов ОСОБА_4 про визначення місця проживання дочки разом з матір'ю, визначити дні побачень з дитиною кожного вівторка та четверга з 16.00 до 20.00 год. та кожної суботи з 10.00 до 20.00 год. та визначити можливість спільного відпочинку протягом одного місяця літнього періоду, зменшити розмір стягнутих аліментів до 1000 грн. щомісячно. При цьому зазначає, що розглядаючи позов в частині визначення місця проживання дочки, суд першої інстанції належним чином не з'ясував питання порушення справи з цього приводу між сторонами у судовому органі Республіки Польща, тому вважає, що, розглянувши спір в цій частині, суд порушив норми Договору між Україною і Республікою Польща «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах». Вказує, що позивачка незаконно утримує дитину на території України. Звертає увагу на те, що судом проігнорована його вимога про перенесення судового засідання з підстав неявки його перекладача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення позивачки, її представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із обов'язку відповідача утримувати свою неповнолітню дочку та того, що дитина проживає на території України на законних підставах, позивачка створила належні умови для її життя і розвитку, тому визначив місце проживання дівчинки разом з матір'ю, встановив спосіб участі батька у вихованні дитини та стягнув розмір аліментів у твердій грошовій сумі -3000 грн. щомісячно.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони 16 січня 2010 року уклали шлюб, за час шлюбу у них у м. Лані-сюр-Марн департамент Сен-і-Марн Франція народилась дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12 - 13).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 16 лютого 2016 року (а.с. 93).

Судом першої інстанції встановлено, що по червень 2013 року дівчинка разом з батками мешкала у Фрації, а по вересень 2013 року у Польщі. З кінця вересня 2013 року по вересень 2014 року дитина проживала в Україні у м. Суми разом із матір'ю. У вересні 2014 року відповідач вивіз дівчинку до Польщі, а потім до Франції, де 02 січня 2015 року згідно акту її передали позивачці.

Згідно з довідкою про реєстрацію особи ОСОБА_1 зареєстрована громадянкою України (а.с. 14).

З довідки про склад сім'ї вбачається, що дочка сторін зареєстрована разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_1, де також зареєстрований син позивачки від першого шлюбу - ОСОБА_9 (а.с. 15).

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок, в якому вважала за можливе визначити місце проживання дитини з матір'ю та визначила спосіб участі батька у вихованні доньки у формі періодичних побачень, під час перебування ОСОБА_3 у м. Суми, за попередньою домовленістю з матір'ю та у її присутності, з урахуванням стану здоров'я і режиму дня дитини та інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (а.с. 179).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 Договору між Україною і Республікою Польща Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого постановою Веховної Ради України N 3941-XII від 04 лютого 1994 року в правових стосунках між батьками і дітьми, в тому числі аліментних обов'язках батьків застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Компетентними є органи тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина, а також органи тієї Договірної Сторони, на території якої дитина має місце проживання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Зі ст. 157 СК України вбачається, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ст. 159 СК України).

Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий суд правильно встановив, що відповідач, як батько дитини, має право на участь у вихованні дочки, а також встановив години та дні, у які має відбуватись їх спілкування, та з урахуванням встановлених обставин і досліджених доказів визначив місце проживання дівчинки разом з матір'ю.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів у сумі 3000 грн. суд першої інстанції не врахував тих обставин, що відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніде не працює, що підтверджується матеріалами справи, останнім часом перебуває на території України, дана обставина не спростовується позивачкою, за поясненнями апелянта він отримує пенсію по інвалідності у розмірі 600 польських злотих, що за курсом НБУ станом на день розгляду справи становить близько 4032 грн., інших джерел доходів не має, вік з якого чоловіки у Польщі мають право отримувати пенсію за віком становить 67 років.

Таким чином, з огляду на вказані обставини та враховуючи, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня 2016 року встановлений Державним Бюджетом України у розмірі 1228 грн. та виходячи з обов'язку обох батьків утримувати неповнолітню дитину та вимог ст. 182 СК України, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_4 в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів на утримання дочки сторін у сумі 1200 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що розглянувши дану справу, суд першої інстанції порушив норми Договору між Україною і Республікою Польща «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки з постанови Окружного суду в м. Серадзі від 21 березня 2016 року вбачається, що заяву ОСОБА_3 щодо батьківської влади у відношення до малолітньої дочки відхилено з приводу відсутності юрисдикції польського суду, оскільки дочка сторін має українське громадянство і перебуває разом з матір'ю на території України (а.с. 121).

Твердження апелянта про можливість визначення днів побачень кожного вівторка та черверга з 16.00 до 20.00 год. та кожної суботи з 10.00 до 20.00 год., а також визначення можливості його спільного відпочинку з дочкою протягом одного місяця літнього періоду не підлягають задоволенню, оскільки при цьому колегія суддів бере до уваги обставини справи, зокрема, неодноразове відібрання дитини у батька та передачу її у прийомну сім'ю та перебування дівчинки притулку, а також обставини передачі дівчинки матері у Франції.

Посилання апелянта на те, що судом проігнорована його вимога про перенесення судового засідання з підстав неявки його перекладача не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки у справі відсутні докази того, що відповідач у порядку ст. 55 ЦПК України звертався до суду із заявою про допуск до участі у справі перекладача. Натомість, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 самостійно приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, подавав заперечення по справі, заявляв клопотання, крім того, його інтереси представляв його представник - ОСОБА_11 (а.с. 67).

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо незаконного утримання відповідачкою їх спільної дочки на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2016 року в частині визначення розміру аліментів змінити та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина республіки Польща, на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи з 03 лютого 2015 року.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -