Провадження № 2/752/641/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.03.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а:
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 21.09.2015 р. між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та позивачем був укладений договір лізингу №000145, за умовами якого відповідач зобовязувався придбати предмет лізингу, яким є трактор МТЗ 872 і передати його у користування лізингоодержувачу на строк і умовах, передбачених договором.
Позивач посилається на те, що при укладенні договору сторони обумовили вартість предмету лізингу в розмірі 110000 гривень, однак відповідач ввів позивача в оману і зазначив ціну предмету лізингу 500000 гривень.
Крім того, позивач посилається на те, що ним не був підписаний жодний додаток до договору лізингу, не погоджено розмір адміністративного платежу, авансового платежу, графік авансових платежів, специфікацію предмета лізингу.
В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст..15 Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні договору фінансового лізингу від 21.09.2015 р. та введення позивача в оману щодо ціни договору.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем знаходження юридичної особи. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання.
Оскільки при повідомленні відповідача судом були дотриманні положення ст.ст. 74, 76 ЦПК України, за згодою представника позивача, на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.09.2015 р. між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_2 був укладений договір фінансового лізингу №000145, за умовами предметом фінансового лізингу є трактор МТЗ 872, який лізингодавець взяв на себе зобов»язання придбати у власність та передати у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених Договором.
Позивач, як лізингоодержувач, зобов»язався прийняти предмет лізингу, на умовах та у порядку, передбаченому договором, платити передбачені даним Договором платежів, належним чином використовувати предмет лізингу за його призначенням.
Як зазначає позивач при укладенні Договору фінансового лізингу сторони погодили ціну предмету лізингу, з вартості якого і розраховувались відповідні платежі за Договором.
Однак, ознайомившись з Договором після його підписання і сплату адміністративного платежу позивач встановив, що п.8.2 Договору вартість предмета лізингу передбачена в сумі 500000 гривень.
Крім того, як зазначає позивач, йому не були вручені додатки до даного Договору, що є його невід»ємною частиною, а саме: графік сплати авансового внеску, специфікацію, графік покриття витрат та виплати лізингових платежів.
Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) і передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ч.2 ст.806 ЦК України).
В силу положень ч.2 ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню
Предмет лізингу (згідно п. 5.1 Договору) передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу.
Звертаючись до суду позивач просить визнати договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, недійсним в зв»язку з недотриманням відповідачем положень ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» та введення його в оману з приводу ціни предмету лізингу.
Відповідно до ст..15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію що забезпечує можливість хх свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною і (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.1, ч.2 ст. 215 ЦК України).
У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - і відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (ч.1, ч.2 ст. 216 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний позивачем договір фінансового лізингу не був посвідчений нотаріально, а тому, відповідно до ч.2 ст. 806, ст. 799 ЦК України, він є нікчемним і визнання його недійсним в судовому порядку не вимагається.
При зверненні до суду позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду на підставі положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Виходячи з положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд приходить до висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
У даному випадку вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про захист прав споживачів», а тому не можуть бути задоволенні.
Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача коштів та завданих збитків в зв»язку з вчиненням нікчемного правочину. В іншій частині вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209,213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя