Справа № 372/191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т. В. ,

при секретарі Бенчук О.О.

за участю народних засідателів Міщенко О.Л., Іванюк С.Л.

прокурора Цибульського В.П.

лікаря-психіатра ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою лікаря-психіатра-нарколога Української районної лікарні ОСОБА_1 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_2 у примусовому порядку, заінтересована особа ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Лікар психіатр-нарколог Української районної лікарні ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги терміном до 6 місяців в примусовому порядку ОСОБА_2, яка за хворобливими мотивами вбила батька та СПЕК визнана неосудною. Ухвалою Обухівського районного суду від 18.09.1997 року ОСОБА_2 було призначено лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом. З 12.05.1997 року по 20.06.2000 року ОСОБА_2 знаходилась в примусовому лікуванні в КОПЛ №1, з 20.06.2000 року по 11.01.2007 року знаходилась в спеціалізованій психіатричній лікарні м. Дніпропетровська. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2006 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на примусове лікування у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2008 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на примусове лікування у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду та постановою цього ж суду від 30.09.2010 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (АПДПП) за місцем проживання. 05.05.2011 року, через нестабільність психічного стану, ОСОБА_2 була виписана з КЗКОР «ОПНМО». Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2010 року ОСОБА_2 визнана недієздатною, опікуном призначено її матір ОСОБА_3. Тривалий час ОСОБА_2 страждає на психічні розлади, регулярно відвідує психіатра та приймає підтримуюче лікування, періодично її стан погіршувався, незважаючи не медикаментозне лікування, щороку вона проходила стаціонарний курс лікування, востаннє 09.04.2015 року була госпіталізована до психіатричного стаціонару, де 20.07.2015 року була виписана з КЗ КОР «ОПНМО». 15.01.2016 року ОСОБА_4 оглянута комісією лікарів психіатрів, яка дійшла висновку, що на теперішній час вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, апато-абулічний тип дефекту.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити, пояснила, що ОСОБА_2 має порушення психіки, страждає на психічні розлади: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, апато-абулічний тип дефекту, такий стан є небезпечним для хворої та оточуючих, лікування слід призначити примусово.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона є матір'ю ОСОБА_2. Рішенням Васильківського міськрайонного суду 11 травня 2010 року її визнано опікуном доньки. Не зважаючи на постійне медикаментозне лікування стан дочки періодично погіршується, тому просить заяву лікаря задовольнити.

ОСОБА_2 суду пояснила, що почуває себе добре, допомагає матері по господарству. Згодна щоб перебувати під наглядом лікаря психіатра, як це було і раніше, оскільки приймаючи лікування почуває себе значно краще.

Прокурор вважав за доцільне заяву задовольнити.

Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1977 року ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад.

Ухвалою Обухівського районного суду від 18.09.1997 року до неї за вчинення тяжкого злочину застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

Ухвалою Обухівського районного суду від 18.09.1997 року ОСОБА_2 призначено лікування в психіатричній лікарні з суворим наглядом. З 12.05.1997 року по 20.06.2000 року ОСОБА_2 знаходилась в примусовому лікуванні в КОПЛ №1, з 20.06.2000 року по 11.01.2007 року - в спеціалізованій психіатричній лікарні м. Дніпропетровська.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2006 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на примусове лікування у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2008 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на примусове лікування у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2010 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_2 змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (АПДПП) за місцем проживання.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2010 року ОСОБА_2 визнана недієздатною, її опікуном призначена матір - ОСОБА_3.

Рішеннями Обухівського районного суду Київської області відносно ОСОБА_2 неодноразово продовжувалось надання амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку, останнє від 24 липня 2015 року.

У висновку комісії лікарів-психіатрів у складі лікуючого лікаря психіатра-нарколога Української РЛ ОСОБА_1 та лікаря психіатра Обухівської ЦРЛ ОСОБА_5 від 15.01.2016 року зазначено, що ОСОБА_2 виявляє ознаки тяжкого психіатричного розладу: шизофренія, параноїдна форма, безперервно - прогредієнтний перебіг, апато-дисоціативний тип дефекту. Зважаючи на характер скоєного правопорушення, наростання незворотніх змін особистості, недостатню критику до скоєного та до хвороби, нестабільність психічного стану та наявність маячних ідей направлених на матір в періоди загострень, про що свідчить частота госпіталізацій, а тому необхідно продовження амбулаторної психіатричної допомоги ОСОБА_2 у примусовому порядку

Вказані обставини встановлені судом з пояснень лікаря, заінтересованої особи в судовому засіданні, та наявних у справі і досліджених судом письмових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи.

Згідно ч.4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Враховуючи обставини встановлені судом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.279-282 ЦПК України, Законом України Про психіатричну допомогу, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря психіатра-нарколога Української районної лікарні ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пр.-т. ДніпровськийАДРЕСА_1, строком на шість місяців, під наглядом лікаря психіатра за місцем її проживання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:

Народні засідателі: