Справа № 405/8351/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

за участю секретаря Волошиної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до договору дарування від 09.12.1994 року № 3 4332 та договору дарування частини будинку від 24 грудня 2010 року, р. № 6133 вона є власницею 5/12 частин житлового будинку з відповідною частиною господарсько побутових будівель, який знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Чернишевського, 103.

Відповідач є власником іншої 1/2 частини зазначеного будинку.

Відповідно до технічного паспорту на будинок, будинок поділений на дві однакові за розміром частини та має два окремі входи, відповідно вона та відповідач проживають кожен у своїй частині будинку.

Крім того, позивач зазначила, що її дядько ОСОБА_3, який 23.06.2002 року помер, за свого життя був власником 1/12 частини цього ж будинку, а тому їй належить її 5/12 частин та 1/12 частина вказаного вище будинку, яка раніше належала її дядьку ОСОБА_3, оскільки спадкоємці у ОСОБА_3 відсутні. В будинку ОСОБА_3 не проживає більше 15 років. Після того, як ОСОБА_3 виїхав з будинку до Луганської області, 1/12 частиною будинку ніхто не цікавився, але як вказала позивач вона здійснювала догляд за належною ОСОБА_3 1/12 частиною будинку, користувалася цією частиною будинку, сплачувала комунальні платежі, провила ремонтні роботи в будинку, газифікацію та відновлення електричної проводки.

Тому, посилаючись на вказані вище обставини, керуючись ст. 344 ЦК України позивач з даним позовом звернулася до суду.

Позивач та представник позивача у судове засідання зявилися, кожен окремо надали пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримали та позов просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання зявився, надав пояснення відповідно до яких позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 09.12.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі під номером 3 4332, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 1/12 частину будинку № 103 по вул. Чернишевського у місті Кіровограді.

ОСОБА_5 є рідною матірю ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про народження серії I ОЛ №342858, видане міським відділом ЗАГС м. Кіровограда, УРСР.

ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про одруження від 10.02.2003 року, серії I- ОЛ № 054987, виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, 29.06.1995 року одружилася з ОСОБА_7, внаслідок чого їй було присвоєно прізвище «Андрієнко».

ОСОБА_5 до одруження з ОСОБА_8, мала прізвище «Бублик», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії II-АГ № 598285 від 8 лютого 1984 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Кіровограда, Кіровоградської області.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько побутових будівель від 24.12.2010 року, посвідченого нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі під номером 6133, громадянка ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько побутових будівель, під номером 103, що знаходиться в м. Кіровограді на вул. Чернишевського.

Згідно з архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 17.11.2014 року, позивачці за договором дарування від 09.12.1994 року, № 3 4333 належала 1/12 частина будинку № 103 по вул. Чернишевського у м. Кіровограді, а відповідно до договору дарування від 24.12.2010 року, № 6133, позивачці належала 1/3 частину житлового будинку під номером 103, що знаходиться в м. Кіровограді на вул. Чернишевського.

За цією ж довідкою ОСОБА_3, на підстав свідоцтва про право на спадщину від 30.06.1976 року № 3-3223, належала 1/12 частина будинку № 103 по вул. Чернишевського у м. Кіровограді.

У відповідності до довідки квартального комітету № 11 від 11.11.2014 року № 368, позивач проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з дитинства.

Позивач доглядала за будинком, № 103, що знаходиться в м. Кіровограді на вул. Чернишевського, за власний рахунок робила ремонт будинку, проводила електропроводку та газозабезпечення, що підтверджується довідкою квартального комітету № 11 Ленінського району у м. Кіровограді від 11.11.2014 року № 368, а також іншими матеріалами справи.

ОСОБА_3, 23.06.2002 року помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I ЕД № 353691 від 25.06.2002 року, видане Білоріченською селищною радою, Лутугінського району, Луганської області, Україна.

Більше 15 років ОСОБА_3 в 1/12 частині будинку за адресою: вул. Чернишевського, № 103, у м. Кіровограді не проживав, оскільки виїхав до Луганської області та ні з ким не підтримував родинних звязків. Як за належною на праві власності своєю частиною будинку так і за належною на праві власності частиною будинку ОСОБА_3 доглядала позивач, здійснювала ремонти його частини будинку, користувалася вказаною частиною, сплачувала комунальні послуги, проводила електропроводку та вживала відповідних заходів по газозабезпеченню будинку.

У відповідності до запису з акта про народження № 388 від 13.03.1956 року, виданого Центральним відділом ДРАЦС Кіровоградського міського управління юстиції 24.12.2015 року, ОСОБА_3, народився 28 лютого 1956 року, його батьками, так як і батьками ОСОБА_11 матері позивача, записано ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що свідчить про родинний зв'язок позивача, її матері та ОСОБА_3

З показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 встановлено, що вони знають позивача багато років, є сусідами, після одруження ОСОБА_3 виїхав, куди саме - не знають, але більше не повертався. Позивач на протязі всього періоду свого проживання в будинку за адресою: вул. Чернишевського, № 103, у м. Кіровограді здійснювала ремонти 1/2 частини будинку та доглядала за будинком. Будь яких родичів ОСОБА_3 свідки не бачили.

З листа Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 від 14.01.2016 року № 41/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлого 23.06.2002 року ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 79, 88, 174, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 1/12 частину будинку № 103 з відповідною частиною господарсько побутових будівель, який знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Чернишевського.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко