Справа № 372/2696/16-ц
ухвала

Іменем України

07 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Висоцької Г. В.,

при секретарі Кубар О. Є.

за участю представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання виконуючого обовязки начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обовязки начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у заявника є виконавчий лист № 2-3558/08 від 21.07.2008р., виданий Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2016 р. 182500,00 грн.

Представник заявника в судовому засіданні пояснила, що в даний час ДВС здійснюються дії, щодо встановлення місця проживання боржника та перевіряється інформація щодо наявності в нього транспортних засобів. Проведені дії щодо розшуку майна боржника на даний час результату не дали. Починаючи з дня відкриття виконавчого провадження і до теперішнього часу ДВС не вдалося здійснити виклик боржника.

Стягувач ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що постановою заступника начальника Віділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції 19.01.2009 року у відношенні боржника на підставі ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3558/08 від 21.07.2008р., виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2016 р. 182500,00 грн.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судом процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов'язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вищенаведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2009 року, в якій боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання та відповіді з державних органів, зі змісту яких вбачається, що боржник, як особа, що працює за трудовоим та цивільно-правовим договором не значиться, будь-які види пенсійних виплат не отримує, рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах не має, державні акти на право власності на земельні ділянки, починаючи з 2007 року, не отримував.

Суд звертає увагу, що заявником на день звернення до суду не встановлено місце проживання боржника, що вбачається із повернутого виклику-попередження ОСОБА_3, відповідно до форми - 9, розробленої Державним комітетом звязку та інформатизації України, що є додатком до конверту, адреса ОСОБА_3 вул. Київська, 123/326, м. Обухів Київської області зазначена невірно. За аналогічною підставою повернута довідка розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за вихідним номером 8682 від 18.07.2016р. Інших доказів належного повідомлення боржника представником ДВС не надано.

Як стало відомо в судовому засіданні зі слів стягувача ОСОБА_4 повідомлення боржникові надсилалися за помилковою адресою, так як місцем реєстрації боржника є вул. Київська, 123/366, м. Обухів Київської області. Дана помилка зроблена у виконавчому листі і на даний час не усунута.

Відповіді на запит державного виконавця від 18.07.2016р. № 8848 до Відділу адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання боржника не отримано.

Окрім цього, на даний час виконавцем не отримані відповіді на запити в Держкомзем в Обухівському районі, Державної інспекції сільського господарства.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які підтверджували б надіслання ОСОБА_3 вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як і докази того, що останній ухиляється від виконання зобов'язань. Без наявності яких доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань є передчасним.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г. В. Висоцька