Справа № 515/1628/16-ц
Провадження № 6/515/2931/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.,

за участю секретаря Унгурян Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника,-

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2016 року начальник Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі Татарбунарський РВДВС ГТУЮ) в Одеській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має невиконані зобовязання, покладені на неї. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні в Татарбунарському РВДВС перебуває виконавче провадження, відкрите 07.09.2016 року, по примусовому виконанню виконавчого листа №815/4209/15 виданого 03.12.2015 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Татарбунарського районного центру занятості в розмірі 895, 27 грн. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не сплачує борг, за адресою реєстрації, вказаною у вимозі про сплату боргу, не мешкає, точне місце її проживання не відоме, державний виконавець вважав, що є підстави для оголошення розшуку боржника.

Державний виконавець, поінформований про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з'явилася. В поданні про оголошення розшуку боржника начальник Татарбунарського РВДВС ГТУЮ просила його розглядати без участі представника райвідділу.

Перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

З акта державного виконавця від 19.09.2016 року вбачається, що при його виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що боржник за адресою його реєстрації не проживає тривалий час (а.с.2).

Аналогічна інформація міститься у відповіді Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.07.2016 року № 997, наданої на запит ВДВС про місце проживання боржника (а.с.4).

З матеріалів справи також вбачається, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2016 року надіслано органом державної виконавчої служби на адреси стягувача та боржника (а.с.2-зворот).

Судом встановлено, що 07.09.2016 року за виконавчим листом №815/4209/15 від 03.12.2015 року, виданим Одеським окружним адміністративним судом відкрито виконавче провадження за №ВП 52119275 та запропоновано ОСОБА_2 добровільно сплатити борг у зазначеному розмірі (а.с.3).

З відповідей Державної податкової служби України №№ НОМЕР_1, № від 15.09.2016 року, Пенсійного фонду України №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3 від 07.09.2016 року, а також з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2016 року № 69791568 слідує, що боржник ОСОБА_2 не має зареєстрованого рухомого та нерухомого майна, не отримує пенсію та дохід, на які можливо звернути стягнення при виконанні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №815/4209/15 від 03.12.2015 (а.с.а.с.5-10).

Вирішуючи питання про можливість оголошення розшуку боржника, суд виходить з такого.

За змістом ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З цією метою Законом передбачено низку прав державного виконавця, необхідних для забезпечення своєчасного виконання судових рішень, в тому числі, право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, право накладати арешт на майно, кошти та цінні папери боржника, зокрема на кошти, які перебувають в банках, тощо (ч.2 ст.11 Закону).

Відповідно до ст. 40 Закону, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про постановлення ухвали про розшук боржника.

Згідно з п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи щодо:

- отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

- отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

- перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

- отримання інформації щодо місця роботи боржника;

- отримання інформації про боржника з інших джерел.

З огляду на те, що державним виконавцем вжито необхідні заходи, спрямовані на виявлення нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, її доходів, на які можливо було б звернути стягнення, та вчинено ним в межах наданих законом повноважень дії для встановлення місця проживання боржника, які не дали результату, суд доходить висновку про необхідність оголошення розшуку ОСОБА_2 за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання на території Татарбунарського району Одеської області.

Задовольняючи подання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

За встановлених обставин оголошення розшуку ОСОБА_2, на думку суду є легітимним, адже встановлюється на підставі відповідного закону, виправданим та пропорційним, оскільки без його оголошення існує ризик невиконання законного рішення органу Пенсійного фонду України, а також безпідставного уникнення боржником свого обов'язку зі сплати єдиного внеску штрафів та пені. Відтак, оголошення розшуку боржника не становитиме порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 375 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останнім відомим місцем реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проведення розшуку доручити Татарбунарському відділенню поліції Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Семенюк