У х в а л а

іменем україни

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шіппінг-Лайн» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шіппінг-Лайн» (далі - ТОВ «Шіппінг-Лайн») звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07 липня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого останній отримав товар на суму 48 817 грн 69 коп., що підтверджується накладною.

Посилаючись на те, що відповідач товар отримав, проте грошові кошти за нього не сплатив, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошові кошти у розмірі 48 817 грн 69 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Шіппінг-Лайн» грошові кошти за договором купівлі-продажу від 07 липня 2015 року у розмірі 48 817 грн 69 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватирішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивачем доведено, що автомобіль відповідача потребував ремонту, та саме на нього необхідно було встановити придбані запчастини, отримання яких відповідач підтвердив своїм підписом у видатковій накладній.

При цьому, апеляційним судом правильно відхилено доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що місцезнаходження автомобіля, на якій встановлені вказані запчастини, йому не відомо, цей автомобіль знаходиться у розшуку, оскільки вказані обставини не звільняють його від обов'язку розрахуватися за замовлені та отримані ним запчастини.

Не заслуговують на уваги доводи ОСОБА_4 про те, що підпис на видатковій накладній від 07 липня 2015 року вчинено не ним, оскільки матеріали справи не містять доказів, що останній був позбавлений можливості під час розгляду справи судами попередніх інстанцій заявити клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

Ю.Г. Іваненко