РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3033/16-ц

пр. № 2/759/2524/16

13 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду у Святошинському районі міста Києва», про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що відповідач знятий з реєстрації місця проживання у спірній квартирі у зв'язку із переїздом на постійне проживання у інше житло. Відповідач вчиняє дії щодо перешкоджання ОСОБА_1 у доступі до власної квартири.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач в судове засідання, не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв; у судовому засіданні, яке відбулось 18 травня 2016 року був присутній представник відповідача, а у судовому засіданні 16 червня 2016 року - відповідач; тому суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача у загальному порядку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 була надана у постійне користування ОСОБА_3 на підставі ордеру № 135766 від 15.09.1970 року.

Відповідно до довідки форми № 3 від 10.02.2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» № 554/68, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що будучи власником спірної квартири він немає змоги нею користуватися, оскільки із порушенням встановленого законодавством порядку до неї заселився і перешкоджає позивачу і її малолітній дитині проживати у квартирі.

Так, довідкою, виданою Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» № 1091/61 від 20.02.2016 року ОСОБА_2 був зареєстрований у АДРЕСА_3 з 26.10.1970 року до 13.08.1987 року та з 08.05.1992 року по 12.02.1993 року. Також у довідці вказано, що ОСОБА_2 знятий з реєстрації у зв'язку зі зміною місця проживання за іншою адресою = у квартирі АДРЕСА_2.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно зі статтею 98 Житлового кодексу України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

У ході розгляду даної справи судом було встановлено, що позивачкою, як членом сім'ї наймача даної квартири, не було погоджено вселення чи тимчасове проживання у квартирі відповідача, що є підставою для ухвалення рішення виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст. 9, 109 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57, 60, 88, 213-218 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: