АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4560/16 Головуючий 1 інст. - Сугачова О.О.
Справа № 643/3299/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зобов'язання вчинення певних дій та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частину гаражу.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/6 частину гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову посилалася на те, що після відкриття спадщини вона як спадкоємець за законом першої черги в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала та подалі в судовому порядку не встановлювала своє право на 1/6 частину спірного гаражу в порядку спадкування законом. Оскільки ОСОБА_3 користується вказаним гаражем одноособово та не надає їй можливості користуватися спадковим майном, просила задовольнити її позов та судові витрати покласти на відповідача.

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, який подалі уточнив, та просив визнати за ним право власності на 1/6 частину гаражу АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не прийняла спадщину у встановленому законом порядку, просив відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України припинити право ОСОБА_4 на 1/6 частку спірного гаражу з виплатою її вартості та визнати за ним право власності на цю частку гаражу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_4 та визнано за нею право власності на 1/6 частину гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, а також відмовлено в задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року, провадження за позовом ОСОБА_4 закрити та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення районного суду підлягає скасуванню в частині задоволення позову ОСОБА_4 із закриттям провадження в цій частині з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи сторони у справі є дітьми ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно відповіді завідувача Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори за № 2424/0214 від 29.04.2015 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, який мешкав: АДРЕСА_1 11січня 1997 року було подано заяву від дочки ОСОБА_4, яка мешкає в АДРЕСА_1, про прийняття спадщини, заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 15 та заведено спадкову справу 11/1997р. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини від спадкоємців не надходило(а.с.26).

06.10.1999 року було подано заяву від імені сина ОСОБА_3, який мешкає в АДРЕСА_1, про те, що спадщину прийняв та з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину гаража в ? частці, розташованого по АДРЕСА_1, а ? частку залишити відкритою за іншими спадкоємцями, заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1030, спадкова справа 11/1997р.

06.10.1999 р. за р.№ 3-1410 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_3, на 1/3 частину гаража в ? частці, розташованого по АДРЕСА_1, а на ? частку вищезазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину ще не видано, залишено відкритою за іншими спадкоємцями (а.с. 26).

Як вбачається з копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.08.1999 року за ОСОБА_6 визнано право власності на 2/3 частки гаража, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ( ? частина як сумісного майна подружжя та 1/6 частина у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 ( а.с. 38).

Вищезазначені обставини не оспорювалися й представниками ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

За загальними положеннями ЦК УРСР про спадкування, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від З березня 2004 року № 20/5 (діяла на момент звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадини), нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції не зазначив обставин, які унеможливлюють оформлення ОСОБА_4 спадщини у позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тощо).

Як пояснили в суді апеляційної інстанції представники ОСОБА_4 остання не отримувала відмови від нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину за законом, та не зверталася до нотаріальної контори за видачею такого свідоцтва, оскільки забула про факт подання нею заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.. 561 ЦК УРСР видача свідоцтва про право на спадщину будь-яким строком не обмежено.

Аналогічні вимоги щодо строку видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину передбачено і в ч.1 ст..1298 ЦК України.

Вищенаведене свідчить про те, що вимоги ОСОБА_4 про визнання права на спадщину не підлягають судовому розгляду за наявності у неї умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі.

Таким чином, ОСОБА_4 не позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори для оформлення свого права власності на спадкове майно.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1ч.1 ст. 205, ч.1 ст 310, п 4 ст 307, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/6 частину гаражу за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та закрити провадження у справі в цій частині.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: