Провадження № 2/522/386/16
Заява № 2зз/522/14/16
У Х В А Л А

Іменем України

„15 січня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву третьої особи про скасування забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за участі третьої особи Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО»,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 28 липня 2014 року в розмірі 3 281 299,87 гривень, на обґрунтування чого посилався на наступні обставини. Між сторонами 28 липня 2014 року укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 1 411 369,48 гривень, які належало повернути у строк до 31 липня 2015 року. Втім, на сьогоднішній день суму боргу не повернуто, у звязку із чим позивач звернувся до суду із вказаними позовними вимогами.

За заявою позивача ухвалою суду від „10 грудня 2015 року накладено арешт на дачний будинок №3, який розташований за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вулиця Горіхова 2; на земельну ділянку №3, кадастровий номер :01:001:0355, що розташована за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вулиця Горіхова 2, що належить ОСОБА_2; заборонено будь-яким субєктам, на яких згідно з чинним законодавством покладено виконання функцій з державної реєстрації прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які дії щодо реєстрації / перереєстрації / відчуження права власності на дачний будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вулиця Горіхова 2, будинок № 3, кадастровий № :01:001:0355, до вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від „24 грудня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено, заборонено ТБ «Центральна універсальна біржа» вчиняти будь-які дії з проведення відкритих торгів (аукціону) в електронній формі стосовно лоту № 1137АТ/15 та зупинити проведення реалізації майна, зокрема, лоту № 1137АТ/15 дачного будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, вул. Горіхова 2, буд. 3, загальною площею 516,9 кв. м., та земельної ділянки, площею 0,0924 га, за кадастровим номером :01:001:0355, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, вул. Горіхова 2, земельна ділянка № 3.

Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених за ухвалами суду від „10 грудня 2015 року та „24 грудня 2015 року, в обґрунтування чого посилався на ту обставину, що спірне майно належить банку на підставі судового рішення, а, отже, наявність арештів та заборона на реалізацію майна порушують права банку, як власника.

В судове засідання зявився представник позивача, заперечував проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову через його необґрунтованість.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Представник третьої особи в судове засідання зявився, заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, скасувавши заходи забезпечення позову.

Відповідно до правил ч.ч. 3, 4 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

В обґрунтування заяви представник банку посилається на ту обставину, що на сьогоднішній день спірне майно належить йому на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 02.12.2015 року.

Втім, згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.01.2016 року, дачний будинок №3, який розташований за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вулиця Горіхова 2, та земельна ділянка №3, кадастровий номер :01:001:0355, яка розташована за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вулиця Горіхова 2, спірне нерухоме майно на сьогоднішній день належить ОСОБА_2

Наведені обставини спростовують твердження заявника щодо того, що спірне майно належить йому на праві власності на підставі судового рішення.

При цьому, судом враховано, що зазначене рішення на сьогоднішній день є невиконаним, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на зазначене рішення Апеляційного суду Одеської області від 02.12.2015 року, зупинено виконання цього судового рішення, а право власності на спірні обєкти належним чином за банком не зареєстроване.

Таким чином розгляд судової справи з приводу зазначеного нерухомого майна не завершено, його виконання зупинено судом касаційної інстанції, з огляду на що не настали ті правові наслідки, які таким рішенням суду передбачені.

Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Резюмуючи наведене, суд зобовязаний дійти обґрунтованого висновку, що на сьогоднішній день Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» за правилами чинного цивільного законодавства не може розглядатися в якості належного власника наведеного майна, оскільки момент виникнення права на нерухоме майно чинним законодавством повязується із реєстрацією права власності у відповідному Державному реєстрі, а не отриманням рішення суду про таке.

Таким чином, оскільки питання про право власності на вказану нерухомість на сьогоднішній день не є остаточно встановленим у звязку з незавершенням відкритого касаційного провадження з перевірки правильності вказаного судового рішення, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову та зупиненням виконання рішення суду, застосованим судом вищої судової інстанції.

При цьому, заявником не доведено наявності іншого майна, достатнього для забезпечення поданого позову.

Додатково суд має враховувати, що заявником не спростовано співмірний характер застосованих заходів заявленим позовним вимогам, а також характеру загроз порушення прав та інтересів позивача у цьому провадженні.

Суд не визнає переконливими доводи представника банку щодо того, що застосовані заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності банку, оскільки повноваження з володіння, користування та розпорядження майном належать виключно власнику цього майна, факт чого Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» доведено не було.

Також, на висновок суду, не є слушними твердження заявника про застосування судом неприпустимого способу забезпечення позовних вимог у вигляді зупинення виконання рішення, що набрало законної сили, оскільки ухвалу про таке постановлено не було: жодної чинної правової підстави для розпорядження вказаним майном представником банку суду не наведено.

Судом, відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, застосовано допустимий у такому випадку засіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, належне на час розгляду та вирішення вказаних питань саме відповідачу ОСОБА_2

Згідно зі змістом наведеної статті процесуального закону вбачається, що накладення арешту на майно та зупинення виконання рішення є окремими видами забезпечення позову, вони не є тотожними, з огляду на що неможливо стверджувати, що застосування арешту, як виду забезпечення, є фактично застосуванням іншого способу забезпечення у вигляді зупинення виконання рішення, про що стверджує банк.

При цьому, судом враховано, що згідно із ухвалою від 14 грудня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року, а, отже, неможливо повторно зупинити виконання рішення суду, яке з інших правових підстав вже зупинене судом касаційної інстанції.

Наведені обставини зобовязують цей суд має відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову через її необґрунтованість та повну недоведеність належним чином.

В разі виявлення іншого майна, належного відповідачу в цьому провадженні, достатнього для задоволення вимог в разі вірогідного задоволення цього позову, усі учасники вправі повторно звернутися до цього суду з відповідним клопотанням про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а так само, про заміну способу забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Клопотання представника третьої особи Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «ПОРТО-ФРАНКО» про скасування забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний