У х в а л а

іменем україни

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_14, фізичної особи-підприємця ОСОБА_15, ОСОБА_16, треті особи: Департамент культури, релігії та національностей Тернопільської обласної державної адміністрації, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, Тернопільська міська рада, приватне підприємство «Східний масив», про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивачі звернулися до суду із позовом, який уточнили в процесі розгляду, та остаточно просили:

- відновити їхнє порушене право шляхом зобов'язання відповідачів здійснити заходи для укріплення та приведення житлового будинку АДРЕСА_1 до належного стану, у тому числі відновити несучу стіну;

- усунути перешкоди у користуванні прибудинкової території шляхом знесення самовільної добудови до житлового будинку АДРЕСА_1;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 (далі - ФОП ОСОБА_14.) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 (далі - ФОП ОСОБА_15) майнову шкоду, завдану будівельними роботами з реконструкції нежитлового приміщення під приміщення громадського призначення за вказаною вище адресою, на користь ОСОБА_5, ОСОБА_4 у розмірі 10 686 грн 00 коп. та на користь ОСОБА_5 - витрати, понесені за проведення експертизи, в розмірі 4 888 грн; майнову шкоду на користь ОСОБА_3 у розмірі 9 321 грн 20 коп. та витрати, понесені за проведення експертизи, в розмірі 2 000 грн;

- стягнути з ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_16 моральну шкоду на користь ОСОБА_3 в розмірі 20 000 грн, ОСОБА_5 - 20 000 грн, ОСОБА_4 - 20 000 грн, ОСОБА_6 - 5 000 грн, ОСОБА_7 - 5 000 грн, ОСОБА_8 - 5 000 грн, ОСОБА_9 - 5 000 грн, ОСОБА_10 - 5 000 грн, ОСОБА_11 - 5 000 грн, ОСОБА_12 - 5 000 грн та на користь ОСОБА_13 - 5 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що в ході проведення реконструкції нежитлового приміщення (приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»), розташованого на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1, незаконно знесено несучу стіну, внаслідок чого почалося руйнування цього житлового будинку.

Вказали, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області та скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень під заклад громадського харчування по АДРЕСА_1 від 20 листопада 2013 року, виданої ФОП ОСОБА_14

Також зазначили, що вказаними рішеннями судів установлено, що внаслідок будівельник робіт з реконструкції нежитлового приміщення почалася руйнація житлового будинку АДРЕСА_1, в якому це приміщення розміщене, відповідна проектна документація з реконструкції нежитлового приміщення, на підставі якої зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт, не відповідає будівельним стандартам, нормам і правилам. Вказаний житловий будинок є пам'яткою архітектури місцевого значення, а тому цей об'єкт реконструкції належить до IV категорії складності, отже, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт № ТП 99 є неправомірною.

Крім того, позивачі зазначили, що добудова до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснена ФОП ОСОБА_15 самовільно, а за фактом порушення законодавства у сфері містобудування його притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу згідно із Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та приписом зобов'язано усунути виявлені порушення; при цьому постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 04 листопада 2013 року № 7547960 та визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року на приміщення громадського харчування кафе загальною площею 103 кв. м.

Позивачі вказали, що згідно з висновком експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 22 грудня 2014 року № 986/14-22 вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати з відновлення технічного стану квартири № 3 у спірному будинку, становить 9 391 грн 20 коп., а вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати з відновлення технічного стану квартири № 4 у вказаному будинку, становить 10 686 грн, у зв'язку із чим просили задовольнити позовні вимоги в цій частині в зазначених в експертному висновку розмірах.

Крім того, посилаючись на те, що неправомірними діями відповідачів позивачам завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням майна, що призвело до фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, порушення звичного способу життя, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у користуванні ними прибудинковою територією шляхом знесення самовільної збудованої добудови до нежитлового приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ОСОБА_16 відновити технічний стан житлового будинку по АДРЕСА_1, який існував до проведення ремонтно-будівельних робіт щодо приміщення громадського харчування за цією адресою, зокрема, усунути причини виникнення тріщин по внутрішній несучій стіні між квартирами № № 3, 4, що розташована над влаштованим під час проведення ремонтно-будівельних робіт прорізом на першому поверсі та перекосів двірних блоків у цих же квартирах, - із визначенням обсягу та вартості робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, виготовленої у встановленому законом порядку.

Стягнуто в рівних частинах з ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ОСОБА_16 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 9 391 грн 20 коп. на відшкодування шкоди, завданої їй проведенням ремонтно-будівельних робіт щодо приміщення громадського харчування по АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частинах з ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ОСОБА_16 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 кошти в сумі 10 686 грн на відшкодування шкоди, завданої їм проведенням ремонтно-будівельних робіт щодо приміщення громадського харчування по АДРЕСА_1.

Стягнуто в рівних частинах з ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ОСОБА_16 кошти на відшкодування моральної шкоди на користь: ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн.; ОСОБА_4 в розмірі 5 000 грн.; ОСОБА_5 в розмірі 5 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_15 задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов'язано солідарно ФОП ОСОБА_14 та ФОП ОСОБА_15 власним коштом та власними силами відновити технічний стан житлового будинку по АДРЕСА_1, який існував до проведення ремонтно-будівельних робіт щодо приміщення закладу громадського харчування. Відповідно до висновку експерта за результатами будівельно-технічної експертизи від 22 грудня 2014 року № 986/14-22 у квартирі № 4 потрібно виконати наступні роботи з відновлення технічного стану: стіну між квартирами № № 3 та 4, площею 13,5 кв. м очистити від штукатурки; стіну в приміщені 4 підсилити влаштуванням арматурної сітки із дроту В-І; стіну в приміщені 4, площею 13,5 кв. м поштукатурити цементним розчином М100; стіну в приміщені 4 пошпаклювати; пофарбувати стелю в приміщенні 4 квартири, площею 25,5 кв. м водоемульсійною фарбою; пофарбувати стіни в приміщенні 4 квартири, площею 64,8 кв. м водоемульсійною фарбою; демонтувати плінтус в приміщенні 4, довжиною 19,5 м; пошліфувати і полакувати паркет в приміщенні 4, площею 25,5 кв. м; влаштувати плінтус в кімнаті 4, довжиною 19,5 м; виконати мілкий ремонт (підгонку) дверей ДГ21-9 в приміщенні 4. У квартирі № 3 виконати наступні роботи з відновлення технічного стану: стіну між квартирами № № 3 та 4, площею 12,3 кв. м очистити від штукатурки; стіну в приміщенні 3 підсилити влаштуванням арматурної сітки із дроту В-І; стіну в приміщенні 3, площею 12,3 кв. м поштукатурити цементним розчином М100; стіну в приміщенні 3, площею 12,3 м пошпаклювати; пофарбувати стелю в приміщені 4 квартири, площею 21,1 кв. м водоемульсійною фарбою; пофарбувати стіни в приміщені 4 квартири, площею 59,1 кв. м водоемульсійною фарбою; демонтувати плінтус в приміщенні 4, довжиною 17,8 м; пошліфувати і полакувати паркет в приміщенні 4 площею 21,1кв. м; влаштувати плінтус в приміщенні 4 довжиною 17,8 м; виконати мілкий ремонт (підгонку) дверей ДГ21-9 в приміщенні 4; а також здійснити заходи для укріплення та приведення житлового будинку по АДРЕСА_1 до належного стану шляхом відновлення несучої стіни.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_14 та ФОП ОСОБА_15 солідарно на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 5 000 грн кожному на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_15, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині його солідарного обов'язку власним коштом та власними силами відновити технічний стан вказаного вище житлового будинку та виконати роботи з відновлення технічного стану приміщень, а також солідарного стягнення з нього моральної шкоди та судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити; в іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін.

З огляду на вказане рішення апеляційного суду оскаржується тільки в частині вирішення позовних вимог до ФОП ОСОБА_15, а тому в іншій частині на предмет законності і обґрунтованості не переглядається.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення позивачів, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, врахував обставини, викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року та листах Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 11 листопада 2013 року та від 10 липня 2014 року, дійшовши висновку про наявність підстав для усунення перешкод позивачам у користуванні прибудинковою територією, зобов'язанні ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відновити технічний стан спірного житлового будинку та стягнення з них в рівних частинах на користь позивачів матеріальної та моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову та зобов'язуючи ФОП ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_14 солідарно вчинити дії з відновлення технічного стану будинку та стягнувши з них моральну шкоду, виходив з того, що шкода у вигляді пошкоджень квартир позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 завдана позивачам неправомірними діями саме власника нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_15 та орендаря за договором оренди приміщень ФОП ОСОБА_14, дійшовши висновку про солідарну відповідальність останніх відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не відповідає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачі у справі проживають у п'ятиповерховому будинку АДРЕСА_1 та є власниками квартир у вказаному будинку, на першому поверсі якого знаходяться нежитлові приміщення, які перебувають у власності ФОП ОСОБА_15

Відповідно до договору оренди приміщення від 05 листопада 2013 року ОСОБА_15 передав в оренду ФОП ОСОБА_14 в тимчасове платне користування нежиле приміщення площею 103 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1, строком на 2 роки 10 місяців з моменту фактичної передачі приміщення за актом прийому-передачі (а. с. 71, т. 2).

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що орендар зобов'язується, зокрема, не здійснювати без письмової згоди орендодавця перебудову та перепланування приміщення, переданого в оренду; утримувати отримане за цим договором приміщення у належному стані, виконувати необхідний поточний ремонт за свій рахунок, а капітальний ремонт приміщення проводити за згодою орендодавця; орендар несе відповідальність за всі пошкодження, заподіяні як людям, так і майну, внаслідок використання, зберігання або експлуатації приміщення.

За вимогами п. 7.2 договору орендар має право обладнати та оформити приміщення, що передане в оренду, на власний розсуд, а також проводити реконструкцію орендованого приміщення (а. с. 71-75, т. 2).

19 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_14 подано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області (далі - Інспекція) декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції під приміщення громадського харчування вказаних нежитлових приміщень.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією 13 грудня 2013 року за № ТП 74, реконструкцію орендованих ФОП ОСОБА_14 нежитлових приміщень під приміщення громадського харчування за вказаною вище адресою визнано закінченим будівництвом об'єктом, готовим до експлуатації (а. с. 27-32, т. 1).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року, в справі за позовом мешканців будинку АДРЕСА_1 до Інспекції, третя особа - ОСОБА_14, про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларації, визнано протиправними дії Інспекції щодо реєстрації декларації про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень під заклад громадського харчування від 20 листопада 2013 року № ТП 99 та скасовано зазначену реєстрацію; при цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що внаслідок будівельних робіт з реконструкції вказаного нежитлового приміщення почалася руйнація житлового будинку АДРЕСА_1, в якому це приміщення розміщене, а також невірно визначена категорія складності об'єкта реконструкції.

Крім того, вказаним рішенням адміністративного суду встановлено, що саме замовником зазначено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 листопада 2013 року (замовник - ФОП ОСОБА_14.), зокрема занижено категорію складності об'єкта та відсутній документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а також фактично здійснено добудову приміщення без отримання дозвільних документів, а не його реконструкцію (а. с. 2-3, т. 2).

За правилами статті 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв'язок між ними та вину заподіювача шкоди.

У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди.

Аналогічні підстави відповідальності й за завдану моральну шкоду, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, апеляційний суд дійшов висновку, що за наслідками організації та проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлового приміщення, яке знаходиться у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, та фактичного здійснення без дозвільних документів добудови до нього відповідачами ФОП ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_14 солідарно завдано позивачам матеріальної та моральної шкоди.

За правилами ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди заподіяно не з її вини.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність.

Загальні положення про найм (оренду) визначені главою 58 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 780 ЦК України шкода, заподіяна третім особам у зв'язку з користування річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

Виходячи з аналізу вказаних норм матеріального права колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції встановив фактичні обставини спору та врахував заподіяння позивачам матеріальної та моральної шкоди ремонтно-будівельними роботами в орендованому приміщенні, проте висновок суду про солідарний обов'язок відповідачів: ФОП ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_14 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди не ґрунтується на вимогах чинного цивільного законодавства, оскільки відповідальність за заподіяну шкоду несе як орендар цього приміщення, відповідно до умов п. п. 7.1, 7.2 договору оренди, так і власник спірного майна, проте судом не встановлено ступінь вини кожного із них у завданій позивачам шкоді.

З огляду на вказане рішення суду апеляційної інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана

Г.В.Юровська