Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/284/16-ц
Провадження по справі № 2/514/177/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської обласі у складі :

головуючого судді- Тончевої Н.М.,

при секретарі - Узун Н.Д.,

розглянувши у віддкритому судовому засіданні у залі суду смт. Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 де третьою особою є ОСОБА_3 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 де третьою особою є ОСОБА_3 про захист прав споживача, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь 28, 60 гривень та визнати порушення ФОП ОСОБА_2 підпунку 16 пункту 147 " Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту" затверджених постановою КМУ № 176 від 18.02.1997року щодо недотримання вимог продажу квитків, посилаючись на те, що 04.02.2016року він разом зісвоїм сином ОСОБА_4 мали намір виїхати в м. Одеса на автобусі маршрутом Малий - Ярославець -1 - Одеса АС " АВ Привоз" перевізника ФОП ОСОБА_2 з часом відправлення з " АС Тарутине" о 05:37 годині. Так, о 05:45 годині на автостанцію " Тарутине" прибув автобус НОМЕР_1 зазначеного маршруту до якого він та його син зайшли. Зайшовши в салон автобуса він спитав водія ОСОБА_3 про вартість проїзду до м. Одеси, на що останній відповів, що варість проїзду коштує 90 гривень. Перед початком руху автобуса водій ОСОБА_3 пройшов по автобусу і одержав від кожного із дев'яти пасажирів по 90 гривень при цьому нікому не видав квитка. Після сплати за проїзд за нього та сина у розмірі 180 гривень, він звернувся до водія з проханням надати йому та сину два належним чином заповнених квитка, однак водій в брутальній формі відмовив, зазначивши, що в квитках немає печатки. Так, після тривалої сварки з водієм, останній видав позивачу одного квитка АКМС № 200121з відривом 210-220 кілометровою зоною до початку руху автобуса та одного квитка АКМС № 200126 з відривом 170-180 кіломеровою зоною його сину по приїзді автобуса до міста Одеса. Позивач, зазначив, що оскільки відповідно до паспорту маршруту Малий - Ярославець -1 - Одеса АС " АВ Привоз" відстань від смт. Тарутине до м.Одеса становить 176 кілометрів, що визначається в квитках 170-180 кілометровою зоною, та вартість проїзду становить 75,70 гривень водій ошукав його на двох квитках на 28,60 гривень, крім того, порушив вимоги продажу квитка водієм, а саме видав одного квитка не до початку руху, а після прибуття на кінцеву зупинку. Більш того, зазначив, що на інших маршрутах перевізника ФОП ОСОБА_2, а саме маршруті Тарутине - Березине взагалі відсутні квитки та в салоні зазначеного автобусу відсутня інформація щодо вартості проїзду. Крім того, просив стягнути на його користь документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6 заперечував проти позову, зазначив, що відповідно до трудового договору між працівником та фізичною особою від 18.10.2005року ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_3 працює водієм маршруту Малий - Ярославець -1 - Одеса АС " АВ Привоз". З останнім було укладено договір про повну ідивідуальну матеріальну відповідальність водія, згідно якого водій повинен дотримуватись діючих тарифів на маршрутах та вести квитково - облікові листи , а також звітувати перед підприємством про рух і залишок квитків та інше.

Так, постановою адміністративної комісії при Тарутинскій селищній раді ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигліді штрафу у розмірі 34 гривні за те, що 04.02.2016року останній являючись водієм автобусу ФОП ОСОБА_2 ошукав покупця , перебільшивши встановлені тарифи на послуги перевезення пассажирів ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Тож, водія вже притягнено до відповідальності.

Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, оскільки водій ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 квиток в салоні автобусу до початку руху, а його сину ОСОБА_4 після прибуття на кінцеву станцію. Тож, до суду позивач повинен був звернутися в інтересах свого сина якщо він є неповнолітньою особою.

Що стосується ціни квитка в розмірі 90 гривень, а не 75,70 гривень пояснив наступне, що відповідно до постанови КМУ № 240 від 25.03.2015року " Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996року № 1548 з останньої виключені абзац 34 пункту 12 та абзац 1 пункту 13, а це означає, що вилучена норма якою органи державної виконавчої влади та виконавчі органи міськрад встановлюють тарифи на перевезення пасажиріві багажу автобусами, які працюють у звичайному режимі руху, в приміському та міжміському, внутрішньообласному сполученні. Таким чином, ФОП ОСОБА_2 прийняло розпорядження по переоцінці залишків білетів до повного їх використання , тож, білети вартість яких складала 75,70 було переоцінено у 90,38 гривень. Вважає, що пасажирів водій автобуса не ошукав.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини з договору перевезення, які регулюються ЦК України, Законом України " Про захист прав споживачів", Законом України " Про автомобільний транспорт" і " Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту" затверджених постановою КМУ № 176 від 18.02.1997року.

Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції маюь право на належну якість обслуговування, необхідну , доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію , її якість, кількість, асортимент , а також про її виробника / виконавця, продавця/.

Згідно ст.ст. 910, 916 ЦК України , за договором перевезення пассажара одна сторона/ перевізник/ зобов'язується перевезти другу сторону/ пасажира/ до пункту призначення , а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд. Плата за перевезення пасажирів , що здійснюється транспортом загального користування визначається у тому числі , тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно до Постанови КМУ від 18 лютого 1997 року №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» перевізник зобов'язаний:

забезпечити дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів.

Статтею 39 Закону України ,,Про автомобільний транспорт'' визначено, що документом для регулярних пасажирських перевезень для пасажира є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Згідно ст. 42 цього ж закону договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду - з моменту посадки в автобус.

Відповідно до п. 115 Правил перевізники відповідно до укладених договорів здійснюють продаж квитків через автостанції, агентства з продажу квитків та/або самостійно. Продаж квитків може здійснюватися водієм автобусу в разі відсутності у населеному пункті автостанції або агентства з продажу квитків, а також після закриття квитково-касової відомості на автостанції.

Абзацом 16 пункту 147 Правил передбачено, що водій автобуса зобов'язаний продавати квитки пасажирам до початку руху автобуса у передбачених законодавством випадках.

Згідно п.4 ст.9 Закону України від 06.07.95 року № 265/95 - ВР " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" при продажу квитків у салонах автобусів обов'язковою умовою є наявність на розрахункових документах заздалегідь друкарським способом нанесених серії, номера та номенальної вартості послуги.

Відповідно до п.2 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку № 503 від 25.05.2006 року " Про затвердження Типових форм квитків на проїзд пасажирів і перевезення багажу на маршрутах загального користування" вартість проїзду за розрахунками пасажирських перевізників, інформація про перевізника, страховика та страхову суму вносяться в квитки друкованим способом. Тарифна вартість установлюється шляхом множення покілометрового тарифу на відстань від початку маршруту до середини тарифної зони.

Так, встановлено, що згідно ліцензії Міністерства транспорту та зв'язку України серії НОМЕР_2 від 23.12.2011року ОСОБА_2 має право на внутрішні перевезення пасажирів автобусами і міжнародні перевезення пасажирів автобусами( а.с.40).

Відповідно до

трудового договору між працівником та фізичною особою від 18.10.2005року ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - ОСОБА_3 працює водієм маршруту "Малий - Ярославець -1 - Одеса АС " АВ Привоз". З останнім було укладено договір про повну ідивідуальну матеріальну відповідальність водія, згідно якого працівник , що займає посаду водія автобуса міжміського сполучення, безпосередньо пов'язану з використанням автобуса, перевозку пасажирів, приймає на себе повну маеріальну відповідальність за забезпечення безпеки пасажирів, дотримання діючих тарифів на обслуговуємих маршрутах, відповідальність за перевозку пільгового контингента пасажирів, дотримання діючого законодавства регламентуючого діяльність автомобільного транспорту( а.с.49-50).

Згідно паспорту № 182 автобусного маршруту міжміських регулярних перевезень № 1044/1043 " Малоярославець-1 - Одеса АВ " Привоз" відстань від смт. Тарутине до АВ Одеса" Привоз"складає 176 км., а відповідно до Таблиці вартості проїзду від Тарутине АС до Одеса АВ " Привоз" складає 90,38 гривень ( а.с. 44 - 47).

Розпорядженням № 4 від 31.01.2016року ФОП ОСОБА_2 " Про переоцінку квитків" згідно до Постанови КМУ № 240 від 25.03.2015року " Про внесення змін в додаток до Постанови КМУ від 25.12.1996року № 1548, а також у зв'язку з подорожченням ГПМ, запчастин , загальновиробничих затрат підприємства проведено перерахунок тарифів на міжміські перевезення , та переоцінено залишки білетів типа ІІ ( міжміські) до повного їх використання. Білети вартістю 75,70 гривень перераховано у 90,38гривень ( а.с. 48).

Але ж , згідно квитка АКМС № 200121 з відривом 210-220 кілометровою зоною який був виданий ОСОБА_1 до початку руху автобуса його вартість складає 88,65гривень та згідно квитка АКМС № 200126 з відривом 170-180 кіломеровою зоною який був виданий позивачу ОСОБА_1 після прибуття на кінцеву станцію його вартість складає 75,70гривень. Інформації про переоцінку квитків на самих квитках не міститься .

Належних і допустимих доказів того, що позивачу ОСОБА_1 до початтку руху автобуса було повідомлено про вищезгаданге розпорядження про переоцінку квитків відповідачем не надано, та не зазначено правомірність винесення такого розпорядження про переоцінку квитків.

Крім того, Постановою адміністративної комісії при Тарутинскій селищній раді від 15.03.2016року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.155-2 КУпАП у вигліді штрафу у розмірі 34 гривні за те, що 04.02.2016року о 06:00 годині останній являючись водієм автобусу ФОП ОСОБА_2 "Малий - Ярославець -1 - Одеса АС " АВ Привоз" ошукав покупців , а саме перебільшивши встановлені тарифи на послуги перевезення пассажирів ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Зазначена вище постанова набрала чинності 25.03.2016року і оскаржена у вищому органі або суді на протязі 10 днів не була, що свідчить про те, що ОСОБА_3 погодився з тим, що ошукав пасажирів ( а.с.55).

Більш того, водій ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях наданих ним особисто майору поліції Тарутинського відділення поліції Арцизького відділу поліції НП в Одеській області Саввову С.З. 17.02.2016року зазначив, що дійсно 04.02.2016року о 18:00 годині в ході видачі квитків він підійшов до ОСОБА_1, який разом із сином знаходились у салоні автобуса Малий Ярославець -1 - Одеса, та попросив 150 гривень за два квитки, останній розрахувався за проїзд та надав 150 гривень, на що ОСОБА_3 видав тільки один квиток, а інший по прибуттю на кінечну зупинку ( а.с.58).

Тож, судом встановлено, що водій ОСОБА_3 визнав себе винним і у тому , що один квиток він видав перед початком руху автобуса, а інший по прибутттю на кінцеву зупинку.

Що стосується вимоги про порушення ФОП ОСОБА_2 підпункту 16 пункту 147 " Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту" затверджених постановою КМУ № 176 від 18.02.1997року щодо недотримання вимог продажу квитків, суд прийшов до висновку про її задоволення , оскільки відповідач належними і допустими доказами не спростував обставини, що стосуються видачі одного квитка на кінечній зупинці а саме Одеса АВ " Привоз".

Також, суд не погоджується з запереченнями відповідача ФОП ОСОБА_2 про те, що позивач ОСОБА_1 не є належним позивачем, так як квитка на кінечній зупинці було видано не йому, а його сину неповнолітньому ОСОБА_4, тож позивач повинен був звернутися до суду в його інтересах, оскільки в данному конкретному випадку замовником перевезення був саме позивач ОСОБА_1 і розраховувався за два квитки у розмірі 180 гривень власними коштами.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх службових обов'язків.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалах справи містяться документально підтверджені понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок ( а.с. 11, 19).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 де третьою особою є ОСОБА_3 про захист прав споживачів - задовольнити у повному обсязі.

Визнати порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 підпункту 16 пункту 147 " Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту", затверджених постановою КМУ № 176 від 18.02.1997року щодо недотримання вимог продажу квитків.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 /Ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, 28 ( двадцять вісім) гривнь 60 копійок.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 /Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 / на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 1 102 ( одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів з дня його проголошення, а особами які приймали участь у справі але не були присутніми під час проголошення рішення на протязі десяти днів з дня його отримання .

Суддя Н.М. Тончева