Провадження № 2/127/1422/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: Першої вінницької державної нотаріальної контори і державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Жанни Борисівни про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Першої вінницької державної нотаріальної контори і державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Жанни Борисівни про визнання заповіту недійсним.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та згідно з довідкою Пеньківської сільської ради №1241 від 15.10.2013 року проживав за адресою: АДРЕСА_3

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у виді двокімнатної квартири, яка складається з: 1- коридор, площею 8,8 кв.м, 2 - ванна, площею 2,5 кв.м, 3 - туалет площею 1,1 кв.м, 4 - кухня площею 8,4 кв.м, 5 - кімната площею 12 кв.м, 6 - кімната площею 16,9 кв.м, балкон площею 3,1 кв.м, житловою площею - 28,9 кв.м, загальною площею 52,8 кв.м.

Зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради за №512 від 09 березня 2006 року, зареєстрованого в БТІ 27.03.2006 року (№683) належить померлому ОСОБА_5

17.04.2013 року позивач звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка. Проте в нотаріальній конторі їй повідомили, що з заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту від 19.03.2013 року звернулася також і відповідач.

Незадовго до смерті ОСОБА_5 поїхав на свою квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, щоб переконатися, що вона перебуває в належному стані. Позивач не могла поїхати разом із ним, через недавно проведену хірургічну операцію їй було важко ходити. Зв'язок із чоловіком був відсутній, тому через деякий час ОСОБА_1 поїхала у м. Вінницю, пересвідчитися, що сталося.

Як з'ясувалося, ОСОБА_5 помер і ховали його сусіди ОСОБА_2. Свекруха відповідача повідомила позивачу, що із нею не було зв'язку, а тому поховали ОСОБА_5 її члени сім'ї у якомусь селі. Сама ж відповідач зустрічі уникає.

На думку позивача, відповідач ОСОБА_2 разом з своїми родичами, навмисно ізолювали чоловіка від неї та використовуючи його хворобливий стан, позбавили засобів зв'язку з метою заволодіти його майном.

Також, ОСОБА_2 не хотіла показувати оригінал заповіту та надала його копію через свого представника.

Заповіт, зареєстровано в реєстрі за №3-541, номер у спадковому реєстрі - 54274177, бланк серії ВТС номер - 33427 був складений 19.03.2013 року в приміщенні квартири ОСОБА_5. та посвідчений державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б.

Коли позивач уважно оглянула заповіт, то побачила, що почерк на бланку заповіту не співпадав з його реальним почерком.

Позивач вважає, що складений від імені її чоловіка ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2 заповіт є недійсним, тому що він його не підписував, що стало підставою її звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала. Згідно з її запереченнями в судовому засіданні причиною подачі ОСОБА_1 позовної заяви про визнання заповіту недійсним є те, що раніше ОСОБА_1 не вдалося визнати недійсним заповіт в судовому порядку, посвідчений ОСОБА_5 Так, 19.11.2013 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. В зв'язку з чим по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №8 від 08.06.2015 року під час укладення заповіту 18.03.2013 року ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Наслідком цього стала подача представником ОСОБА_1 до суду заяви про залишення позову без розгляду. Наразі, ОСОБА_1 намагається в черговий раз будь-яким шляхом визнати заповіт, посвідчений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, недійсним.

Третя особа без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б. позов не визнала. В судовому засіданні вона пояснила, що в той час вона працювала державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори. В державного нотаріуса є така практика, що до хворої особи додому нотаріус виїздить двічі. В перший раз проходить консультація, встановлюється дієздатність хворого. В другий раз нотаріус приїздить із виготовленим текстом заповіту для його підписання заповідачем. Заповіт ОСОБА_5 нотаріус посвідчувала три роки тому, точних подробиць не пам'ятає. Одного дня до неї у нотаріальну контору зайшли люди та викликалии нотаріуса додому. Перший раз додому до ОСОБА_5 нотаріус приїхала 19.03.2013 року на таксі, говорила з ним без присутності третіх осіб. Він був хворий, пересувався на милицях. Другий раз до нього Гречко Ж.Б. приїхала в той же день з текстом заповіту. На якому поверсі проживав ОСОБА_5 нотаріус не пам'ятає. Стан хворого за її словами був нормальним, він міг писати і розписатись в тексті заповіту.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Першої вінницької державної нотаріальної контори позов не визнала. В своїх поясненнях підтримала заперечення нотаріуса Гречко Ж.Б. Заповіт не скасовувався, а тому є дійсним.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та згідно з довідкою Пеньківської сільської ради №1241 від 15.10.2013 року проживав за адресою: АДРЕСА_3

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири, яка складається з: 1- коридор площею 8,8 кв.м, 2 - ванна площею 2,5 кв.м, 3 - туалет площею 1,1 кв.м, 4 - кухня площею 8,4 кв.м, 5 - кімната, площею 12 кв.м, 6 - кімната площею 16,9 кв.м, балкон площею 3,1 кв.м, житловою площею - 28,9 кв.м, загальною площею 52,8 кв.м.

Зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради за №512 від 09 березня 2006 року, зареєстрованого в БТІ 27.03.2006 року (№683) належала померлому ОСОБА_5

17.04.2013 року позивач звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка. Проте в нотаріальній конторі їй повідомили, що з заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту від 19.03.2013 року звернулася і відповідач ОСОБА_2

Заповіт,згідно з яким ОСОБА_5 заповів, належну йому при житті квартиру ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за №3-541, номер у спадковому реєстрі - 54274177, бланк серії ВТС номер - 33427 був складений 19.03.2013 року в приміщенні квартири ОСОБА_5 та посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б.

Позивач вважає що складений від імені її чоловіка ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2 заповіт є недійсним, тому що рукописний текст та підпис виконаний не ОСОБА_5, а іншою невідомою особою.

Згідно із ст.ст. 11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Належним та допустимим доказом в цій справі може бути висновок судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 24.02.2016 року в справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено Вінницькому відділенню Київського НДІ судових експертиз.

11.07.2016 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшло повідомлення з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість дачі висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів №716/717/16-21 від 08.07.2016 року, в зв'язку з тим, що зразків почерку та підпису ОСОБА_5 не достатньо для вирішення питання, поставленого в ухвалі від 24.02.2016 року про призначення експертизи.

Оскільки надати висновок судової почеркознавчої експертизи надати неможливо, а надати більший обсяг письмових матеріалів для дослідження позивач не має можливості, позов є недоведеним та задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 203, 215 ч. 3, ст. ст. 4, 10, 11,58,60,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя