Справа № 647/2581/15-ц
№ провадження 2/647/79/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.01.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді - В.С.Миргород
при секретарі О.О.Онус
за участю: представника позивача ОСОБА_1
Відповідач та його представник в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про день, місце та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та телефонограмма.
Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-225 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Особлива сумлінність є необхідною при розгляді трудових спорів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руотоло проти Італії»).
Вислухавши пояснення сторони, яка з»явилась, доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав:
Згідно ч.6 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Способи захисту порушених трудових прав працівника щодо незаконного звільнення врегульовано нормами КЗпП України.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
При припиненні трудового договору з працівником власник або уповноважений ним орган має дотримуватись умов і порядку, які визначені законодавством на час його розірвання (ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 9 ЦК України).
Ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.
Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Пункт 4 ст. 36 КЗпП України передбачає можливість припинення трудового договору шляхом розірвання його з ініціативи працівника, власника або виборного органу первинної профспілкової організації чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу. Зокрема, спеціальною нормою, що дозволяє власнику розірвати трудовий договір є ст. 41 КЗпП України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.
Такі доповнення до ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів» від 13.05.2014 року № 1255-VІІ, прийнятим з метою поліпшення інвестиційного клімату в Україні, шляхом надання інвесторам (власникам) господарських товариств права звільняти посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) без зазначення причин, а також узгодження в цьому контексті норм трудового та господарського законодавства. Як гарантію в таких випадках передбачено виплату працівникам вихідної допомоги в розмірі не менше, як шестимісячний середній заробіток ( ст.44 КЗпП).
Встановлена законодавством про працю підстава звільнення - у зв'язку із припиненням повноважень посадових осіб, враховуючи внесення даної норми до КЗпП України, тобто загальних норм законодавства про працю, поширюються на всі види трудових правовідносин.
За змістом цієї правової норми підставою для розірвання трудового договору є припинення повноважень посадовою особи. При цьому, зміст статті не дає підстав уважати про наявність у власника права розірвати трудовий договір із працівником, який є посадовою особою, без дотримання процедури припинення повноважень такої особи.
Дотримання процедури припинення повноважень посадової особи є гарантією дотримання прав і інтересів особи, з якою трудовий договір припиняється.
Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що відбувся факт припинення повноважень ОСОБА_2 як посадової особи, з дотримання процедури, що могло бути підставою для розірвання трудового договору.
В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.159 ЦК України та п.п.9, 17 ч.2 ст.ЗЗ Закону України «Про акціонерні товариства» утворення наглядової ради акціонерного товариства, обрання членів наглядової ради та затвердження положення про наглядову раду є виключною компетенцією загальних зборів акціонерного товариства.
При цьому збори мають бути скликані у встановленому законом і статутом порядку, бути уповноваженим для ухвалення рішення.
Таким чином, повноваження спостережної ради Товариства, яка була обрана на загальних зборах акціонерів 20 травня 2005 року, припинилися 20 травня 2010 року.
Окрім цього роботодавець зобов'язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу про звільнення з роботи, який може бути складений як у вільній формі, так і шляхом заповнення типової форми наказу про припинення трудового договору № П-4, а також належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок.
При цьому, згідно зі ст. 44 КЗпП, у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП, працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі не менше ніж 6-місячний середній заробіток.
Вищезазначені вимоги закону відповідачем також не дотримано.
Суд не приймає до уваги заперечення відповідача на позов, які надійшли до Бериславського районного суду Херсонської області через канцелярію суду 11.11.2015 року (а.с.79) та які зводяться до наступного:
Закон України «Про акціонерні товариства» набрав законної сили 30 квітня 2009 року , і відповідно до його прикінцевих положень всі акціонерні товариства повинні були до 30.04.2011 року привести свою діяльність та статутні документи у відповідність до зазначеного закону.
Зазначене спростовано ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справі апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2015 року (а.с.104).
Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.
Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись положеннями ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» і враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір відповідно до кількості та характеру задоволених позовних вимог в розмірі 551-20 гривень.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст. 233-235 КЗпП України,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд -
Рішення в частині поновлення ОСОБА_2 з 17.09.2015 року на посаді Голови правління відкритого акціонерного товариства «Бериславське АТП-16537» допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Миргород