Справа № 161/6553/16-ц
Провадження № 2/161/2681/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 серпня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення завдатку та додатково суми у розмірі завдатку,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ФОПОСОБА_3 про стягнення завдатку та додатково суми у розмірі завдатку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 травня 2015 року між ним та ФОП ОСОБА_3 укладено договір на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю. Згідно із умовами вказаного вище договору, за дорученням замовника виконавець зобовязується виконати роботу по виготовленню і встановленню виробу з природного каменю.

Відповідно до п. 4.2 договору вартість роботи становить 29 400,00 грн., та складається з вартості виготовлення виробу 23 200,00 грн., вартості встановлення виробу 6 200,00 грн.

Згідно п. 5.1, 5.2 договору замовник сплачує завдаток в розмірі вартості матеріалу для виконуваних робіт за даним договором в сумі 16 000,00 грн., решту суми замовник сплачує по закінченню робіт по встановленню виробу, ця сума сплачується замовником після прийняття робіт.

Згідно п. 6.1 договору роботу виконавець виконує не пізніше, як протягом часу обумовленого з замовником середина серпня 2015 року.

На виконання умов договору замовником сплачено виконавцю завданок в розмірі 16 000,00 грн., а саме 29.05.2015 року сплачено 5 000,00 грн. та 05.06.2015 року 11 000,00 грн.

Зазначає, що станом на 19 травня 2016 року робота по виготовленню і встановленню виробу з природного каменю виконавцем не виконана. На неодноразові звернення з приводу повернення завдатку, виконання робіт за договором відповідач не реагує та всіляко уникає зустрічі з ним.

З врахуванням вищенаведеного, просить стягнути з ФОП ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 суму завдатку та додаткову суму у розмірі завдатку, а всього 32 000,00 грн. та судові витрати по справі.

Позивачі та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать письмові докази в матеріалах цивільної справи.

У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю. Згідно із умовами вказаного вище договору, за дорученням замовника виконавець зобовязується виконати роботу по виготовленню і встановленню виробу з природного каменю.

Відповідно до п. 4.2 договору вартість роботи становить 29 400,00 грн., та складається з вартості виготовлення виробу 23 200,00 грн. та вартості встановлення виробу 6 200,00 грн.

Згідно п. 5.1, 5.2 договору замовник сплачує завдаток в розмірі вартості матеріалу для виконуваних робіт за даним договором в сумі 16 000,00 грн., решту суми замовник сплачує по закінченню робіт по встановленню виробу, ця сума сплачується замовником після прийняття робіт.

Згідно п. 6.1 договору роботу виконавець виконує не пізніше, як протягом часу обумовленого з замовником середина серпня 2015 року.

На виконання умов договору замовником сплачено виконавцю завданок в розмірі 16 000,00 грн., а саме 29.05.2015 року сплачено 5 000,00 грн. та 05.06.2015 року 11 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач грошові кошти завдаток, позивачу не повернув.

Зазначені обставини відповідачем спростовані не були та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Встановлюючи обставини справи та правовідносини, які склалися між сторонами, суд надає оцінку доказам та виходить з наступних положень законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

За змістом названих норм завдаток є доказом існування зобов'язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав покладених на себе зобовязань по виготовленню і встановленню виробу з природного каменю, порушивши умови договору, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума завдатку 16 000,00 грн. та додатково суму у розмірі завдатку 16 000,00 грн., а всього 32 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Розмір сплаченого позивачем судового збору становить 551,20 грн., який, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення завдатку та додатково суми у розмірі завдатку задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 суму завдатку та додаткову суму у розмірі завдатку 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3в користь ОСОБА_1понесені судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.