Справа № 450/189/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/460/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідача - ОСОБА_5, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що їй згідно витягу про державну реєстрацію прав НОМЕР_1 від 17 квітня 2012 року на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1.

У вказаному будинку крім неї зареєстрований також ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Останній не проживає у вказаному будинку протягом тривалого часу, про що свідчать акти обстеження умов проживання від 27 лютого 2014 року, 30 травня 2014 року та 27 серпня 2014 року.

З урахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ст.64,71,72 ЖК України просила:

визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с.2).

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_2 є його бабцею, він зареєстрований у спірному будинку з березня 2013 року, зі згоди останньої, в якості члена її сім'ї.

З 02 жовтня 2014 року і по даний час він відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії №40, відтак, за ним зберігається жиле приміщення протягом часу відбуття покарання.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач понад шість місяців відсутній за місцем реєстрації - за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Лани, вул. Шевченка, 40 в будинку не залишилися проживати інші члени його сім'ї, відтак, є підстави для задоволення позову.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках…(п.7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Як зазначено у ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Судом та матеріалами справи установлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав № НОМЕР_1 від 17 квітня 2012 року, ОСОБА_6 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Крім неї, у вказаному будинку згідно довідок Гуменецької сільської ради Пустомитівського району №256 та №257 від 28 квітня 2015 року, зареєстрований також ОСОБА_6 (син ОСОБА_2) та ОСОБА_5 (онук ОСОБА_2) (а.с.43-44).

ОСОБА_5, згідно даних будинкової книги, зареєстрований у зазначеному будинку з 26 березня 2013 року (а.с.17).

14 липня 2014 року, близько 22 години, ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в с. Лани Пустомитівського району Львівської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров'я в момент заподіяння, наніс ОСОБА_7 декілька послідовних ударів по тілу, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, після чого викрав у нього 530 гривень.

ОСОБА_5 на досудовому слідстві було обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.

За вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання - три роки позбавлення волі. Початок відбуття покарання рахувати з 02 жовтня 2014 року (а.с.28).

Аналіз зазначених доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_5 з березня 2013 року зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 за згоди своєї бабці - власника цього будинку ОСОБА_6 як член її сім'ї.

Після обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (друга половина липня 2014 року і до 02 жовтня 2014 року), останній знаходився під домашнім арештом за місцем реєстрації (АДРЕСА_1) і даних про те, що він порушував режим домашнього арешту матеріали справи не містить.

В матеріалах справи наявні акти обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму від 27 лютого 2014 року, 30 травня 2014 року та від 27 серпня 2014 року, із яких убачається відсутність ОСОБА_5 за місцем реєстрації понад шість місяців.

У той же час, ст.ст.71,72 ЖК України стосується збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем житла у державному житловому фонді.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

Як зазначено у ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_2 не заявляла вимог про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житлом на підставі ст.405 ЖК України у поєднанні із ст.386, 391 ЦК України.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення вимог позивача з підстав, передбачених ст.ст.71,72 ЖК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує із ОСОБА_2 267 гривень 96 коп. судового збору в дохід держави за подання апеляційної скарги ОСОБА_5, оскільки це питання, зважаючи на перебування останнього у місцях позбавлення волі, було відстрочено.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 - відмовити.

Стягути із ОСОБА_8 267 гривень 96 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.