Справа № 462/3871/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Румілової Н.М.

при секретарі Кіптіли Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2015 року.

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачем мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя. На підставі цього у сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім різними людьми. Подружні відносини між ними припинились, спільне господарство не ведуть. Вона з дитиною проживає окремо від відповідача. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явилась, однак від представника позивача 10.10.2016 р. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак 20.07.2016 р. подав до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки за місцем проживання її матері.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 /а.с.4/. Сторони уклали шлюб 15.10.2015 року /а.с.3/.

Любов та повага між сторонами відсутні. Останнім часом непорозуміння створили умови за яких їх шлюб фактично припинився, тривалий час шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть і відновлювати не збираються.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати, а визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 110 Сімейного кодексу України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис - 396.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.