Справа № 323/2326/16-ц
10.10.2016 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, -
Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що вона має у приватній власності квартиру № 24 в житловому будинку № 62 по вулиці Покровській в місті Оріхові Запорізької області.
В належній позивачу квартирі, значиться зареєстрованим ОСОБА_2, який не проживає у квартирі близько року, проживає в іншому місці, але зареєстрований за вказаною адресою, до того ж речей відповідача в квартирі не має.
Тому позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у судовому порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 24 в житловому будинку № 62 по вулиці Покровській в місті Оріхові Запорізької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2015 р. та Договором купівлі-продажу від 23.10.2015 р. (5-7).
Також судом встановлено, що у належній позивачеві на праві приватної власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 дійсно зареєстрований ОСОБА_2, підтвердженням чого є довідка адресно-довідкового бюро Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 26.07.2016 року (а.с.13), актом обстеження проживання громадянина ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, підписаного депутатами Оріхівської міської ради Запорізької області (а.с.19).
Позивач у позовній заяві обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зазначила, що ОСОБА_1 є власником квартири № 24 розташованої в житловому будинку № 62 по вул. Покровській, м. Оріхова, Запорізької області, а відповідач на протязі року не проживає у спірній квартирі, тому не має законних підстав для реєстрації його місця проживання в вищезазначеній квартирі. Наявність реєстрації ОСОБА_2 у квартирі створює для позивача, власника житла, суттєві перешкоди розпоряджатися майном.
На підставі ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
За розясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.
Підтвердженням того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, є акт обстеження проживання громадянина ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, підписаного депутатами Оріхівської міської ради Запорізької області, де вказано, що ОСОБА_2 зареєстрований, але з 2015 року не проживає спірною адресою (а.с.19).
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,74, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.71, 72, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3