АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах НаталіїПетрівни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його сина ОСОБА_3.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті залишилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Проте у встановлений законом строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки мав доглядати за немічною матір`ю ОСОБА_4, 1926 року народження, яка проживала одна та не мала інших родичів для прийняття спадщини, сам перебував у пригніченому стані, займався похованням сина, організацією поминальних обідів, утриманням частини квартири, що належала матері та померлому сину. Крім того був юридично не обізнаний. У заяві про доповнення позовних вимог позивач послався на перебування у відрядженні за межами м. Києва як на одну з поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Справа № 755/3681/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/12565/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що він з`являвся у судові засідання, проте розгляд справи відкладався без повідомлення причин. 29.07.2016 року також з`явився до суду але йому повідомили, що судове засідання відбудеться із запізненням, тому він вимушений був написати заяву про розгляд справи у його відсутності, що позбавило його можливості довести у суді позовні вимоги. Суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи про те, що він доглядав за 89-річною матір`ю, перебував у тяжкому емоційному стані та був фізично виснажений та тривалий час перебував за межами м. Києва у відрядженні. Крім того, у рішенні суду неправильно зазначено обсяг спадкового майна.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач є його батьком.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

15.01.2016 року ОСОБА_1 подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3.

Листом від 16.02.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. повідомлено позивача про те, що він пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку на подачу такої заяви.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки юридична необізнаність та знаходження у відрядженні в межах України не є поважними причинами.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 213 цього ж Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не перевірив та не надав будь - якої оцінки доводам позивача про те, що поважними причинами є догляд за матір`ю, яка потребувала стороннього догляду та перебування позивача у пригніченому стані, викликаному смертю сина, а надалі і смертю матері, незважаючи на те, що позивачем надавалися докази щодо цих обставин. Також поза увагою суду першої інстанції залишися та обставина, що спадкове майно після смерті сина позивача складається з 1/3 ( а не з 2/3 частин, як про це вказано у рішенні) квартири АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. До спадкового майна після смерті матері позивача входить 2/3 частини цієї ж квартири та що відповідач заперечень проти доводів позивача не подавав.

Оскільки судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо така заява не була подана у визначений строк та особа звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку суд має з`ясувати чи були у спадкоємця перешкоди для подання такої заяви та чи є ці обставини поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті сина через 1 рік і 22 дні після відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача його матір`ю є ОСОБА_4

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 89 років.

Матеріали справи не містять будь - яких доказів на спростування доводів позивача про те, що він був єдиним сином ОСОБА_4 та здійснював догляд за останньою до її смерті, а після поховання останньої відразу звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи всі обставини, які склалися у позивача після смерті сина у їх сукупності, а саме необхідність організації поховання сина та влаштування поминальних обідів, тривалий догляд за матір`ю, перебування у відрядженні за межами м. Києва протягом двох місяців колегія суддів приходять до висновку, що позивач мав об`єктивні обмеження щодо своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина. Це вбачається також з того, що позивач на п`ятнадцятий день після смерті матері вже звернувся із такою заявою до нотаріуса, а після отримання відповіді про пропуск строку через три дні подав до суду даний позов. Зазначені дії підтверджують доводи позивача про те, що своєчасному зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина перешкоджала та обставина, що мати потребувала стороннього догляду, який здійснював саме він.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті сина позивача є поважними та встановлення додаткового строку у два місяці для звернення з такою заявою є достатнім строком для реалізації права позивача на спадкування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для звернення із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді