Провадження № 6/760/312/16
В справі № 760/3341/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А ЇН И

22 серпня 2016 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К

представника заявника- Авласенко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Груп» про поновлення строку для пред»явлення виконавчих листів до виконання, суд

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року був задоволений позов ТОВ»Смарт Груп» до ОСОБА_2, ТОВ »Внутрішня виконавча служба» про стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ТОВ »Внутрішня виконавча служба» на користь ТОВ »Смарт Груп» 11 724, 23гр. заборгованості та 243, 60 гр.с удового збору.

Заявник звернвася до суду з заявою і просить поновити строк для пред»явлення виконавчих листів до виконання, посилаючись на те, що після ухвалення судом рішення товариство намагалося врегулювати питання щодо закриття заборгованості відповідачами добровільно шляхом телефонних переговорів.

Оскільки товариство сподівалося на добровільне погашення заборгованості, в зв»язку з цим, як стягувач, не мав наміру пред»являти виконавчі листи до органів виконавчої служби.

Оскільки в травні 2016 року боржник не вчинив жодних дій для добровільного виконання рішення суду, товариство вирішило звернутися до виконавчої служби.

Виконавчі листи були отримані товариством лише 07 червня 2016 року, однак не мало можливості пред»явити їх до виконання в зв»язку з пропуском встановленого законом строку.

Вважаючи ці обставини поважними, просить задовольнити заяву.

Відповідачі в справі в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до ч.2 ст.371 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Статтею 371 ЦПК України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, строк може бути поновлено.

Так, спір між сторонами був вирішений судом 07 квітня 2015 року.

За клопотанням представника позивача, яким був ОСОБА_3 і який представляв інтереси ТОВ »Смарт Груп» на підставі довіреності від 28 січня 2015 року, справа була розглянута в його відсутності.

16 квітня 2015 року останнім, однак уже як представником відповідача - ТОВ »Внутрішня виконавча служба», була отримання копія заочного рішення в справі.

06 червня 2016 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про видачу виконавчих листів, які були отримані ним 07 червня 2016 року.

/ а.с. 39 - 40; 45 - 46 /

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений строк пред'явлення виконавчих документів протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих обставин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, після чого дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року, відповідно до ст.223 ЦПК України, набрало законної сили 26 квітня 2015 року.

З заявою про видачу виконавчих листів представник позивача звернувся лише 06 червня 2016 року, тобто уже після сплину строку, встановленого законом для пред»явлення виконавчого листа до виконання.

/ а.с. 49 /

З точки зору закону саме по собі отримання виконавчого листа з пропущенням строку для пред'явлення його до виконання, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску строку пред»явлення його до виконання, і не може слугувати підставою для поновлення такого строку.

Представник заявника в судовому засіданні не заперечувала отримання копії рішення суду від 07 квітня 2015 року представником товариства 16 квітня 2015 року.

В той же час, в додаткових поясненнях аналізує порядок направлення копій судових рішень сторонам у справі, що не були присутні в судовому засіданні, порядок подання апеляційних скарг та порядок набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначила, що з метою з»ясування, чи набрало судове рішення законної сили представник товариства неодноразово звертався до канцелярії суду як у телефонному режимі, так і безпосередньо, проте зазначена інформація йому надана не була.

Про це також свідчить і те, з її точки зору, що на отриманому рішенні суду представником товариства відсутні відмітка суду про набрання ним законної сили.

Про те, що рішення суду набрало законної сили позивачу вперше стало відомо о6 червня 2016 року, коли був отриманий виконавчий лист, у якому була зазначена ця дата.

Крім того, пояснила, що на електронну адресу суду направлялися клопотання про видачу виконавчих листів, однак вони направлені позивачу не були.

Оцінюючи ці пояснення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторони зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, порядок набрання судовим рішенням законної сили врегульовано ст.223 ЦПК України.

Тобто, дане питання врегульовано законом і не залежить від точки зору працівників канцелярії суду, які інакше трактувати дане питання, ніж визначено законом, не можуть.

Крім того, будь-яких доказів звернення до суду за отриманням виконавчих листів позивачем, представник заявника в судовому засіданні не надала, як і не повідомила, коли та до кого зверталися працівники товариства з цього приводу.

З інформації на офіційному сайті Солом»янського районного суду м. Києва зазначено порядок отримання виконавчих листів у разі направлення запитів на їх отримання електронною поштою.

Коли такі запити направлялися до суду і чи з»являвся представник товариства за отриманням виконавчих листів у разі, якщо такі запити надсилалися, представник заявника пояснити не змогла.

Такі запити відсутні і в матеріалах справи.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчих листів до виконання, а ті обставини, на які посилається заявник у заяві до суду, не дають підстав вважати причини пропуску строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання поважними.

Додаткові пояснення представника заявника з цього приводу не можуть прийматися судом до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустими, з точки зору закону, доказами.

Виходячи з цих обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Груп» про поновлення строку для пред»явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя