УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, який мотивувало тим, що 04 березня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 5 800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання щодо повернення кредитних коштів за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 31 грудня 2015 року загальна сума заборгованості становила 23 950,81 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 5 314,79 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 15 108,32 грн, заборгованість за пенею та комісією - 2 149,09 грн, штраф (фіксована частина) - 250,00 грн, штраф (процентна складова) - 1 128,61 грн. Зважаючи на наведене, просив суд стягнути з ОСОБА_2на користь банку заборгованість у розмірі 23 950,81 грн та судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2016 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 526, 530, 549, 1049, 1054 ЦК України, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань з кредитним договором у останнього утворилась заборгованість на загальну суму 23 950,81 грн, яка підлягає стягненню із відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова