Справа №2-н-2605/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Зубрицької Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на неправомірні дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у цивільній справі за заявою комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг із централізованого оплення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просить: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу за судовим наказом № 2-н-2605/10 від 03.09.2010 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира; 2) визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 35401610 від 25.06.2014 року незаконною та скасувати її; 3) зобовязати Богунський відділ державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрити виконавче провадження за судовим наказом № 2-н-2605/2010 року від 03.09.2010 року про стягнення з стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості в сумі 1710,34 грн. за оплату послуг із централізованого оплення, витрат з оплати ІТЗ та судового збору.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 03.09.2010 року Богунським районним судом м. Житомира було видано судовий наказ щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 1710,34 грн., державного мита у розмірі 25,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Постановою державного виконавця від 25.06.2014 року було повернуто виконавчий документ стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Заявник вказав, що наявність акта державного виконавця про відсутність майна та коштів у боржника не є підставою для повернення виконавчого документа, оскільки державний виконавець не використав усіх наданих йому повноважень для здійснення заходів примусового виконання рішень, не здійснив вихід за адресою проживання боржника для встановлення майнового стану, а також оригінал виконавчого документа стягвачу не повернуто. Про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця стягувачу стало відомо лише 23.08.2016 року.

Представник стягувача, боржник та державний виконавець у судове засідання на розгляд скарги не зявилися, про час та місце її розгляду повідомлялися належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Представник стягувача надав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Втім їхня відсутність не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та скарги, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом № 2-н-2605/10 Богунського районного суду м. Житомира від 03.09.2010 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 1710,34 грн., державне мито у розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн.

Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, що визначено ст. 124 Конституції.

Виконання рішення в цивільній справі здійснюється відповідно до статей 367-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції Міністерства юстиції від 15.12.1999 року № 74/5 та інших правових актів.

Відповідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Із копії постанови державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.06.2014 року вбачається, що згідно відповідей реєстраційних установ у боржника відсутнє майно та кошти, на яке можливо звернути стягнення.

Постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 ВП №35401610 від 25.06.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ №2-н-2605/10, виданий 03.09.2010 року Богунським районним судом м. Житомира повернуто стягувачу.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» має бути вмотивована та з посиланням на передбачені законом обставини, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Натомість, як встановлено судом, посилання державного виконавця у мотивувальній частині постанови на відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, є необґрунтованим та спростовується тим, що із пенсії боржника ОСОБА_1 проводилося утримання, що підтверджується постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 17.02.2015 року про звернення стягнення на пенсію, а також державним виконавцем не з'ясовувалося питання наявності в неї за місцем проживання рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення на виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Отже, за неведених обставин суд не знаходить підстав для зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за вказаним судовим наказом, тому у цій частині скарги вимоги є необгрунтованими. Інші вимоги скарги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду скарги та суд задовольняє їх.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», ст. ст. 10, 60, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу у цивільній справі № 2-н-2605/2010 року за заявою комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг із централізованого оплення.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 25.06.2014 року серії ВП № 35401610 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зобов'язати державного виконавця Черняєву О.О. або іншу посадову особу Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом у цивільній справі № 2-н-2605/2010 року за заявою комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг із централізованого оплення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Семенцова