Справа № 466/7602/16-ц
У Х В А Л А

20 жовтня 2016 р. Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, в якій просить визнати неправомірним рішення Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, яким ОСОБА_1 було відмовлено у винесенні постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП №46146712 від 26.01.2015р., скасуванні арешту та заборони відчуження всього майна по виконавчому провадженні ВП №46146712 від 26.01.2015р.; зобовязати Шевченківський ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46146712 від 26.01.2015 p., скасувати арешт та заборону відчуження майна ОСОБА_1

В обґрунтування скарги покликається на те, що 26 січня 2015 року державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46146712 на підставі виконавчого листа №2/466/2554/14, виданого 18.12.2014р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» 13 282,84 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору. 16 березня 2015р. державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, так як боржником у наданий державним виконавцем строк вищевказаний виконавчий документ не виконано та з метою належного виконання виконавчого провадження у примусовому порядку слід накласти арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення 13 536,44 грн. 30 червня 2015 року державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - ПАТ «АКЦЕНТ БАНК», враховуючи п.2 ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». В Інформації про виконавче провадження ВП №46146712 стан виконавчого провадження є завершено (виконавчий документ, а саме виконавчий лист від 18.12.2014р. №2/466/2554/14 повернений стягувачу).

Виконавчий лист від 18.12.2014р. №2/466/2554/14 Постановою державного виконавця від 30.06.2015р. був повернутий стягувачеві - ПАТ «АКЦЕНТ БАНК», а виконавче провадження ВП №46146712 було завершено. Станом на 22.08.2016р. виконавчий лист ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» не надсилав до виконання у Шевченківський відділ державної виконавчої служби ЛМУЮ для виконання, та й таких відомості у Єдиному-державному реєстрі виконавчих проваджень та відомості про поновлення виконавчого провадження ВП №46146712 відсутні. З дня прийняття Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві минуло понад 1 рік. А так як виконавчий документ не було предявлено до виконання протягом року з дня повернення стягувачеві, то провадження по такому документу вже не може бути відновлено.

23.08.2016 року ОСОБА_1 було надіслано на адресу Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області заяву про винесення постанови держвиконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №46146712 від 26.01.2015р., зняття арешту та оголошення заборони на відчуження майна, що належить йому по виконавчому провадженню ВП №46146712 від 26.01.2015р. 26.08.2016 року він отримав лист-відповідь з Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області за підписом В.о. Начальника Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, яким йому було повідомлено, що відсутні правові підстави звільнення майна з-під арешту, а його вимоги не мають під собою будь якого змісту, оскільки не стосуються даного виду стягнення. Таке рішення Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області вважає неправомірним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали скаргу в повному обємі та просили її задовольнити. У поясненні покликаються на обставини, вказані у скарзі.

Представник Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги у повному обсязі. Пояснив, що повернення виконавчого листу стягувачеві не є закінченням виконавчого провадження. Воно не є підставою для зняття арешту з майна боржника, оскільки такі підстави чітко визначені ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всі території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, - і за її межами.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Так, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ст.2 Закону).

За приписами ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, серед яких, в тому числі, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що 26 січня 2015 року державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46146712 на підставі виконавчого листа №2/466/2554/14, виданого 18.12.2014р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» 13 282,84 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

16 березня 2015р. державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, так як боржником у наданий державним виконавцем строк вищевказаний виконавчий документ не виконано та з метою належного виконання виконавчого провадження у примусовому порядку слід накласти арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення 13 536,44 грн.

30 червня 2015 року державним виконавцем Шевченківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий лист від 18.12.2014р. №2/466/2554/14 Постановою державного виконавця від 30.06.2015р. був повернутий стягувачеві - ПАТ «АКЦЕНТ БАНК».

Майно боржника ОСОБА_1 продовжує перебувати під арештом, що стверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ.

23.08.2016 року ОСОБА_1 було надіслано на адресу Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області заяву про винесення постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №46146712 від 26.01.2015р., зняття арешту та оголошення заборони на відчуження майна, що належить йому по виконавчому провадженню ВП №46146712 від 26.01.2015р.

26.08.2016 року ОСОБА_1 надано лист-відповідь за підписом в.о. начальника Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 про відсутність правових підстав для звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що виконавчий лист було повернуто стягувачу згідно п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

ОСОБА_1 рішення суду не виконано, борг стягувачу не повернено, провести стягнення з доходів боржника неможливо.

Стаття 49 ЗУ «Про виконавче провадження» дає вичерпний перелік випадків закінчення виконавчого провадження, серед яких відсутній такий випадок як повернення виконавчого документа стягувачу. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, ч.3 ст.60 вищевказаного закону передбачено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. А згідно ч.5 цієї ж статті - у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Отже, виконавче провадження №46146712 з виконання виконавчого листа №2/466/2554/14, виданого 18.12.2014р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «АКЦЕНТ БАНК» 13 282,84 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору, не закінчено і підстав для закінчення цього виконавчого провадження немає.

Зважаючи на те, що боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконав, борг стягувачу не погасив, його вимоги про визнання неправомірною відмови Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, скасування арешту та заборони відчуження всього майна, зобовязання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження і скасування арешту та заборони відчуження всього майна не відповідають вищенаведеним нормам закону.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає дану скаргу безпідставною, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.209,210 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмови Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №46146712 від 26.01.2015р., скасування арешту та заборони відчуження всього майна; зобовязання винести постанову про закінчення виконавчого провадження №46146712 від 26.01.2015р. і скасування арешту та заборони відчуження всього майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5