Справа №339/115/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ауґустін про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Адміністрації міської частини Праги 27.02.2009 року між нею та відповідачем, а неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,2009р.н. залишити на проживанні з нею.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя між ними погіршилося, з листопада 2014 року шлюбні стосунки припинено, а сам шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. (а.с.14).

Відповідач на розгляд справи не зявився, від нього надійшла заява, нотаріально посвідчена, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, за місцем проживання позивача, позовні вимоги визнає. (а.с.21-27).

Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 158 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи без її участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2009 строни уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Адміністрації міської частини Праги, про що в книзі про народження реєстрації актів громадянського стану у томі 9 року 2009 сторінка 124 порядковий номер 20 зроблено відповідний запис. (а.с.3)

В цьому шлюбі народився син ОСОБА_4, 15.06.2009 р.н.(а.с.7).

Згідно з ч.1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституціії України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 58 Закону України " Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного Кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Як зазначено в ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє місце проживання.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13, справи про розірвання шлюбу між одним з подружжя - громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, підсудні судам України.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один із яких проживає в Україні, питання підсудності визначається загальними правилами, встановленими ст. 110 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою ст.110 ЦПК України передбачено, що за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач є громадянкою України, зареєстрована на проживання в Україні, що підтверджується паспортом серії СЕ 504963 та повідомленням Управління Державної Міграційної служби в Івано-Форанківській області (а.с.5, 20).

Отже, Болехівський міський суд є компетентним судом у розгляді цієї справи про розірвання шлюбу між сторонами і до правовідносин сторін може застосовуватись законодавство України.

Окрім того, сторони домовились про те, що питання розірвання їх шлюбу буде вирішуватись в Україні, про що свідчить заява відповідача з проханням розірвати шлюб без його участі в Україні (а.с.21-27).

Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою ст. 110 цього ж кодексу встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають та проживають окремо.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобо'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ( ст. 56 Сімейного кодексу України ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вони уже тривалий час проживає окремо.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем та наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач також у своїй заяві просив розірвати шлюб.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їхньої дитини, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживання з матір'ю.

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, відповідає вимогам закону.

Так, ст.113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за необхідне також роз'яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 10, 15, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.110-112, 113,115 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 Ауґустін та ОСОБА_2 (дошлюбне Проців) ОСОБА_5, укладений 27.02.2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Адміністрації міської частини Праги, про що в книзі про народження реєстрації актів громадянського стану Адміністрації міської частини Праги у томі 9 року 2009 сторінка 124 порядковий номер 20 зроблено запис про укладення шлюбу.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити за її бажанням прізвище ОСОБА_1.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.