Справа № 369/6088/16-ц
Провадження № 2/369/2897/16
РІШЕННЯ

Іменем України

13.10.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що відповідно до Договору дарування від 12 лютого 2004 року, посвідченого Сподіним І.Л., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстраційним № 4-481, ОСОБА_5 подарувала їй, ОСОБА_1, та ОСОБА_6 в рівних частинах кожній земельну ділянку площею 0,0811 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна, № 26.

Право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку посвідчувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 24 вересня 1997 року № 304.

За її, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 спільною згодою земельну ділянку розділено згідно схеми розподілу, зробленої землевпорядником с. Петропавлівська Борщагівка Долінським О.В.. Схема розподілу підписана ними і землевпорядником.

На підставі Договору дарування від 12 лютого 2004 року № 4481 ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який посвідчував її право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0405 га.

З метою розробки технічної документації із землеустрою, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об»єднанні земельних ділянок, вона, ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи».

На підставі вказаної технічної документації Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17 вересня 2013 року зареєструвало в Державному земельному кадастрі України за нею, ОСОБА_1, земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,0406 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з визначенням меж земельної ділянки.

09 вересня 2015 року вона, ОСОБА_1, звернулась до Управління державної реєстрації прав та обтяжень Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про державну реєстрацію прав і обтяжень на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,0406 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. До заяви були додані необхідні документи, зокрема, Витяг з Державного земельного кадастру № НВ-015 від 26 серпня 2015 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління Державної реєстрації прав та обтяжень Головного територіального управління юстиції у Київській області Овсієнко Л.М. від 15 вересня 2015 року № 24383269 відмовлено в державній реєстрації на неї, ОСОБА_1, права приватної власності на земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування відмови державний реєстратор посилається на невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Витягу з Державного земельного кадастру № НВ-015 від 26 серпня 2015 року-0,0406 га, площі земельної ділянки, зазначеній у правовстановлюючому документі-Договорі дарування № 4-481 від 12 лютого 2004 року-0,0811 га.

Однак, державний реєстратор не звернув увагу на те, що її, ОСОБА_1, право власності на вказану земельну ділянку виникло внаслідок поділу подарованої їй і сестрі земельної ділянки між ними як співвласниками на дві частини.

Зокрема, державний реєстратор проігнорувала те, що згідно Договору дарування від 12 лютого 2004 року, посвідченого Сподіним І.Л., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-481, ОСОБА_5 подарувала їй, ОСОБА_1, та ОСОБА_3, в рівних частинах кожній земельну ділянку площею 0,0811 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вказаного Договору дарування від 12 лютого 2004 року № 4-481 ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 1 грудня 2009 року, її право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,0405 га.

Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області 17 вересня 2013 року відповідно до чинного законодавства зареєструвало в Державному земельному кадастрі України за нею, ОСОБА_1, земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, між нею і сестрою здійснений поділ земельної ділянки, яка мала загальну площу 0,0811 га.

З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації прав та обтяжень Головного територіального управління юстиції у Київській області Овсієнко Л.М. від 15 вересня 2015 року № 24383269 вбачається невизнання її права власності на земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За вказаних обставин вона змушена звернутись до суду за захистом свого права власності.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 8, 13, 14, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 16, 316-319, 321, 364, 373, 374, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 78-81, 86-88, 90, 125, 126, 152, 131, 153 Земельного кодексу України просила визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,0406 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду представник відповідача надав суду заяву, в якій проти позову не заперечував і просив суд розглянути справу у відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за Договором дарування від 12 лютого 2004 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3, ОСОБА_1 уклали цей договір, відповідно до умов п. 1 якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_3 і ОСОБА_1 прийняли в дар (в рівних частинах кожна), земельну ділянку площею 0,0811 га, розташовану на території АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Земельна ділянка площею 0,0811 га складається з: ріллі-688 кв.м., під будівлями, лісами і іншими угіддями-123 кв.м..

Згідно умов п. 2 вказаного Договору дарування ця земельна ділянка належала дарителю ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, виданого П.П. Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області у відповідності з рішенням виконкому цієї ж П.П. Борщагівської сільської ради від 24 вересня 1997 року № 304. Акт зареєстровано відділом земельних ресурсів Києво-Святошинського району у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 15 грудня 2003 року за № 2610.

Вказаний Договір дарування від 12 лютого 2004 року був посвідчений Сподіним І.Л., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори 12 лютого 2004 року, зареєстровано в реєстрі за № 4-481.

Відповідно до наявної в матеріалах копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі Договору дарування земельної ділянки № 4-481 від 12 лютого 2004 року є власником земельної ділянки площею 0,0405 га, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6.

Згідно наявної в матеріалах копії Схеми розподілу земельної ділянки в селі АДРЕСА_1 між співвласниками земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 землевпорядником села Петропавлівська Борщагівка Долінським О.В. проведено обміри та обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1. При обстеженні встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,0811 га. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває в приватній власності громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно Договору дарування від 20 лютого 2004 року. За спільною згодою землевласників земельну ділянку розділено згідно схеми розподілу. В схемі зазначено, що рахувати за ОСОБА_3 0,0405 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і за ОСОБА_1 рахувати 0,0405 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 14 вересня 2015 року № 24383269 державним реєстратором прав на нерухоме майно Овсієнко Л.М. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Молодіжна, земельна ділянка 26, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, за суб»єктом ОСОБА_1, у зв»язку з тим, що заявником подано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2015 від 26 серпня 2015 року, в якому площа 0,0406 га земельної ділянки не відповідає площі 0,0811 га земельної ділянки, зазначеної у правовстановлюючому документі, а саме: договір дарування № 4-481 від 12 лютого 2004 року, у зв»язку з чим неможливо встановити відповідність заявлених прав.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначала, що з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації прав та обтяжень Головного територіального управління юстиції у Київській області Овсієнко Л.М. від 15 вересня 2015 року № 24383269 вбачається невизнання її права власності на земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України, на яку посилається позивач у позові, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно вимог ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов»язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вже було встановлено судом, за Договором дарування від 12 лютого 2004 року позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_3 набули у приватну власність земельну ділянку площею 0,0811 га, розташовану на території АДРЕСА_1, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначала, що з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації прав та обтяжень Головного територіального управління юстиції у Київській області Овсієнко Л.М. від 15 вересня 2015 року № 24383269 вбачається невизнання її права власності на земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_4, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на вищевикладене, позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів, яким чином порушені її права з боку відповідача Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, до якого вона звернулась з відповідним позовом.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, позивачем ОСОБА_1 і представником позивача не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів, що права позивача ОСОБА_1 порушені саме відповідачем Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою, і судом також не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_1 з боку відповідача Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у зв"язку із зверненням до суду з даним позовом.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів у їх обгрунтування, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 316, 317, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.