Справа № 214/6561/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Рімашевській В.В., Євтушенко В.С., Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

за участю органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси

осіб виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, уточнивши який просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 39 що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що належить на праві власності ОСОБА_2, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, яка станом на 01.07.2013 складає 623 031 грн. 10 коп., а саме: за кредитом - 334 898 грн. 71 коп., по відсотках - 139 811 грн. 00 коп., пеня - 148 321 грн. 39 коп., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні 282 792 грн. 96 коп.

В обґрунтування позову навів наступне. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» (далі ПАТ «Сведбанк») та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» (далі ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу.

Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору «ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 15.08.2008 р. № 0308/0808/98-225, позичальником згідно якого є ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

15.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк» (надалі за текстом - банк), та фізична особа - ОСОБА_3 (надалі за текстом - третя особа, боржник), уклали кредитний договір № 0308/0808/98-225, (надалі за текстом - кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 45 000,00 доларів США, а третя особа зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії.

Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши третій особі кредит у сумі 45 000,00 доларів США.

В свою чергу, третя особа неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.07.2013 р. має прострочену заборгованість: за кредитом - 41 899,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 334 898 грн. 71 коп.; по відсотках - 17 491,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 139 811 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, боржник зобов'язаний сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка: пеня - 18 556,41 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 148 321 грн. 39 коп.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 (далі - відповідач), уклали іпотечний договір № 0308/0808/98-225-Z-1 (надалі за текстом - іпотечний договір), відповідно до якого останній передав банку в іпотеку майно, а саме: квартиру № 39, що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 282 792 грн. 96 коп.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до умов іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення боржником основного кредитного договору та/або порушення кпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства.

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачу та боржнику було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання боржником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Відповідно до ч. 6 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».

Враховуючи невиконання боржником основного зобов'язання, позивач має право звернутися до майнового поручителя з вимогою про звернення стягнення предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В ході розгляду справи у якості органу опіки та піклування залучений виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив зміст позовної заяви. Крім того, пояснив, що вартість квартири взята з іпотечного договору. На даний час борг за кредитним договором існує. Доводити розмір боргу будь яким іншим шляхом не бажає. Судове рішення про стягнення боргу на даний час не виконано. Проводити експертизу з оцінки квартири не бажає. Оригіналів документів на квартиру у позивача не мається. Ліцензії НБУ та індивідуальної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, позивач не має.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. При цьому пояснила, що заборгованість за кредитом існує, з сумою боргу не згодна, проводити експертизу з визначення вартості квартири не бажає. Крім того, надала суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи». В обґрунтування заперечень зазначила, що ознайомившись із заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про уточнення позовних вимог, з доводами та обставинами, викладеними позивачем в даній заяві, вважає, що уточнені вимоги позивача є не обґрунтованими та не відповідають дійсності, а також порушують права та інтереси як відповідача, так і третіх осіб, з огляду на наступне. Так, звертає увагу суду на той факт, що позивач у заяві про уточнення позовних вимог зазначає, що станом на 01.07.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року становить 623 031, 10 грн.. а саме: за кредитом - 334 898, 71 грн.; по відсотках - 139 811, 00 грн.; пеня - 148 321, 39 грн. Жодного розрахунку вказаної заборгованості, формули такого розрахунку, посилання на правові підстави вказаного розрахунку заборгованості та зміни суми боргу, позивачем не надано, що суперечить нормам чинного в Україні законодавства. Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі №2-3481/11, провадження №22-ц/774/88/К/14 від 24 березня 2015 року, виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2012 року, який перебуває на виконанні у відповідному відділі державної виконавчої служби, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, станом на 16.09.2011 року в розмірі 419 142, 99 грн., яка складається з: 334 073, 30 грн. - заборгованість за кредитом, 64 582, 77 грн. - заборгованість за відсотками, 20 486, 92 грн. - пеня. Отже, з огляду на перелічені вище факти, є не зрозумілим, на підставі чого збільшилася сума заборгованості відповідача перед позивачем, вказана ним у заяві про уточнення позовних вимог від 11.07.2016 року, в першу чергу, звертає увагу суду на збільшення майже у 7!! разів суми пені, хоча відповідно до чинного законодавства України, пеня нараховується на заборгованість лише протягом одного року. Окрім того, з приводу вказаної заборгованості за кредитом, існує рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 2-3481/11, провадження №22-ц/774/88/К/14 від 24 березня 2015 року, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» було задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача ОСОБА_2 заборгованість згідно вказаного кредитного договору, а тому вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, при наявності зазначеного рішення є подвійним стягненням майна та коштів, на одних і тих самих правових підставах, (які випливають з одних і тих же правовідносин) що не допускається чинним в Україні законодавством. Також, на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2012 року з неї відбувається стягнення заборгованості, що підтверджується довідкою ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №8412-15/1-61556 05.09.2016 року. Окрім того, у квартирі АДРЕСА_1, на яку позивач просить звернути стягнення, проживає малолітня дитина ОСОБА_6, який за місцем проживання також навчається у Криворізькій гімназії №91, що підтверджується відповідною довідкою.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити у задоволенні позову. При цьому пояснила, що заборгованість за кредитом існує, мається рішення суду про її стягнення. Частково сума боргу за цим рішенням стягнута. Вважає, що подвійного стягнення бути не може. Наполягає, що маються підстави для застосування мораторію. З вартістю квартири, визначеному в іпотечному договорі, згодна.

Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, та прийняти рішення на розсуд суду.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: кредитний договір том №1 а.с.7-11), графік погашення кредиту (том №1 а.с.12зворот-7), іпотечний договір (том №1 а.с. 14-15), витяг з реєстру прав власності (том №1 а.с.16), розрахунок заборгованості (том № 1 а.с.21), вимога про усунення порушень (том №1 а.с.22,23,24), реєстр (том №1 а.с.25-26), квитанція (том №1 а.с.27), договір факторингу (том № 1 а.с.28-29, 30-38), витяг з додатку до договору факторингу (том № 1 а.с.39), договір про передачу прав за іпотечним договором (том № 1 а.с.40), витяг з договору про передачу прав за іпотечними договорами (том № 1 а.с.41), свідоцтво (том № 1 а.с.42, 43), додаток до свідоцтва (том №1 а.с.44), рішення суду (том № 1 а.с.70), виконавчий лист (том № 1 а.с.71), лист (том № 1 а.с.72), постанова (том № 1 а.с.73), розрахунок заборгованості (том № 1 а.с.88-89), витяг з державного реєстру (том № 1 а.с.168), інформація з Реєстру прав власності (том № 1 а.с.169-171, 227-228), акт (том № 1 а.с.172), довідка (том №1 а.с.173), свідоцтво про шлюб (том №1 а.с.174), розрахунок заборгованості (том №1 а.с.195-196), витяг (том №1 а.с.215-217, 218-225), довідка (том №1 а.с.226), повідомлення відділу ДВС (том № 1 а.с.229-230), договір про відступлення прав за іпотечними договорами (том №2 а.с.11-12), список (том №1 а.с.13-15), список (том № 2 а.с.107), договір купівлі продажу (том № 2 а.с.149-150).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

15.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа - ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 0308/0808/98-225. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати ОСОБА_3 кредит у сумі 45 000,00 доларів США, а остання зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит у сумі 45 000,00 доларів США.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, уклали іпотечний договір № 0308/0808/98-225-Z-1, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку майно, а саме: квартиру № 39, що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 282 792 грн. 96 коп. Зазначена вартість предмета іпотека сторонами не оспорена та доказів у підтвердження іншої вартості нерухомого майна, суду не надано.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2012 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно стягнуто на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за договором кредиту № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року в сумі 419 142 грн. 99 коп.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами. Відповідно до п. 1.2. первісний іпотекодержатель відступає Новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього договору, серед яких є, зокрема, іпотечний договір № 0308/0808/98-225-Z-1, іпотекодавцем відповідно до якого є відповідач ОСОБА_2

Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору («ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором. Відповідно до п. 1.2. іпотекодержатель передає Новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього договору, серед яких є, зокрема, іпотечний договір № 0308/0808/98-225-Z-1, іпотекодавцем відповідно до якого є відповідач ОСОБА_2

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора та іпотекодержателя, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3, та статусу іпотекодержателя за іпотечним договором № 0308/0808/98-225-Z-1, іпотекодавцем відповідно до якого є відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_3 не виконує належним чином прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором, станом на 01.07.2013 р. ОСОБА_3 за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 41 899,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 334 898 грн. 71 коп.; по відсотках - 17 491,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 139 811 грн. 00 коп.; пеня - 18 556,41 доларів США, що по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 148 321 грн. 39 коп.

На виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 серпня 2012 року з ОСОБА_5 за місцем роботи утримано 16042 грн.

Відповідно до умов іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством. У разі порушення боржником основного кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та/або боржнику письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання, яким вважатиметься застереження, що міститься у п.п. 12.3, 12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору або на підставі окремого договору, який може бути укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем з урахуванням вимог чинного законодавства.

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, відповідачу та боржнику було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але станом на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Іпотечне майно - квартира № 39, що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі, належить на праві власності ОСОБА_2 та не було придбане останньою за рахунок грошових коштів, отриманих ОСОБА_3 за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року.

Квартира АДРЕСА_1, на яку позивач просить звернути стягнення, є місцем постійного проживання боржника ОСОБА_3 та іпотекодавця ОСОБА_2 та її малолітньої дитини ОСОБА_6

Згідно договору купівлі продажу, укладеного 31 серпня 2015 року, ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_6 придбали житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Долинський район, с. Варварівка, вул. Іванова, 54а. Однак, у власності ОСОБА_3 іншого нерухомого майна не мається.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень представника позивача, відповідача та третьої особи, а також письмових доказів: кредитний договір том №1 а.с.7-11), графік погашення кредиту (том №1 а.с.12зворот-7), іпотечний договір (том №1 а.с. 14-15), вимога про усунення порушень (том №1 а.с.22,23,24), реєстр (том №1 а.с.25-26), квитанція (том №1 а.с.27), договір факторингу (том № 1 а.с.28-29, 30-38), витяг з додатку до договору факторингу (том № 1 а.с.39), договір про передачу прав за іпотечним договором (том № 1 а.с.40), витяг з договору про передачу прав за іпотечними договорами (том № 1 а.с.41), свідоцтво (том № 1 а.с.42, 43), додаток до свідоцтва (том №1 а.с.44), рішення суду (том № 1 а.с.70), лист (том № 1 а.с.72), постанова (том № 1 а.с.73), розрахунок заборгованості (том № 1 а.с.88-89), витяг з державного реєстру (том № 1 а.с.168), інформація з Реєстру прав власності (том № 1 а.с.169-171, 227-228), акт (том № 1 а.с.172), довідка (том №1 а.с.173), розрахунок заборгованості (том №1 а.с.195-196), довідка (том №1 а.с.226), повідомлення відділу ДВС (том № 1 а.с.229-230), договір про відступлення прав за іпотечними договорами (том №2 а.с.11-12), список (том №1 а.с.13-15), список (том № 2 а.с.107), договір купівлі продажу (том № 2 а.с.149-150).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» та третьою особою ОСОБА_3 укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. Між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладений, передбачений ст. 575 ЦК України, договір іпотеки.

Між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, згідно якого кредитор за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, змінений з ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», на ТОВ «ФК «Вектор Плюс». В свою чергу між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, згідно якого кредитор за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, змінений з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Таким чином, з 28 листопада 2012 року, до позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права вимоги до позичальника ОСОБА_3

Між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами. В свою чергу між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечним договором.

Таким чином, з 28 листопада 2012 року відбулась зміна іпотекодержателя на ТОВ «Кредитні ініціативи».

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та

боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки у судовому засіданні встановлено, що заборгованість за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року ОСОБА_3 до даного часу не погашена, яка станом на 01.07.2013 складає 623 031 грн. 10 коп., а саме: за кредитом - 334 898 грн. 71 коп., по відсотках - 139 811 грн. 00 коп., за пенею - 148 321 грн. 39 коп., та дане зобовязання ОСОБА_3 забезпечено заставою нерухомого майна - квартирою № 39, що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі, вартість якої становить 282 792 грн. 96 коп., що залишилася у володінні заставодавця відповідача ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею, за рахунок предмету іпотеки.

Також суд враховує, що на виконання умов кредитного та іпотечного договору, відповідачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 було направлено вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка до даного часу не виконана.

Заперечення відповідача проти позову на тій підставі, що є рішення суду про стягнення заборгованості, а тому задоволення цього позову буде подвійним стягненням майна та коштів, на одних і тих самих правових підставах, (які випливають з одних і тих же правовідносин), а це не допускається чинним в Україні законодавством, суд вважає необґрунтованим, та як наявність рішення суду про стягнення заборгованості не обмежує право позивача звернутися з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вислухавши представника позивача, відповідача, третю особу, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд ухвалюючи рішенням може надати відстрочку виконання. 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України). Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.

Зважаючи на те, що у власності ОСОБА_3 не знаходиться інше нерухоме житлове майно, то рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не підлягає виконанню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 575, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3,12,33,35 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 39 що знаходиться в будинку № 18, розташованому по вул. Корнійчука в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що належить на праві власності ОСОБА_2, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0308/0808/98-225 від 15.08.2008 року, яка станом на 01.07.2013 складає 623 031 грн. 10 коп., а саме: за кредитом - 334 898 грн. 71 коп., по відсотках - 139 811 грн. 00 коп., пеня - 148 321 грн. 39 коп., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні 282 792 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. 00 коп.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов