УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_6 на постанову державного виконавця управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20 грудня 2012 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 липня 2013 року відмовлено у відкритті провадження у розгляді скарги ОСОБА_6 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20 грудня 2012 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 серпня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 липня 2013 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 липня 2013 року визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Повертаючи апеляційну скаргу особі, яка її подала, апеляційний суд виходив з того, що вимоги щодо усунення недоліків апеляційної скарги, зазначені в ухвалі цього ж суду від 13 серпня 2013 року, ОСОБА_6 не виконано, зокрема не надано документа на підтвердження сплати судового збору.

Однак погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Таким чином, суддя апеляційного суду формально підійшов до розгляду апеляційної скарги та постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з несплатою судового збору, а також відповідно і визнання апеляційної скарги неподаною з тих підстав, що ОСОБА_6 не було сплачено судовий збір за звернення з апеляційною скаргою та надано клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Крім того, слід зазначити, що, постановивши оскаржувану ухвалу на порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя апеляційного суду фактично позбавив особу права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням викладеного ухвалу судді апеляційного суду не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 липня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2013 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік