Справа № 415/2585/16-ц Провадження № 2/415/1228/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Бадаєвій А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 06 липня 20000року, право власності на житловий будинок № 105, загальною площею 53,50 кв.м. житловою площею 41.30 кв.м., розташований по вул. Леніна, в смт. Михайлівка Перевальського району Луганської області , до складу якого входить : «А-1» житловий будинок з прибудовами: «В» сарай; «Ж» гараж, «Д» погреб; «Б» літня кухня; «Е» ганок до літньої кухні; «Г» сарай; «Л» уборна; 1 ворота;2- огорожа; «К» -колодязь, посилаючись на те, що її мати ОСОБА_4, померла 11 листопада 2014 року, батько ОСОБА_3, помер 06 липня 2000 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №105, розташованого по вул. Леніна в смт. Михайлівка Перевальського району Луганської області. Будинок належав батькові на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності № 7187 від 12.12.1967 року , посвідченого першою Комунарською нотаріальною конторою Луганської області. Заповіт батько не залишив. У встановлений законом строк ні вона, ні її мати не зверталися з заявою про нотаріуса про отримання спадщини, бо мешкали у спадковому будинку. В теперішній час з»ясувалось, що спадщина не оформлена належним чином та з проведенням АТО її тепер не можна оформити . Вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батьків за законом, бо інших дітей батьки не мали, а відповідач є племінником померлого батька, але на спадщину він не претендує. Вона фактично прийняла спадщину, бо мешкала разом з батьком на день його смерті, поховала його та розпорядилась його речами. Оформити спадщину не може через відсутність в м. Перевальську державних реєстрів. Виїхати за межі міста через хворобу не може.

Згідно розпорядження ВССУ № 56/о/38-14 від 08.12.2014 року змінено підсудність розгляду справ підсудних Перевальському районному суду Луганської області на Лисичанський міський суд Луганської області. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

У судовому засіданні позивач на була присутня. Оскільки проживає в зоні дії АТО , є складнощі з виїздом, хворіє, просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії паспорту ЕМ662422 ОСОБА_1, виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 03 травня 2000 року, остання зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.02.2003 року. Була прописана з 31.02.1984 року в с. Михайлівка, вул. Леніна, буд. 105 з 31.03.1984 року ( а.с3-4зв.) Із копії паспорту ЕК975232 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області в 04.09.1998 року, останній зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21.11.1996 року ( а.с.5-7). Із копії свідоцтва про одруження серія VII-УР № 445771 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одружились 29 квітня 1967 року , про зроблено актовий запис № 406. Після реєстрації присвоєні прізвища дружині ОСОБА_3 ( а.с.8) Із копії свідоцтва про народження серія 1-ЯК № 329890 вбачається, що ОСОБА_6, народилась 14 червня 1967року с.Михайлівка, Перевальського району Луганської області, про що 01.07.1967 року складено відповідний актовий запис № 37. Батьки: батько ОСОБА_3, мати-Бордюгова ОСОБА_7 ( а.с.9) Із копії свідоцтва про смерть I-ЕД № 242023 вбачається, що ОСОБА_3, помер 06.07.2000 року , про що 07.07.2000 року складено відповідний актовий запис № 54. Місто смерті Україна, Луганська область, с. Михайлівка (а.с.10) Із копії свідоцтва про одруження , серія 1-ЕД № 116288 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 22.01.2000 року одружились, про що у книзі реєстрації актів про одруження 2000 року січня місяця 22 числа зроблено запис № 5. Після одруження прізвище дружини ОСОБА_8 (а.с.11) Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла 11.11.2014 року ( а.с.12) Із копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності, вбачається, що 05.10.1967 року ОСОБА_3 надано на праві безстрокового користування земельну ділянку №105 по вул. Леніна в м. Михайлівка для будівництва жилого будинку ( а.с.22-23). Із копії висновку про вартість майна , проведеного ПП «Незалежна експертна оцінка «НЕО», вартість житлового будинку , розташованої за адресою Луганська обл., Перевальський р-н, с. Михайлівка, вул. Леніна, буд. 105, яка належить ОСОБА_3 на 16 травня 2016 року становить 27 800 грн. ( а.с.24).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив , та батьки .

Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Згідно розпорядження ВССУ № 56/о/38-14 від 18.12.2014 року змінено територіальну підсудність справ з Перевальського районному суду Луганської області на Лисичанський міський суд Луганської області.

Таким чином, на підставі вище викладеного, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_3, померлого 06 липня 2000 року та спадкоємицею першої черги, тому має право на спадщину за законом на будинок № 105 по вул. Леніна, в с. Михайлівка Перевальського району Луганської області. На теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна. Той факт, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину, є її місце реєстрації за адресою: будинок 105 вул. Леніна в с. Михайлівка Перевальського району Луганської області на час смерті батька, ОСОБА_3 31.03.1984 року. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як позивач позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємиці на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину, відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 174, 212-215,218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька , ОСОБА_3 , померлого 06 липня 2000року, право власності на житловий будинок № 105, загальною площею 53,50 кв.м. житловою площею 41.30 кв.м., розташований по вул. Леніна, в смт. Михайлівка Перевальського району луганської області , до складу якого входить: «А-1» житловий будинок з прибудовами; «В» -сарай; «Ж» -гараж, «Д»- погреб; «Б»-літня кухня; «Е»-ганок до літньої кухні; «Г»- сарай; «Л»- уборна; 1 ворота;2 огорожа; «К» колодязь.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко