Справа № 127/2812/15-ц Провадження № 22-ц/772/52/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 57Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді ІванюкаМ.В, суддів БереговогоО.Ю. та ОСОБА_2, з участю секретаря МельниковоїА.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 03 листопада 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015р. ОСОБА_3. звернулася в суд з даним позовом. Зазначила, що 25.07.2008р. уклала з ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» договір №SAMDN2547, відповідно до якого нею було відкрито поточний рахунок №1006. Станом на 11 березня 2014р. залишок коштів на рахунку складав 8993,18 доларів США. У цей день відповідач здійснив останню видаткову операцію на суму 150 доларів США згідно заяви на видачу готівки №437356609. На момент звернення ОСОБА_3. в суд з цим позовом залишок коштів становив 8843,18 доларів США.

26 листопада 2014р. позивачка звернулася до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» з заявою про видачу готівки на суму 8843,18 долари США. Однак відповідач своїм листом №20.1.0.0.0/7/2141126/0789 від 03.12.2014р. у видачі вказаних коштів їй відмовив. Незважаючи на те, що 12.02.2015р. мало місце її повторне звернення до відповідача, кошти з поточного рахунку їй повернуті не були.

Також у позові зазначено, що 16.03.2011р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» було укладено договір банківського вкладу №SAMDN8931, відповідно до умов якого ОСОБА_4. розмістив у відповідача вклад в сумі 119100грн строком до 16 березня 2016р. включно з виплатою 16% річних щомісячно. При цьому ОСОБА_4. 16 березня 2011р. надав позивачці право на розпорядження зазначеним вкладом, про що видав їй довіреність №710183979.

26 листопада 2014р. позивачка звернулася до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» з заявою про виплату нарахованих відсотків згідно договору банківського вкладу №SAMDN8931, а 12.02.2015р. мало місце її повторне звернення. Однак відповідачем кошти за вкладом повернуті не були.

Вважаючи, що кошти за договором поточного рахунку і по відсоткам за договором банківського вкладу відповідач їй безпідставно не повертає, позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» :

-залишок коштів за договором поточного рахунку №SAMDN2547 від 25 липня 2008р. в сумі 8843,18 доларів США та 3% річних за прострочення виконання зобовязання в сумі 60,33 долари США;

-заборгованість по відсоткам за договором банківського вкладу №SAMDN8931 від 16 березня 2011р. в сумі 17594грн.17коп.

Рішенням Вінницького міського суду від 03 листопада 2015р. у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким заявлені вимоги задовольнити. Вважає, що при ухваленні рішення суд не встановив обставини, які мають значення для справи, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3. ОСОБА_5. підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»» ОСОБА_6. просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з недоведеності заявлених вимог належними доказами. Адже результат аналізу ст.1059 ЦК України, п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003р. №516, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003р. №492 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003р. за №1172/8493, пункту 8 глави 2 «Приймання банком готівки», розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами», Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою правління Національного банку України від 14 серпня 2003р. №337, дає підстави для висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити : найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. На це звернув увагу Верховний Суд України у правовій позиції, висловленій у постанові від 29 жовтня 2014р. у справі №6-118цс14).

З огляду на це наданий договір №SAMDN2547 від 25.07.2008р. не може братися до уваги в якості належного доказу, оскільки до нього не додано відповідну ощадну книжку. Крім того, на ньому відсутня печатка і штамп банку, а також прізвище посадової особи ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»», яка його оформила і підписала (а.с. 2).

Також наявна в матеріалах заява №SAMDN8931 від 16.03.2011р. щодо оформлення вкладу СТАНДАРТ не завірена печаткою і штампом банку (а.с.7). Позивачем не додано ощадну книжку, тощо.

З копій квитанцій на а.с.3 не вбачається, що вони завірені штампом банку. При цьому на одній з них відсутні дані про особу, яка здійснила банківську операцію (замість прізвища та ініціалів зазначено РГА, номер картки не відповідає її номеру на а.с.3 оборот). З реквізитів іншої квитанції про отримання 150 грн. не вбачається, що вказані кошти зняті саме з зазначеного позивачкою поточного рахунку.

У квитанції на а.с.9, на яку посилається представник скаржника, відсутній штамп банку, відсутнє прізвище касира, розмиті інші реквізити.

Таким чином, відповідно до положень ст.58 ЦПК України надані позивачкою письмові докази неможливо вважати належними.

Доводи апеляційної скарги про те, що наведена вище правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 29 жовтня 2014р. у справі №6-118цс14, стосується лише договорів банківського вкладу і не може бути застосована до позовних вимог Ре6риниГ.О. про повернення коштів за договором поточного рахунку, колегія суддів до уваги не бере. Адже в обох випадках мова йде про стягнення значних грошових сум. У звязку з цим позовні вимоги в обох випадках мають бути підтвердженні відповідними письмовими доказами. Вимоги до вказаних доказів мають бути аналогічними як у питаннях про повернення коштів за банківським вкладом, так і за поточним рахунком.

Тобто, позивачем не надано належних доказів внесення ОСОБА_3. коштів за договором поточного рахунку, а також доказів внесення ОСОБА_4. коштів за договором банківського вкладу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317 Колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 03 листопада 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :