Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, застосувавши процедуру реалізації майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження, та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач посилався на те, що 17 жовтня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 445/07-Ф, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 99 тис. дол. США строком до 17 жовтня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,99 %.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами 17 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки № 2969, згідно з умовами якого ОСОБА_3 передав у іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_1

Позивач вказував, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 01 вересня 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 119 503,32 дол. США, що в еквіваленті становить 955 190 грн 04 коп., з яких: 83 486,14 дол. США, що в еквіваленті становить 667 304 грн 72 коп., - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочені платежі за кредитом - 669,64 дол. США, що в еквіваленті становить 5 352 грн 43 коп.; 23 761,01 дол. США, що в еквіваленті становить 189 921 грн 75 коп., - заборгованість за відсотками; 9 900 дол. США, що в еквіваленті становить 79 130 грн 70 коп., - штраф, згідно з п. п. 5.2 кредитного договору; 236,14 дол. США, що в еквіваленті становить 1 887 грн 47 коп., - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків; 2 120,03 дол. США, що в еквіваленті становить 16 945 грн 40 коп., - плата за управління кредитом, згідно з п. п. 1.3.2 кредитного договору.

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від

22 січня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 17 жовтня 2007 року № 2969, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра», а саме на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, в рахунок заборгованості за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року № 445/07-Ф, застосувавши процедуру реалізації майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22 січня 2015 року змінено, викладено другий абзац резолютивної частини рішення у такій редакції:

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від

17 жовтня 2007 року № 2969, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра», а саме на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, в рахунок заборгованості за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року № 445/07-Ф, яка становить 119 503,32 дол. США, що в еквіваленті становить 955 190 грн 04 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки - 1 004 500 грн».

У решті рішення Жовківського районного суду Львівської області від

22 січня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 17 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 445/07-Ф, згідно з умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 99 тис. дол. США для споживчих цілей, відсоткову ставку визначено у розмірі 13,99 % річних з розрахунку 360 днів у році, строком до 17 жовтня 2022 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, згідно з умовами якого відповідач передав в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 288,1 кв. м. За згодою сторін заставна вартість житлового будинку, переданого в іпотеку, визначена в 1 004 500 грн, що станом на день підписання договору за курсом НБУ становить 198 910 дол. США.

Також встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати визначених цим договором відсотків та інших платежів належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01 вересня 2013 року становить в сумі 955 190 грн 04 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що боржник ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що резолютивну частину рішення суду першої інстанції необхідно викласти в новій редакції із зазначенням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції повність погодитись не можна.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року № 445/07-Ф, яка становить 119 503,32 дол. США, що в еквіваленті становить 955 190 грн 04 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки - 1 004 500 грн.

На порушення вимог статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд першої інстанції, з яким погодився касаційний суд, не зазначив у рішенні всіх необхідних складових, передбачених цією нормою, зокрема загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 травня 2015 року № 6-53цс15, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення спору і ці порушення допущені судом апеляційної інстанції при розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О.Писана

Г.В. Юровська