Справа №560/945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Людинь по вулиці Зарічна, 4, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом, за правом представлення, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 26.01.1999 року, на спадкове майно її діда - ОСОБА_3, який помер 31.07.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.01.1999 року померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті, позивач постійно проживала разом із своїм дідом - ОСОБА_3. Проте, 31.07.2011 року, дід також помер. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Оскільки ОСОБА_2 померла раніше за свого батька - ОСОБА_3, позивач бажає прийняти спадщину за законом за правом представлення, після смерті матері. Інших спадкоємців після смерті діда немає. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому діду.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №037620 від 29.05.2007 року, 26 січня 1999 року, у віці 43 років, померла ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей, зроблено відповідний актовий запис за №03 (а.с.9).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №106574 від 01.08.2011 року, 31.07.2011 року помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей, зроблено відповідний актовий запис за №22 (а.с.8).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-БП №338010 від 12 травня 1975 року, згідно якого батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7)

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ГЮ №255846 від 20 листопада 1993 року , ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_7 присвоєно прізвище - ОСОБА_7 (а.с.14).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, 03 серпня 1974 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу отримала прізвище "Вакуленко" (а.с.13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 мала батьків: батько - ОСОБА_3, матір - ОСОБА_8 (а.с.12).

Згідно виписки з погосподарської книги №647 від 11.05.2016 року, виданої Людинською сільською радою, в погосподарській книзі №2, особовий рахунок №0101, будинок №4 (1956 року побудови) по вул. Зарічна в с.Людинь Дубровицького району Рівненської області, рахується за покійним ОСОБА_3, який помер 31.07.2011 року (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 на день смерті її діда ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №649, виданою 11.05.2016 року Людинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.5).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За цією підставою позивач і прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається із довідки № 398/01-09 від 06 вересня 2016 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_1 звернулася за оформленням спадщини на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 31.07.2011 року. Також вказаною довідкою зазначено, що відносно майна померлого ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав померлому.

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася до ФОП ОСОБА_10, яким станом на 07 червня 2016 року, видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №4 по вул. Зарічна в селі Людинь Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_3 (а.с.15-17).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за № 31247290 від 06 вересня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по вулиці Зарічна, 4, в с.Людинь Дубровицького району Рівненської області ( а.с.4).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набув або володів житловим будинком по вулиці Зарічна, 4, в селі Людинь Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача в порядку спадкування за правом представлення чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Оскільки, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті її діда - ОСОБА_3, так як проживала разом із ним до дня смерті, а її рідна мати - ОСОБА_2 померла раніше за нього, що відповідно до ст.1266 ЦК України є підставою до визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок №4 по вулиці Зарічна в селі Людинь Дубровицького району в порядку спадкування за законом за правом представлення, а тому вимоги позивача є законними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Людинь по вулиці Зарічна, 4, Дубровицького району Рівненської області, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, як за спадкоємцем за законом, за правом представлення після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 26.01.1999 року, на спадкове майно її діда - ОСОБА_3, який помер 31.07.2011 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_11