АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 648/3578/16-ц Головуючий в І інстанції Сокирко Л.М.
Номер провадження 22-ц/791/2038/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді Білозерського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2016 року у справі за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про забезпечення позову у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» до ОСОБА_5 про усунення перешкод,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі Позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 ( далі Відповідач) про усунення перешкод в здійсненні господарської діяльності щодо вирощування сільськогосподарської продукції. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на ту обставину, що у 2004 році між СТОВ «Мрія» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким відповідач передав в оренду позивачу земельну ділянку площею 2,43 га, кадастровий номер :04:004:0025, якою відповідач володіє на підставі Державного акту на право приватної власності II-XC №017649 від 23.01.2003 року. Даний договір було укладено строком на 5 (п'ять) років та зареєстровано у відповідності до норм чинного законодавства.

Після спливу строку договору Відповідач звертався до Позивача із заявою про укладення договору, однак, в силу невідомих обставин, Відповідач не зміг належним чином завершити оформлення договору, що призвело до того, що Позивач продовжував користуватися земельною ділянкою по теперішній час.

В 2016 році Позивач продовжив використання земельної ділянки за усною згодою Відповідача та засіяв вказану земельну ділянку разом з іншими, загальною площею 120 га, соєю, що підтверджується формою 40-сг та довідкою, проте невідомі особи з боку Відповідача перешкоджають у користуванні земельною ділянкою.

Позивач просив усунути перешкоди в здійсненні господарської діяльності СТОВ «Мрія» щодо вирощування та збору сільськогосподарської продукції на 17 земельних ділянках, в тому числі на належній ОСОБА_5 земельній ділянці, шляхом усунення перешкод в здійсненні господарської діяльності СТОВ «Мрія» щодо вирощування та збору сільськогосподарської продукції на земельних ділянках з боку ОСОБА_5, його представників та інших невідомих осіб, шляхом зобовязання ОСОБА_5 та його законних представників утриматись від вчинення будь-яких дій, що спрямовані на перешкоджання здійснення господарської діяльності СТОВ «Мрія» на вищевказаних земельних ділянках.

18.08.2016 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило забезпечити позов, а саме заборонити Відповідачу ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, щодо перешкоджання СТОВ «Мрія» здійснювати господарську діяльність, зокрема полив, збір врожаю та подальшу його реалізацію, на земельних ділянках, що мають кадастрові номера:

Заява обгрунтована тими обставинами, що ОСОБА_5 та невідомі особи здійснювали перешкоди в роботі поливної машини «Кубань», через що підприємство несе колосальні збитки, вказані особи викопали траншею через яку робота поливної системи заблокована в повному обсязі, існує вірогідність втрати врожаю на земельних ділянках, що мають вищевказані кадастрові номери.

Ухвалою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 19.08.2016 року заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, та будь-яких інших осіб не вчиняти будь-які дії, щодо перешкоджання Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія» здійснювати господарську діяльність, а саме: полив, обробку посівів та збір врожаю на земельних ділянках, що мають кадастрові номери:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 19.08.2016 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

В письмових запереченнях представник СТОВ «Мрія» доводи апеляційної скарги не визнав, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, як ухвалену відповідно до норм права.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суддя виходив з того, що між сторонами по справі виникли правовідносини, на підставі яких позивач вирощує на вказаних в позові земельних ділянках сільськогосподарську продукцію, обробляє дані земельні ділянки, сплачує відповідачу за оренду належної йому земельної ділянки обумовлені між ними грошові кошти. Втручання інших осіб зі сторони відповідача у правовідносини, які склалися між сторонами, за думкою заявника, може в подальшому призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, що є неприпустимим.

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком судді не можна, оскільки цього висновку він дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Статтями 151,152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства, помилково витлумачив розяснення Пленуму Верховного Суду України та застосував забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії не лише відносно належної ОСОБА_5 земельної ділянки, а і відносно інших земельних ділянок, і не лише ОСОБА_5, а й іншим невідомим особам, в той час як спір виник між сторонами по справі, а інші невстановлені особи такими сторонами не є і не можуть бути.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не з'ясував, чи дійсно існують обставини, за яких власник земельної ділянки обмежений самостійно здійснювати повноваження з фактичного володіння та користування належною йому земельною ділянкою, чи не призведе вказане обмеження у порушенні права власника здійснювати господарську діяльність на належній йому земельній ділянці.

Заборонивши вчиняти будь-які дії, що перешкоджають СТОВ «Мрія» користуватися спірною земельною ділянкою, здійснювати господарську діяльність ( полив, обробку посівів та збір врожаю на земельних ділянках, що мають вищевказані кадастрові номери), суддя фактично вирішив наперед спір по справі.

Також суддя не врахував, що ОСОБА_5 належить на праві власності одна земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0025, площею 2,43 га , до інших земельних ділянок, щодо яких заявлені позовні вимоги, відповідач ніякого відношення не має.

Таким чином, вжиттям заходів забезпечення позову щодо земельних ділянок, загальною площею 120 га , суддею порушено принцип співмірності заходів забезпечення позову правам та обовязкам сторін.

Крім того, відповідачем до апеляційної скарги додано копію договорів оренди від 03.11.2015 р. та від 25.07.2016 р. за якими належна відповідачу земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0025, передана в оренду ПП «Колос Херсонщини».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_5 про порушення суддею норм процесуального права, які полягають у тому, що обраний спосіб забезпечення позову фактично співпадає з предметом позову, та невстановлення наявності у позивача прав на спірну земельну ділянку, є обґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

За правилами п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, якщо питання було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.313,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу судді Білозерського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2016 року скасувати, постановити нову.

Відмовити сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

ОСОБА_3