РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18835/15-ц

Провадження № 2/638/1445/16

10.10.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3

з участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №630580012.14. страховий платіж за даним договором позивачем був сплачений у повному обсязі. Предметом страхування є автомобіль НОМЕР_1, який був застрахований на випадок дорожньо-транспортної пригоди. 02.11.2014 року на перехресті вул. ОСОБА_6 та вул. Кірова у місті Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій належний йому автомобіль було пошкоджено, після чого позивач виконав всі умови, передбачені законодавством України та договором, тобто вчасно та у належний спосіб повідомив відповідача про настання страхового випадку, додав усі документи. Матеріальний збиток згідно висновку авто товарознавчого дослідження №13898 від 03.03.2015 року складає 136829, 70 грн. 03.11.2014 року до Харківського регіонального управління відповідача позивачем було подано заяву про настання страхового випадку, 04.11.2014 року автомобіль було надано для огляду представником відповідача та призначено відповідачем експерту-автотоварознавцю. Пізніше було подано і заяву на виплату страхового відшкодування. Відповідач повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на пункт 2 договору, згідно якого договір страхування припиняє свою дію з моменту першого письмового заявленого випадку; страховим випадком не визнається будь-яка подія, яка настала в період між першим страховим випадком по пункту 2 цього договору страхування і виплатою страхового відшкодування страхувальнику, якщо в цей договір страхування не внесені відповідні зміни. Так, 05.08.2014 року на автодорозі Кременчуг-Полтава позивач, керуючи автомобілем, потрапив в яму на дорозі, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, після чого звернувся до відповідача за страховим відшкодуванням, однак страховик не визнав дану подію страховим випадком. Вважає, що правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування є недоведеною відповідачем, у звязку з чим просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь 136829, 70 грн. у якості страхового відшкодування; 57294, 93 грн. у якості урахування індексу інфляції; 3995, 40 грн. у якості 3% річних за несвоєчасне виконання зобовязання, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» - ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, у задоволені позовних вимог просив відмовити у звязку з наступним. 05.08.2014 року на а/д Кременчуг-Полтава за участю автомобіля НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Даний страховий випадок був заявлений позивачем, що підтверджується повідомленням про страховий випадок від 06.08.2014 року. Вдруге із повідомленням про страховий випадок позивач звернувся, в якому зазначив, що 02.11.2014 року у місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода. Відповідно до розділу 2 договору страхування, договір страхування припиняє свою дію з моменту першого письмового заявленого страхового випадку. Страховим випадком не визнається будь-яка подія, яка настала в період між першим страховим випадком по пункту 2 цього договору страхування і виплатою страхового відшкодування страхувальнику, якщо в цей договір страхування не внесені відповідні зміни. Зміни щодо положень розділу 2 в договір страхування не вносились. Сторони погодились, що після настання першого заявленого страхового випадку договір страхування припиняє свою дію. У звязку з тим, що 05.08.2014 року позивачем було заявлено про страховий випадок, відповідно договір страхування припинив свою дію, а дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 02.11.2014 року у місті Харкові не є страховим випадком, так як договір страхування не діяв, тому не виникає правових підстав для виплати страхового випадку за збиток внаслідок події від 02.11.2014 р.

Суд, дослідивши доводи позивача та його представника, представника відповідача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 16 Закону України «Про страхування», визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Таким чином, при настанні страхового випадку правовідносини між сторонами регулюються виключно умовами укладеного між ними договору страхування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлена у межах вартості майна на момент укладення договору.

Статтею 991 Цивільного кодексу України, статтею 26 Закону України «Про страхування» визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. Також нормами цих статей визначено, щоумовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Як встановлено матеріалами справи, 10.02.2014 року між позивачем ОСОБА_2 (страхувальник) та ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» (стаховиком) було укладено договір страхування №630580014.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків (а. с. 9-11).

Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зазначеним в п. 1 договору, тобто - автомобіль марки MAZDA 6 2.5, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_3.

02.11.2014 року на перехресті вул. ОСОБА_6 та вул. Кірова у місті Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода, одним із учасників якої був позивач, якому належить автомобіль MAZDA 6 2.5, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_3, про що свідчить довідка №9458569 від 13.01.2015 року №Д/50, видана Управлінням Державтоінспекції ГУ МВС України в Харківській області (а. с. 15).

03.11.2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Харківського регіонального управління ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» із повідомленням про випадок, що підтверджує повідомлення про випадок №130879 (а. с. 16).

ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» від 18.11.2014 року Вих. №4724 позивача було повідомлено про розгляд документів з приводу події, що сталася 02.11.2014 року у місті Харкові, та повідомлено про відсутність правових підстав для виплати страхового випадку за збиток, який був завданий автомобілю MAZDA 6 2.5, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок події 02.11.2014 року, так як договір страхування припинив свою дію (а. с. 17).

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось сторонами, 05.08.2014 року на а/д Кременчуг-Полтава за участю автомобіля НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження

Про даний страховий випадок позивачем було повідомлено страховика, що підтверджується повідомленням про страховий випадок від 06.08.2014 року (а. с. 98-99).

ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» від 03.10.2014 року Вих. №4059 позивача було повідомлено про розгляд документів з приводу події, що сталася 05.08.2014 року та на підставі пункту 12.1.4 договору страхування, пункту 15.1.5 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), статті 26 Закону України «Про страхування» та статті 991 Цивільного кодексу України відмовлено у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі.

Як встановлено у розділі 2 договору страхування №630580014.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, договір страхування припиняє свою дію з моменту першого письмового заявленого страхового випадку. Страховим випадком не визнається будь-яка подія, яка настала в період між першим страховим випадком по п. 2 договору страхування і виплатою страхового відшкодування страхувальнику, якщо в цей договір страхування не внесені відповідні зміни.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (статті 202 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

На підставі вимог частини 4 статті 202 Цивільного кодексу України, договір страхування є двостороннім правочином.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони погодились, що після настання першого заявленого страхового випадку договір страхування припиняє свою дію.

У звязку з тим, що 05.08.2014 року позивачем уже було заявлено про страховий випадок, відповідно договір страхування припинив свою дію, а дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 02.11.2014 року у місті Харкові не є страховим випадком, так як договір страхування вже не діяв. Отже, у відповідача не виникає правових підстав для виплати страхового випадку на збиток, який був завданий автомобілю НОМЕР_2, внаслідок події від 02.11.2014 року.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, судоцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування задоволенню не підлягає, оскільки позивач у порушення розділу 2 договору страхування звернувся до страховика, коли договір страхування припинив свою дію після першого письмового заявленого страхового випадку, що і є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

На підставі статті 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, 15, 16, 979, 982, 989, 990, 991 ЦК України, ст. 1, 16, 21, 25, 26 Закону України «Про страхування», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 «АСК «ІНГО Україна» про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: