Справа № 640/5888/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, відповідно до якого просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 1 943 517,34 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Після чого 15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вказаних угод відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2006/0508/45-004 від 30.05.2008 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 58 500 доларів США. Внаслідок невиконання відповідачем, взятих на себе зобовязань за кредитним договором, за ним утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 55 207,78 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 1 371 388,58 грн., за відсотками 18 752,62 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 465 824,36 грн., пеня 6 003,43 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 149 128,17 грн. та враховуючи положення ст.ст. 258, 266 розмір неустойки (пені) становить 106 304,40 грн. В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1, що випливають з кредитного договору №2006/0508/45-004 від 30.05.2008 р., ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 30.05.2008 року уклали договір поруки № 2006/0508/45-004-Р-1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручилась за виконання позичальником обовязків за кредитним договором. На підставі викладеного наявні підстави для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити, справу розглянути на підставі наявних в справі доказів та матеріалів.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що в матеріалах справи наявна розписка представника в явочному листі. Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових заперечень в задоволенні позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонам докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до договору від 25.05.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», та договору від 15.06.2012 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк», право вимоги за кредитним договором №2006/0508/45-004 від 30.05.2008 р. належить ПАТ «Альфа-Банк».

30.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір №2006/0508/45-004 за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 58 500,00 дол. США на строк по 30 травня 2028 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладенні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього договору.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, відповідач взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплати процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 640,06 доларів США у чітко встановлений договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. До настання термін вказаного в абзаці першому цього підпункту п. 3.1. позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту.

Згідно п. 8.1. кредитного договору за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми ануїтетного платежу пеня нараховується на його прострочену частину при розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається 360.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов'язання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачем ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином виконані не були, у зв'язку з чим станом на 10.02.2015 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 55 207,78 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 1 371 388,58 грн., за відсотками 18 752,62 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 465 824,36 грн., пеня 6 003,43 дол. США, що за курсом НБУ на 10.02.2015 р. складає 149 128,17 грн. та враховуючи положення ст.ст. 258, 266 розмір неустойки (пені) становить 106 304,40 грн.

Як вбачається з реєстру рекомендованих поштових відправлень за № 181 від 18.03.2015 р. на адресу відповідача ОСОБА_2 за вих. № 25228-102 направлено вимогу від 16.03.2015 р. про дострокове повернення кредиту, яка до цього часу виконана не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд вбачає підстави для стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № 2006/0508/45-004 від 30 травня 2008 року, між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 30 травня 2008 року було укладено договір поруки 2006/0508/45-004-Р-1.

Відповідно до п.1 якого поручитель зобовязується перед банком відповідати за виконання зобовязання щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 2006/0508/45-004 від 30 травня 2008 року у сумі 58 500 дол. США строком до 30 травня 2028 року з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

Пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно п. 3 вказаного договору відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобовязанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з вимогою до поручителя.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якій одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме загальний розмір заборгованості підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 В частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відмовити з огляду на те, що договір поруки є припиненим внаслідок того, що позивачем своєчасно не предявлено вимогу про виконання зобовязання.

Зобов'язання, відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України, має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2008 року №2006/0508/45-004 станом на 10.02.2015 року складає 1 943 517,34 грн., яка складається з: 1 371 388,58 грн. заборгованості за кредитом; 465 824,36 грн. заборгованості за відсотками; 106 304,40 грн. неустойки (пеня).

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, а саме стягує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 543, 553, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р 0004) заборгованість за кредитом 1 371 388,58 грн., заборгованість за відсотками 465 824,36 грн., пеня 106 304,40 грн., а загалом 1 943 517,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р 0004) витрати по сплаті судового збору у сумі 3 644, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко