Справа № 362/8199/15-ц Головуючий у І інстанції Орда О. О.
Провадження № 22-ц/780/5418/16 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 30 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь відшкодування за спричинену моральну шкоду у сумі 400 000 грн. та 14 000 грн. витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 жовтня 2013 року приблизно о 18 годині 35 хвилин ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем та рухаючись на ньому по автодорозі «Глеваха - Васильків» в напрямку м. Василькова при з'їзді із шляхопроводу, поблизу повороту на с. Рославичі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину з права на ліво по пішоходному переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Згідно висновку спеціаліста в галузі судової психології від 02 червня 2014 року матеріальний еквівалент моральної шкоди для особи, яка відчувала та відчуває моральні страждання повинна бути такою, щоб особа відчувала позитивні емоції, які рівні негативним емоціям, що виникли внаслідок моральної шкоди, яку спричинив заподіювач шкоди та такою сумою на думку спеціаліста є 400 000 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 250 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, зменшивши розмір моральної шкоди до 50 000 грн. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано сплачену позивачу компенсацію в розмірі 92 763 грн. 40 коп. та недоведеність розміру спричиненої моральної шкоди, фізичний стан відповідача. Матеріальний стан ОСОБА_2 є нижчим від мінімально допустимого. У відповідача відсутнє нерухоме майно і рухоме майно, окрім речей побутового призначення, та наукові праці, які б приносили прибуток. Дружина відповідача є інвалідом ІІ групи. Розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду у сумі 50 000 грн. обумовлений реальними можливостями відповідача виконати таке рішення суду протягом розумного строку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року приблизно о 18 годині 35 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «Шкода Фабиа» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись на ньому по автодорозі Глеваха - Васильків в напрямку м. Василькова при з'їзді із шляхопроводу, поблизу повороту на с. Рославичі, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б, 18.4 Правил дорожнього руху України відволікся від керування автомобілем, виявивши попереду себе транспортний засіб, що зупинився перед пішохідним переходом, заходів для зменшення швидкості не вжив, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході та в межах лівої смуги, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину з права на ліво по пішохідному переході. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

ОСОБА_4 являлася донькою ОСОБА_3. Згідно платіжного доручення № 58627 від 28 липня 2015 року та відомості № 458 від 28 липня 2015 року ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 виплачено 20 646 грн., з яких, зокрема, 6 882 грн. моральна шкода.

Згідно платіжного доручення № 60783 від 17 серпня 2015 року та відомості № 473 від 17 серпня 2015 року ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_3 виплачено 6 882 грн.

Згідно висновку спеціаліста № 201ц в галузі судової психології від 02 червня 2014 року матеріальний еквівалент моральної шкоди, як категорії нематеріальної, практично неможливо оцінити грошовою сумою. Критерії оцінки моральної шкоди в практиці судової психології є умовними і законодавчо не затверджені. Згідно науково-практичним розробкам судової психології матеріальний еквівалент моральної шкоди для особи, яка відчувала та відчуває моральні страждання повинна бути такою, щоб особа відчувала позитивні емоції, які рівні негативним емоціям, що виникли внаслідок моральної шкоди, яку спричинив заподіювач шкоди. Спеціаліст прийшла до висновку, що такою сумою може бути сума, яка заявлена ОСОБА_3, а саме 400 000 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався принципом розумності та справедливості та враховував глибину моральних страждань позивача, а також ступінь тяжкості злочину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її батькам.

Пунктами 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так, судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, загинула донька ОСОБА_3 - ОСОБА_4. У зв'язку з цим, позивачу було заподіяну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_3 зазнала у зв'язку зі смертю її доньки.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить зменшити розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду до 50 000 грн. Однак, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодування за спричинену моральну шкоду у сумі 250 000 грн. є адекватним нанесеній моральній шкоді, а його зменшення до суми, зазначеної відповідачем, не відповідатиме обсягу страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з втратою близької людини.

ОСОБА_2 зазначає, що судом не враховано його фізичний та матеріальний стан. Проте, законом визначено перелік питань, які підлягають з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди і судом першої інстанції зазначені питання з'ясовано та з їх урахуванням визначено розмір шкоди, завданої позивачу.

Відповідач зазначає, що страхова компанія частково сплатила позивачу моральну шкоду. Загальна сума, сплачена позивачу в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду, становить 92 763 грн. 40 коп. Однак, такі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою сумою (страховим відшкодуванням).

Оскільки сплачена страховою компанією та відповідачем сума відшкодування в повному обсязі не покриває шкоду, яка завдана відповідачем ОСОБА_3, остання має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі, необхідному для її повного покриття.

Крім того розмір сплаченого страховою компанією страхового відшкодування враховано судом, а саме позов задоволено частково.

ОСОБА_2 зазначає, що висновок експерта від 02 червня 2014 року не є допустимим доказом та він не передбачений ч. 2 ст. 57 ЦПК України. Однак, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що висновок експерта не є основним доказом, на підставі якого суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача відшкодування за спричинену моральну шкоду.

Жодних доказів на спростування висновку спеціаліста психолога відповідач суду не надав.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача відшкодування за спричинену моральну шкоду, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а, відтак, в апеляційному порядку не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Кашперська Т.Ц.