Справа № 594/754/16-ц
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
представника позивачки адвоката ОСОБА_1
представника органу опіки та піклування ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Борщівської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно дитини, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, не цікавиться його навчанням, розвитком, не спілкується з ним, не бере будь-якої іншої участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина. Позивачка вказала, що рішенням суду від 07 жовтня 2015 року їй було відмовлено у позбавленні батьківських прав відносно ОСОБА_4 та попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_6, однак відповідач знехтував судовим рішенням, свідомо продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обовязків, а тому просить задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні 19.08.2016 року позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Позивачка пояснила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, протягом останніх 11 років життям сина не цікавиться, ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, син перебуває на її повному утриманні. Після рішення органу опіки та піклування та рішення суду нічого не змінилося, відповідач з дитиною ні разу не зустрівся, хоча вона цьому не перешкоджала, а навпаки, хотіла, щоб син спілкувався з батьком. Коли їй потрібно було вивезти дитину закордон на лікування, то відповідач взамін на дозвіл на вивезення дитини вимагав у неї гроші, які вона була змушена заплатити.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Вказав, що син позивачки ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а тому просить позов задовольнити, а також просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявився повторно, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, проти чого представник позивачки не заперечував.
Представник органу опіки і піклування Борщівської райдержадміністрації в судовому засідання вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_6, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обовязками, незважаючи на рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія І-ИД № 148507).
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №018876 від 25 жовтня 2007 року, шлюб між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 25 жовтня 2007 року.
Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матірю.
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини 30 вересня 2015 року прийнято рішення № 2, яким визначено порядок участі батька ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 та спілкуванні з ним, а саме, за місцем проживання матері у селі Вільховець Борщівського району у другу та четверту суботу і неділю кожного місяця з 12.00 до 18.00 год. за попередньою домовленістю із матірю дитини.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року у справі №594/940/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, в задоволенні позову відмовлено.

Даним рішенням суду попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_5 та покладено на орган опіки і піклування контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов'язків щодо сина.

Рішення суду від 07 жовтня 2015 року відповідач отримав, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією поштового повідомлення, оригінал якого знаходиться в справі № 594/940/15-ц.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач рішення суду не виконує, продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обовязків. Зокрема, з висновку Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області від 31 березня 2015 року вбачається, що відповідач незважаючи на рішення суду до дитини впродовж 2015-2016 року не навідувався, не розмовляв із сином, не цікавився його успіхами, станом здоровя. При проведенні неодноразових співбесід з відповідачем працівники служби у справах дітей так і не змогли вияснити причини такої поведінки батька.

За даними довідки-характеристики на позивачку, виданої Мельнице-Подільською селищною радою 01.08.2016 року № 2, встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з сином в с.Вільховець Борщівського району. Зарекомендувала себе з позитивної сторони. Заяв і скарг на її поведінку до сільської ради не поступало.

Згідно довідки виданої Мельнице-Подільською селищною радою 01.08.2016 року №290 ОСОБА_3 з батьком дитини ОСОБА_5 не проживає і спільного господарства не веде. Вихованням та утриманням сина займається сама.

Як вбачається з довідок виданих Вільховецькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів від 01 та 03 серпня 2016 року ОСОБА_5 навчається в 7 класі даної шкоди. За час навчання його батько ОСОБА_4 жодного разу у школі не був, дитину не відвідував, не цікавився його навчанням, вихованням. З часу рішення суду, а саме 7 жовтня 2015 року зовсім не цікавився шкільним життям і здоровям дитини.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що являється чоловіком рідної сестри позивачки. Вказав, що позивач протягом останніх 7-8 років зовсім не навідується до сина ОСОБА_6, хоча ніхто йому у спілкуванні з дитиною не перешкоджає. Він неодноразово при зустрічі з відповідачем пропонував йому прийти до дитини, на що той не реагував. Після рішення суду відповідач ні разу не був у дитини.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що являється рідною сестрою позивачки та проживає разом з нею в одному будинку. Вказала, що ніхто не заперечує проти того щоб відповідач приходив до сина, однак він до дитини не навідується, не цікавиться його навчанням. Після рішення суду запитувала відповідача чому не приходить до дитини, на що відповідач нічого не міг пояснити.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що являється двоюрідною сестрою позивачки і дитина ОСОБА_5 являється її похресником. ОСОБА_6 свого батька не знає. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини. Коли після рішення суду вона запитала відповідача чому не приходить до дитини, то він відповів їй, що дитина йому не потрібна. Їй відомо, що позивачка бажає, щоб відповідач спілкувався з дитиною.

Таким чином у судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що відповідач з 2007 року по даний час не приймає жодної участі у вихованні сина ОСОБА_6, не спілкується з ним та не приймає участі в його утриманні.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Згідно висновку Борщівської райдержадміністрації Тернопільської області від 31 березня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно дитини ОСОБА_5, райдержадміністрація, що діє як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина ОСОБА_5

В судовому засіданні з'ясована думка дитини, ОСОБА_5, який проти позбавлення батька ОСОБА_4 батьківських прав не заперечує. Пояснив, що батька взагалі не знає, ніколи його не бачив, він до нього не приходить, не дзвонить. Зі слів матері знає, що коли йому був один рік, то батько покинув їх.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не піклується про моральне виховання сина, фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не проявляє до нього батьківської турботи, матеріально не утримує, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд вважає, що в інтересах малолітньої дитини відповідача ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Та відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд прийняти рішення про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 червня 2016 року.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Керуючись ст. 164, 165, 166, 180-183 СК України ст.ст.10,11,60,212,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 серпня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551,20 грн. в користь держави.

Інші судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення після набрання ним законної сили направити органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідачем може бути подано письмову заяву до Борщівського районного суду про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: