Справа № 204/7582/15-ц
Провадження № 2/204/403/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Гула А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Красногвардійського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою в якій просив визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 21 травня 2005 року він придбав квартиру АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 21.05.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстром № 951, який був внесений в Державний реєстр правочинів 21.05.2005 року за витягом № 1020148. Квартира АДРЕСА_3 на 6 поверсі 9-ти поверхового будинку і складається з: 1-1 коридор, 1-2 кладова, 1-3 кладова, 1-4 вбиральня, 1-5 ванна, 1-6 кухня, 1-7 та 1-8 житлові кімнати, 1 - лоджія. Загальна площа квартири - 52,9 кв.м., житлова - 34,9 кв.м., що відображено в технічному паспорті на квартиру, складеному фахівцем КП ДМБТІ станом на 29.04.2005 року. Згаданий договір був зареєстрований 18.02.2006 року за реєстраційним номером 1641753 в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «ДМБТІ» 18.02.2006 року за №9878306. Продавцем вказаної квартири в договорі зазначений ОСОБА_5, а відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється його сином. В п.10 цього договору вказано, що продавець зобов`язується виписатися та звільнити квартиру з усіма населеними в ній особами для безперешкодного користування покупця в строк до 01.06.2005 року. В дійсності, продавець до вказаної дати звільнив продану квартиру і виписався з неї, а позивач заселився в цю квартиру. Згодом позивачу стало відомо, що в проданій квартирі залишився зареєстрованим син продавця - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в квартирі не проживає, але не бажає знятися з реєстрації в добровільному порядку. Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3 в спірній квартирі до теперішнього часу підтверджується довідкою «Жилсервіс-1» від 01.09.2015 року. 06.08.2015 року був складений акт з участю сусідів: ОСОБА_6, яка мешкає в нашому будинку в кв. № 193 і ОСОБА_7, яка мешкає в кв. № 191 того ж будинку, які підтвердили той факт, що ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає з травня 2005 року і його особистих речей в квартирі не має. 08.11.2014 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08.11.2014 року Красногвардійським відділом РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1829, яка зареєстрована за іншою адресою, але проживає разом з позивачем в цій квартирі. 02.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача - Красногвардійського районного відділу у м. Дніпропетровську державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ОСОБА_6 відповіді № 4668 від 09.11.2015 року вбачається, що відповідно до п. 3.1 Розділу 3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документу, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі, відчуження житла) та інших визначених законодавством документів. Враховуючи вищевикладене відповідач не побачив жодних законних підстав для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3. Тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення повідомлення про виклик у пресі.

Відповідач Красногвардійський РВ в м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_9 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає у тому ж будинку що і Позивач, вони є сусідами. До того моменту як Позивач заселився у зазначену квартиру в ній проживав Відповідач разом зі своєю родиною. Також зазначила, що відповідач по справі ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2005 року.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає у тому ж будинку, що і Позивач, вони є сусідами, їхні квартири розташовані навпроти. До того моменту як Позивач заселився у зазначену квартиру в ній проживав Відповідач разом зі своєю родиною. Зазначила, що відповідач по справі ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно з 2005 року.

Вислухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 21 травня 2005 року, ОСОБА_1 придбав квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_5 (а. с. 9).

Право власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9878306 від 18.02.2006 року, виданим КП «ДМБТІ» (а. с. 11).

Відповідно до довідок виданих Комунальним підприємством «Південне» від 07.02.2006 року та від 01.09.2015 року,за адресою АДРЕСА_5 значаться зареєстрованими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 13)

На виконання запиту суду 20 квітня 2015 року з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, згідно якої зазначено, що ОСОБА_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 22).

ОСОБА_9 від 06.08.2015 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та кв. 191, підтвердили той факт, що відповідач по справі не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 з травня 2005 року (а. с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_9 ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

ОСОБА_9 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стосовно збереження права користування житлом членами сімї колишнього власника суд вважає за необхідне зазначити, що право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сімї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сімї на користування цим будинком. Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі був членом сімї попереднього власника житла, а отже втратив право користування житловим приміщенням з моменту виникнення права власності на квартиру у нового власника, тобто у позивача по справі, а тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судовий збір у розмірі 487,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 156 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Красногвардійського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез