АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5775/16 Справа № 206/403/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А.О. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування квартири з чужого володіння, визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належала його рідному брату ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та його матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради від 08.12.2004 року за №7/184-04, зареєстрованого КП ДМБТІ в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно за р.№ 9004772 від 13.12.2004 року. 20 січня 2005 року ОСОБА_5 в прокуратуру Самарського району міста Дніпропетровська було подано скаргу на те, що 31.12.2004 року за його відсутності було продано квартиру АДРЕСА_1, яка належала йому сумісно з його матір'ю ОСОБА_6. Угода була оформлена у приватного нотаріуса ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 18.02.2005 року: «в результаті проведеної перевірки було встановлено, що 31.12.2004 року за відсутності гр. ОСОБА_5 невстановлені особи, пред'явивши його паспорт, знаходячись у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинили від імені ОСОБА_5 угоду купівлі-продажу квартири, яка належала йому сумісно з матір'ю ОСОБА_6 і зникли з грошима, отриманими за продаж вищезазначеної квартири». Було постановлено порушити кримінальну справу відносно невстановлених осіб, здійснивших по відношенню до ОСОБА_5 шахрайських дій, тобто за ознаками, передбаченими ст. 190 КК України. Відповідно до висновків експерта від 25.06.2005 року № 69/04-40 підписи від імені ОСОБА_5 виконано не ОСОБА_5, а іншою особою.

Таким чином, квартирою АДРЕСА_1 незаконно заволоділа ОСОБА_8. Рішенням Самарського районного суду від 08.10.2015 року позовні вимоги ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було задоволено та визнано за останньою право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2012 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_9 з ОСОБА_8 на час відкриття спадщини 26.02.2010 року. Таким чином, обійшовши реєстрацію права власності нотаріальним шляхом, ОСОБА_3, на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2015 р. отримала право власності на спірну квартиру та зареєструвала це право 12.11.2015 року.

Він є рідним братом померлого ОСОБА_10 та сином померлої ОСОБА_6. Він є спадкоємцем померлих та мав би отримати квартиру АДРЕСА_1 у спадщину за заповітом після матері ОСОБА_6 та за законом після смерті брата ОСОБА_10.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.08.2011 року він є спадкоємцем 2/9 частин домоволодіння, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкове майно знаходиться у АДРЕСА_5.

Зміст оспорюваного правочину купівлі-продажу від 31.12.2004 року суперечить ЦК України, щодо права на продаж квартири власником або належним чином уповноваженим на укладення такого договору представником, а тому з цих підстав суд вправі визнати даний договір недійсним. Враховуючи, що спадкове майно належить йому з часу відкриття спадщини, незалежно від того коли він зареєструє це право, оскільки спірне нерухоме майно, титульним власником якого він є, вибуло з його володіння не з його волі, а у зв'язку з шахрайськими діями невідомих осіб, просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 31 грудня 2014 року між продавцями - ОСОБА_5, ОСОБА_11 та покупцем, ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №7194. Витребувати квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 у його власність. Визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 грудня 2004 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_8 купила квартиру № 32, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 31.12.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим у реєстрі за № 7194 (а.с.7).

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу квартира належала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської Ради від 08 грудня 2014 року за № 7/184-04, зареєстрованого КП ДМБТІ в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно за р.№ 9004772 від 13 грудня 2004 року.

20 січня 2005 року ОСОБА_5 звернувся до прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська із скаргою на те, що 31 грудня 2004 року за його відсутності була продана належна йому з його матір'ю ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_1, угода була оформлена у приватного нотаріуса ОСОБА_4 по АДРЕСА_4. 18 лютого 2005 року була порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується постановою про порушення кримінальної справи від 18 лютого 2005 року (а.с.16).

З заяви ОСОБА_5 від 20 січня 2005 року вбачається, що він знав про продаж квартири, оскільки матері було тяжко платити за трикімнатну квартиру і вони вирішили придбати меншу, але не зміг з'явитися до нотаріуса, оскільки працював і його не відпустили з роботи (а.с.139).

З протоколу допиту свідка від 18 травня 2005 року ОСОБА_6 вбачається, що вона з сином домовилася продавати квартиру, всі документи по приватизації робила ОСОБА_12, а також вона допомогла матеріально і шукала нову квартиру для неї. Вона добровільно продавала квартиру, її син ОСОБА_13 не був проти продажу квартири. Квартиру продали за 14500дол. США. ОСОБА_13 знав, що 31.12.2004 було укладено договір купівлі-продажу (а.с.142-144).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 21 квітня 2005 року вбачається, що вона купила квартиру у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 За квартиру вона передала кошти у нотаріальній конторі. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не заперечували проти продажу квартири. ОСОБА_5 знав, що вона продається, бо ОСОБА_12 робила всі документи по квартирі, а також вона погашала всі борги за них по квартирі. А вже у січні 2005 року, коли вона подзвонила ОСОБА_5 він їй нагрубив і сказав, щоб більше не дзвонила. Коли вона його бачила, то він був в неадекватному стані (а.с.140-144).

Також з протоколу допиту свідка приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 11 червня 2005 року вбачається, що угода проходила без порушень. Були надані всі документи. Коли укладали договір купівлі-продажу дуже довго чекали співвласника ОСОБА_5, йому постійно дзвонили і коли приїхав чоловік і надав паспорт вона не мала сумнівів, що це він (а.с.145-146).

З протоколу допиту свідка від 11 червня 2005 року ОСОБА_12 зазначила, що вона займалася продажем квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Вони її попросили допомогти, оскільки хотіли продати квартиру і придбати іншу - меншу. Вона в той час шукала квартиру для ОСОБА_8, яка хотіла придбати квартиру в Придніпровську. Квартира ОСОБА_5 була не приватизованою, тому вона займалася її приватизацією. ОСОБА_5 не мешкав з матір'ю і казав, що йому все одно, що вона вирішить, тому не заперечував проти продажу квартири. Квартиру продали за 14500дол. США. ОСОБА_8 давала кошти на оформлення всіх документів, а також на погашення боргів за комунальні послуги. Ці суми були надані у якості авансу за квартиру. Також вона робила паспорт для ОСОБА_5 і давала кошти йому на його вимогу, які також рахувалися у якості авансу за квартиру (а.с.147-149).

З висновку експерта від 25 липня 2005 року № 69/04-40 підпис від імені ОСОБА_5 на стор. 106 реєстру реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік під номером 7194 сьома зверху - виконано не ОСОБА_5, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_5 в договорі купівлі-продажу квартири від 31.12.2604 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_8 - виконано не ОСОБА_5, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_5 в заяві від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 від 31.12.2004 року - виконано не ОСОБА_5, а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_5, які містяться в вищезазначених документах виконано одною особою (а.с.8-9).

З листа старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ УМВД України в Дніпропетровській області Замуруєва Ю.А. від 18.10.2005 року на ім'я ОСОБА_5 вбачається, що 28 вересня 2005 року досудове слідство призупинено на підставі п.3 ст. 206 КПК України у зв'язку з не встановленням осіб, вчинивших злочин (а.с.15).

На запит суду надійшла відповідь полковника поліції Згерського Р.А. від 04.03.2016 року, в якій повідомляють, що кримінальна справа № 68051239 розпочата 18 лютого 2005 року Самарським РВ Дніпропетровського міського управління УМВС України в Дніпропетровській області за вчинення злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України по факту шахрайства у відношенні ОСОБА_5, 11.06.2005 року кримінальну справу зупинено в порядку ст. 206 п.3 КПК України в (редакції 1960 року) (а.с.102).

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6 та рідним братом ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 листопада 2004 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.22-23).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 265886 від 16 лютого 2009 року, актовий запис №182 (а.с.18).

Зі спадкової справи № 98/09 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, наданої Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2. В спадковій справі, зокрема міститься заповіт від 07 серпня 2008 року ОСОБА_6, яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_2.

За довідкою КП «ЖРЕП Самарського району» від травня 2011 року, АДРЕСА_1 зареєстрований з 28.09.2004 року ОСОБА_5, проживає ОСОБА_8 (а.с.50-68).

30 серпня 2011 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на 2/9 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_5 та розташоване на земельній ділянці площею 2450,0кв.м (а.с.12).

29 вересня 2011 року було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 2/9 частини домоволодіння по АДРЕСА_5, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 29.09.2011 року, номер витягу 31490843 (а.с.13).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 листопада 2013 року, актовий запис №1033 (а.с.19).

Зі спадкової справи № 159/2014, заведеної Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, який на день смерті був зареєстрований АДРЕСА_1 вбачається, що спадщину після його смерті прийняв ОСОБА_2 (а.с.36-40).

Зі спадкової справи № 40/2012 заведеної Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_3. В спадковій справі, зокрема міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2012 року, якою відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 оскільки вона постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 року встановлено, що спадкоємець ОСОБА_3 постійно проживала на час відкриття спадщини з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Новопокровка Солонянського району Дніпропетровської області зі спадкодавцем ОСОБА_8, яка є її матір'ю (а.с.41-49).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 20 жовтня 2015 року, яке не скасовано, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11).

Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_8 належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі №7194.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до смерті проживали у квартирі АДРЕСА_1. Після їх смерті квартирою користується позивач ОСОБА_2

Судом встановлено що ОСОБА_2 було відомо про порушення кримінальної справи у січні 2005 року, де заявником є його брат ОСОБА_5 щодо продажу спірної квартири за його відсутності, яка належала йому сумісно з матір'ю.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з моменту подання до правоохоронних органів до часу їхньої смерті, не зверталися до суду з позовом про визнання недійсним правочину з метою захисту своїх порушених прав, що підтверджується заявою ОСОБА_5 17.10.2005р. до старшого слідчого Самарського РВДМУ УМВС України у Дніпропетровській області Замуруєва Ю.О. для отримання копій документів кримінальної справи для подання цивільного позову до суду (а.с.150). Однак, ОСОБА_5 за життя не скористався своїм процесуальним правом, наданим йому законом, на звернення з цивільним позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Навпаки встановлено, що ОСОБА_6 підписувала договір купівлі-продажу і бажала відчужити квартиру ОСОБА_8 та отримала гроші, а також стверджувала, що ОСОБА_5 також не заперечував проти продажу квартири, мав намір її продавати про що свідчать її покази слідчому, а також свідчення приватного нотаріуса, покупця квартири ОСОБА_8, ОСОБА_12, яка робила всі документи по квартирі та була присутня при укладенні договору купівлі-продажу.

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30 серпня 2011 року ОСОБА_2 отримав у спадок після смерті матері ОСОБА_6 спадщину, яка складається з 2/9 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_5. Іншого майна у свідоцтві про право на спадщину за заповітом не зазначено, а отже на час відкриття спадщини, спірна квартира вже спадкодавцеві ОСОБА_6 не належала, оскільки була нею відчужена 31 грудня 2004 року по договору купівлі-продажу, укладеному з ОСОБА_15 Тому строк позовної давності почав свій перебіг з моменту прийняття спадщини позивачем ОСОБА_2, тобто з 30.08.2011 року.

З позовом до суду позивач звернувся 25.01.2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Представником відповідача 26.05.16 подано заяву про застосування позовної давності (а.с.137).

Встановивши вищезазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.267 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо недійсністі договору купівлі-продажу від 31.12.2004р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі №7194 та посилання на висновок експерта, складений 25.07.2005р. у межах кримінальної справи, яким встановлено невідповідність підпису ОСОБА_5 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в позові відмовлено в зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом невірно обраховано строк позовної давності, є необґрунтованими, оскільки саме з 30.08.2011 року позивач дізнався про те, ще спірна квартира не входить до складу спадщини ОСОБА_6

Решта доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи зводяться до особистого тлумачення норм права та не вливають на встановлені судом фактичні обставини справи.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для його скасування

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова