Справа № 309/3722/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Кеміня М.П., Власова С.О.

за участю секретаря Маринець Д.М.,

та відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє від імені приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», на рішення Хустського районного суду від 16 листопада 2015 року справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

у с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 «УОСК», ОСОБА_1, в якому з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог (а.с. 30) просив стягнути на свою користь:

-з ОСОБА_4 «УОСК» суму страхового відшкодування у розмірі 27 885,50 грн.,

-з ОСОБА_1 1 000,00 грн. франшизи, та

-відповідачів - судові витрати.

У суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 визнав позовну вимогу про стягнення з нього 1 000,00 грн. франшизи (а.с. 29).

Рішенням Хустського районного суду від 16 листопада 2015 року (а.с. 33-35) позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 «УОСК» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 27 885,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 1 000,00 грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі по 169,50 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 «УОСК» (а.с. 40-43) просить скасувати рішення Хустського районного суду від 16 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «СК «УОСК» в повному обсязі.

Крім того, просить долучити до матеріалів справи докази по справі, зазначені у додатку до апеляційної скарги.

Зазначає, що суд першої інстанції повинен був визначити суму страхового відшкодування, що підлягає стягненню із страхової компанії, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а не виходячи з фактичних витрат понесених позивачем на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Вказує на те, що страховою компанією позивачу в повному обсязі було сплачено страхове відшкодування в розмірі 14 814,50 грн. (18 503,40 грн. -2 688,90 грн. 1 000,00 грн.).

Крім того, судом першої інстанції не було враховано положення ч.1 ст.1166, ст.1194 ЦК України, відповідно до яких різницю в розмірі між страховою виплатою та фактичними витратами позивача на відновлювальний ремонт повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «УОСК».

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 309/77/14-п, апеляційний суд визнав, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 січня 2014 року у м.Хуст по вул.Духновича сталося зіткнення автомобіля НОМЕР_1, під керуванням відповідача та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням позивача, внаслідок якого автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Хустського районного суду від 27 січня 2014 року (а.с. 5) притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (а.с. 5).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ГАЗ 33073 д.н.з. НОМЕР_3, застрахована в ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія», поліс № АС 8827259 (а.с. 7). Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн.

Відповідно до наданого позивачем акту виконаних робіт № 5 від 25 вересня 2014 року та товарного чеку від цієї ж дати (а.с. 8-9) вартість послуг, запчастин та матеріалів, наданих ПП ОСОБА_5, який не є платником податку на прибуток на загальних засадах, становить 43 700,00 грн.

ОСОБА_4 «УОСК» було розглянуто заяву позивача та повідомлено, що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією прийнято рішення про виплату йому 14 814,50 грн. страхового відшкодування, яке і було виплачено позивачу. Звертаючись з позовом, ОСОБА_3 просив стягнути різницю коштів, необхідних для покриття реальних витрат по відновленню автомобіля у розмірі 28 885,50 грн. (43 700,00 14 814,50 грн.).

Свою незгоду з вказаною сумою представник ОСОБА_4 «УОСК» висловив в апеляційній скарзі, до якої просив приєднати звіт № 293/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_4, від 04 вересня 2014 року (а.с. 50-63).

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції (правовий висновок ВСУ у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № за № 6-780 цс 15).

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимога бо заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилося до початку розгляду справи по суті.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 «УОСК» належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с. 22, 28), проте представником не було надано доказів на спростування розміру страхового відшкодування, яке просив стягнути позивач. Жодних заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Звіт № 293/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_4, який поданий представником страхової компанії був виготовлений на замовлення страхової компанії 04 вересня 2014 року та був наявний у страхової компанії на час розгляду справи судом першої інстанції, проте страхова компанія не надала його на підтвердження своїх заперечень щодо заявленого позову, в порядку передбаченому ч.2 ст.27, ч.1 ст.57, ч.ч. 1,2 ст.60 ЦПК України.

Крім того, Законами України «Про страхування» та «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобовязання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, а не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Доводи представника ОСОБА_4 «УОСК» про те, що суд першої інстанції не врахував вимоги ч.1 ст.1166, ст.1194 ЦК України, є безпідставними, оскільки, як зазначив ВСУ у своїй постанові від 20 січня 2016 року у справі за № 6-2808цс15, потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту, встановлений судом, не перевищу суму страхового відшкодування, тому з урахуванням ст.1194 ЦК України, ст.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» може бути відшкодована ОСОБА_4 «УОСК».

Інших доводів, які можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від імені приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8