АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

за участю осіб:

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, в особі відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлового -комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності,-

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, в особі відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлового -комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Справа № 761/22504/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11479/2016
Головуючий у суді першої інстанції: О.Ф. Малинников
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до невірного вирішення питання.

Помилковим, на думку заявника, є висновок суду першої інстанції про те, що даний спір вже розглядався судом, за результатами розгляду якого ухвалено судове рішення, що набрало законної сили. В обґрунтування зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.01.2016 року у справі №761/39244/14-ц було відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що Шевченківська районна рада в м. Києві є неналежним відповідачем у даній справі, крім того ОСОБА_7 не була відповідачем, а була правонаступником третьої особи - ОСОБА_10 Тобто, ОСОБА_7 була третьою особою у вказаній справі, а тепер аналогічний позов пред'явлено вже до неї, як до відповідача, оскільки вона є правонаступником померлого батька ОСОБА_10

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити з викладених підстав.

Інші сторони, третя особа (їх представники) у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялися у відповідності до вимог закону, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, а тому колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Положеннями ч.1 ст.1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно керівних роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, за змістом п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення у спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір виник між тими самими сторонами з тих самих підстав, про той самий предмет.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, у червні 2016 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися з позовом до ОСОБА_7, третя особа Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, в особі відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлового -комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності. Позивачі зазначають, що відповідачем у даній справі є ОСОБА_7, як правонаступник померлого батька ОСОБА_10

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №761/39244/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в особі відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання приватизації незаконною, визнання незаконним та скасування розпорядження та свідоцтва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2016 року у справі №761/39244/14-ц зазначений позов задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження органу приватизації Управління житло-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації «Про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1» №1842 від 23.05.2014 року. Зі змісту даного рішення вбачається, що ОСОБА_7 була залучена до участі у даній справі у якості третьої особи ( правонаступника ОСОБА_10.). У задоволенні вимог позивачів про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 23.05.2014 року на спірну квартиру було відмовлено, зокрема через пред'явлення їх до неналежного відповідача - Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, в особі відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

У позові, поданому до суду у червні 2016 року, позивачі звернулися із вимогою про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності від 23.05.2014 року на спірну квартиру, де зазначили відповідачем ОСОБА_7, як правонаступника померлого ОСОБА_10

Отже, аналогічний позов пред'явлено до іншого відповідача, що виключає можливість застосування п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України в даному випадку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду ухвалене у спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд порушив порядок встановлений законом для вирішення цього питання, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: