"12" жовтня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва Олена Дмитрівна, Орган опіки та піклування Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на ? частини квартири, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить визнати недійсним в 2/3 частинах договір купівлі-продажу від 05.04.2006 року квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Чуєвою О.Д. Визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.12.2000 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_2. Рішенням Виконавчого комітету Київської райради м. Харкова від 18.10.2005 р. за реєстраційним номером № 213-11, ОСОБА_2 було надано дозвіл від імені сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, продати частину трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2, та придбати на його ім'я ? частину чотирьохкімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_2 24.03.2006 року від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_1, діючи відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської райради м. Харкова від 18.10.2005 р., уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, продавши квартиру за 199 290,00 грн. За грошові кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_2, 05.04.2006 р. ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу, набула за 133 320,00 грн. у ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. Вказаний договір є частково недійсним у зв'язку з тим, що порушує права неповнолітнього ОСОБА_1 Так, відповідач ОСОБА_2 здійснивши продаж належної на праві спільної часткової власності їй та її сину ОСОБА_1 квартири, з дозволу органу опіки, придбала за отримані від продажу квартири грошові кошти, квартиру, яку оформила на своє ім'я.
Оскільки, ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_2 за 199 290 грн. то ? частина неповнолітнього ОСОБА_1 складає 99 645,00 грн. Квартира АДРЕСА_1 була набута за 133 320,00 грн. з яких 99 645,00 грн. належали ОСОБА_1, а решта 33 673,00 грн. належали ОСОБА_2 Частина ОСОБА_1 в праві власності на набуту квартиру повинна бути пропорційна до витрачених на придбання квартири коштам, тобто 1/3 чатин квартири АДРЕСА_1 повинні належати ОСОБА_2, а 2/3 ОСОБА_1 У зв'язку з чим, право власності за неповнолітнім ОСОБА_1 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, підлягає поновленню. Договір купівлі-продажу від 05.04.2006 року повинен бути визнаний недійсним в 2/3 частинах, а право власності на 2/3 частини квартири підлягає визнанню за позивачем.
Від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглянути без участі позивача та його представника, у випадку неявки відповідачів проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Третя особа Служба у справах дітей Київського району Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, відповідно до поданої заяви просить дану цивільну справу слухати без представника органу опіки та піклування, прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції, батьком записано ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_2 (свідоцтво про народження (повторно) серія НОМЕР_1 від 25.06.2008 року).
Згідно приписів ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.
Рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 18.10.2005 р. за № 213-11 дозволено ОСОБА_2 від імені малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, продати частину трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2, і купити на його ім'я ? частину чотирикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хащіною Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 729, ОСОБА_2 від свого імені та як законний представник від імені малолітнього ОСОБА_1, на підставі рішення ВКК Київської райради м. Харкова від 18.10.2005 р. № 213-11, продала, а ОСОБА_9 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_2. Квартиру трикімнатну, житловою площею 45,9 кв.м., загальною площею 64,4 кв.м.

Пунктом 2 вказаного договору продаж квартири, що є предметом цього договору, за домовленістю сторін визначено за 199 290,00 грн.

Суду також надано договір купівлі-продажу від 05.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстровано в реєстрі за № 1031, відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 32,3 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1.

Пунктом 2.1. договору закріплено, що продаж квартири вчинено за суму 133 320,00 грн.

Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 70354620 від 12.10.2016 року однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, р№ 1031, 05.04.2006, Чуєва О.Д., приватний нотаріус ХМНО.

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Приписами ч. 3 ст. 209 ЦК України закріплено, що нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що договір купівлі-продажу від 05.04.2006 р. суперечить правам та інтересам ОСОБА_1 Відповідно до п. 3.3. договору чоловік ОСОБА_2, ОСОБА_6, подав заяву, про те, що вказана квартира купується його дружиною за особисті кошти, одержані нею та не внесені до сімейного бюджету, тому набувається нею у особисту приватну власність.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем не виконано приписи рішення Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 18.10.2005 р. за № 213-11 щодо придбання на ім'я ОСОБА_1 ? частини чотирикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 05.04.2006 р. відсутні.

Керуючись ст.ст. 16, 203, 209, 215 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити в повному обсязі.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко