АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7068/16 Справа № 196/624/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу керівника Новомосковської місцевої прокуратури

на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року

у цивільній справі за заявою керівника Новомосковської місцевої прокуратури, молодшого радника юстиції ОСОБА_2, в інтересах держави в особі Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Царичанська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року заяву керівника Новомосковської місцевої прокуратури, молодшого радника юстиції ОСОБА_2, в інтересах держави в особі Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Царичанська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання спадщини відумерлою повернуто заявнику, на підставі ст.121 ЦПК України.

Як на підставу повернення позовної заяви районний суд послався на ті обставини, що Прокурор звернувся до суду із заявою в інтересах територіальної громади Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою та її передачу у власність територіальної громади, в той час, як законодавство України передбачає можливість звернення до суду лише з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді.

В апеляційній скарзі керівник Новомосковської місцевої прокуратури, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вимог заяви, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи заяву прокурора, суд дійшов висновку, що прокурор у порушення вимог ст.45 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» не обґрунтував підстав для представництва інтересів держави у суді та не зазначив які обставини потягли або можуть потягти настання негативних наслідків для держави, в той час, як Царичанська селищна рада є органом місцевого самоврядування, тощо).

З висновком суду про повернення заяви колегія суддів не може погодитися, враховуючи наступне.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно п.2, п.3 ч.2 ст.45 ЦПК України при зверненні до суду з позовною заявою (заявою), прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Згідно із ч.1, ч.3 ст. 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697 - УІІ « Про прокуратуру» (далі Закон № 1697 УІІ) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень (ч.4 ст. 23 Закону № 1697 УІІ).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99, державні інтереси закріпляються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Крім того, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» відповідно до вказаного рішення Конституційного Суду України слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органа виконавчої влади.

З огляду на наведене вище, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана цілком законною і обґрунтованою, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України скасувати цю ухвалу судді, як передчасну, а матеріали справи за вищевказаною заявою керівника Новомосковської місцевої прокуратури направити на новий розгляд до того ж суду відповідно до вимог діючого цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу керівника Новомосковської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: