233 № 233/3915/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О.О.,

за участі секретаря Сухоставець Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю), площею 9,12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка знаходиться на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на те, що Новоартемівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Україна», земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі.

Як, передбачено п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тому, в подальшому, колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» 12.05.1995 р. був виданий Державний Акт на право колективної власності на землю, до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», для одержання земельної частки (паю).

До вказаного вище списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку, під номером НОМЕР_1 була включена її бабця ОСОБА_2, яка на той час була пенсіонером та членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

За життя ОСОБА_2 не встигла отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Також чинним законодавством України не визначений час, на протязі якого така особа повинна була отримати зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина., до складу якої входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю ОСОБА_2, зокрема право на отримання сертифікату на земельну частку (пай), як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Україна».

З метою отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) як спадкоємцем вона 29 липня 2016 року з відповідною заявою звернулася до Костянтинівської районної державної адміністрації, на яку 05 серпня 2016 року отримала відповідь, де зазначалось, що видати на її ім'я сертифікат на право на земельну частку (пай) неможливо у зв'язку з тим, що право на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_2 не оформлено відповідно до чинного законодавства та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження свого права на земельну частку (пай).

Крім того, оформити зазначену спадщину у нотаріальній конторі вона не може, оскільки померлою ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя отриманий не був.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та з посиланням на підтримання позову.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

З'ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Новоартемівської сільської ради народних депутатів від 25 квітня 1995 року № 2 колективному сільськогосподарському підприємству «Україна», розташованому на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області передано у колективну власність 3150,2 га землі для виробництва сільськогосподарської продукції, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії ДН № 001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 (а.с.7-8).

Відповідно до списку (додаток 1 до Державного акту № 001), до числа громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства входить ОСОБА_2 (а.с.9-11).

Згідно з архівною довідкою трудового архіву Костянтинівського району № 268 від 15 травня 2013 року ОСОБА_2 працювала з 1953 року по 1968 рік, с січня 1971 року по грудень 1971 року, з січня 1957 року по листопад 1968 року у колгоспі «Україна» (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 94, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, зареєстрованим у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки 18 січня 1996 року (а.с.13).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно зі ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) під час спадкування за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях (в тому числі всиновлені), чоловік та батьки (усиновлювачи) померлого. До числа спадкоємців першої черги відноситься також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо до моменту відкриття спадщини немає у живих того з батьків, який був би спадкоємцем.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1) він фактично вступив в управління або у володіння спадковим майном; 2) він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 22 травня 2013 року (а.с.15).

Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 05 липня 2016 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її прізвище до державної реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1», прізвище після державної реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1» (а.с.16).

25 квітня 1995 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.17).

Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 21 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її прізвище до державної реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1», прізвище після державної реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1» (а.с.18).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_5 (а.с.19), ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Дружківка помер ОСОБА_6, який відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, сформованого 23 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с.20).

Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2016 року ОСОБА_1 зверталася до голови Костянтинівської районної державної адміністрації із заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.22-24).

05 серпня 2016 року за вих. № 1654/01-54 Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області на адресу ОСОБА_1 направлено лист за її зверненням, з якого вбачається, що надати сертифікат на право на земельну частку (пай) неможливо у зв'язку з тим, що право на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_2 не оформлено відповідно до чинного законодавства та запропоновано звернутися до міськрайонного суду для визнання права власності на земельну частку (пай), як спадкоємцю. Крім того, зазначено, що вартість земельної частки (паю) по КСП «Україна» Новоартемівської сільської ради станом на 18 січня 1996 рік (на момент смерті громадянки ОСОБА_2.) складала 34993,72 коп. та надано копію розпорядження Костянтинівської районної державної адміністрації від 22 грудня 2000 року № 557 про затвердження матеріалів грошової оцінки сільськогосподарських угідь земель колективної власності, земель резервного фонду та земель запису КСП «Україна», розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах для видачі сертифікатів, в якому зазначено, що розмір в умовних кадастрових га, для кожного члена КСП становить 9,12 га (а.с.25-27).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоартемівської сільської ради народних депутатів Костянтинівського району Донецької області № 303 від 22 серпня 2016 року, на момент смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1 у житловому будинку були зареєстровані та мешкали ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35).

Як вбачається з листа та доданої до нього з інформативної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 27 вересня 2016 року, Другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою, спадкової справи щодо майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 немає (а.с.49,50).

Як вбачається з листа та доданої до нього інформативної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 28 вересня 2016 року Дружківською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.51,52).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю), площею 9,12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка знаходиться на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю), площею 9,12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка знаходиться на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя