Справа № 346/989/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2056/2016
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Ємчука Андрія Володимировича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість по відсотках за кредитним договором №2501/0607/88-333 від 1 червня 2007 року в розмірі 46 556,42 грн та 1 378,00 грн судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що з метою врегулювання взаємовідносин 29 листопада 2013 року між товариством та відповідачем було укладено додатковий договір до кредитного договору, яким встановлено нові строки і суми внесення коштів в рахунок погашення існуючої заборгованості. У зв'язку із невиконанням боржником своїх зобов'язань за цим договором його дія припинилася, внаслідок чого сторони повернулися до попередніх умов кредитного договору. Відтак, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом, який ґрунтується на інших підставах, ніж позов ПАТ «Сведбанк». Відповідно у суду були відсутні підстави для відмови у стягненні заборгованості по тілу кредиту. Тому суд необґрунтовано послався на рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року, яким спір в цій частині вже вирішений.

Зважаючи на зазначені обставини апелянт просив рішення суду в оскаржуваній частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В засідання апеляційного суду представник апелянта не з'явився будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розглядові справи в його відсутності.

Представник ОСОБА_2 доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст.ст. 526,530,610, ч.1ст.612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, визначеному договором, а також проценти та неустойку. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 1 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого був ПАТ «Сведбанк) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №2501/0607/88-333, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 20 000,00 доларів США терміном до 1 червня 2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с.5-8).

Відповідно до п.3.2. договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 13 січня 2016 року у розмірі 510 752,34 грн: з них: 15 885,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунку складає 369 614,32 грн, заборгованості за кредитом; 6 066,08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 141 138,02 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року з відповідача стягнуто основну суму боргу у розмірі 15 885,94 доларів США та заборгованість по процентах за користування кредитом станом на 21.10.20011 року у розмірі

4 190,06 доларів США. А тому стягненню підлягає різниця заборгованості по процентах за користування кредитом, яка становить 46 556,42 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону і відповідає встановленим обставинам справи.

З'ясовано, що у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань ПАТ «Сведбанк» звертався в суд із позовом про стягнення заборгованості, що виникла станом на 21 жовтня 2011 року.

Як видно зі змісту рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 21 жовтня 2011 року в розмірі 164 120,15 грн та 1 820,00 грн судового збору. З них: 126 701,49 грн, що еквівалентно 15 885,94 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 33 418,66 грн, що еквівалентно 4 109,06 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 4 000,00 грн пені. Рішення сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили та у встановленому законом порядку було звернуто до виконання (а.с.96).

В силу п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15 (а.с.12-25). Цього ж дня ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір факторингу (а.с.26-34).

Згідно умов договорів факторингу клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги набуває права вимоги такої заборгованості від боржника. При цьому сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах, та права вимоги за договором забезпечення, укладених з боржниками відступаються фактору за цим договором на основі «як є» без надання будь-яких пов'язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цих договорах. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактору, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними вимог кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому

Реєстром заборгованостей боржників та купівельної ціни (а.с.71) підтверджується, що станом на 28.11.2012 року фактор прийняв права вимоги до ОСОБА_2 на загальну суму заборгованості по кредиту в розмірі 28 397,77 доларів США, з яких: 15 885,94 доларів США - заборгованість по основній сумі кредиту, 6 689,31 доларів США - заборгованість по процентах та 5 822,52 грн пені.

Враховуючи, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року з відповідача стягнуто всю заборгованість по тілу кредиту, в подальшому її розмір не збільшувався, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для її повторного стягнення.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що товариство звернулось до суду з інших підстав ніж ПАТ «Сведбанк», а відповідно суд необґрунтовано посилався на рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року.

Встановлено, що 29 листопада 2013 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до кредитного договору №2501/0607/88-333 від 01.06.2007 року про припинення зобов'язання переданням відступного (а.с.98-100). Відповідно до умов цього договору сторони дійшли домовленості про припинення первісних зобов'язань боржника, які виникли на підставі кредитного договору зі всіма змінами та доповненнями. Первісні зобов'язання припиняються переданням боржником кредиторові відступного. Станом на 29.11.2013 року загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором складає 24 836,33 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення договору становить 198 516,79 грн. А саме: сума кредиту - 15 885,94 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ становить 126 976,32 грн; сума відсотків за користування кредитом- 8 950,39 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ складає 71 540,47 грн. Боржник зобов'язується передати кредитору суму відступного шляхом її сплати частинами (платежами), розмір яких визначається в наступному порядку: у строк до 29.11.2013 року - у розмірі 24 413,10 грн шляхом її безготівкового перерахування на відповідний рахунок, починаючи з 29.12.2013 року у строк до 29.11.2017 року боржник зобов'язується передати кредитору решту частину суми відступного шляхом здійснення регулярних платежів (п.п.1.1.-1.5.5. договору).

Як передбачено п.1.6. договору в разі невиконання (або часткового виконання) боржником п.п. 1.3.-1.5. цього договору, сторони домовились про те, що грошові кошти, сплачені боржником на умовах договору в якості оплати суми відступного за цим договором, будуть спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором без врахування умов даного договору, після чого дія даного договору припиняється. Сторони домовились, що таке припинення договору відбудеться без підписання будь-яких додаткових угод до цього договору. Після припинення дії даного договору всі домовленості сторін втрачають свою силу та боржник зобов'язується сплачувати заборгованість на умовах кредитного договору № 2501/0607/88-333 від 01.06.2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належним чином не виконав умови додаткового договору до кредитного договору №2501/0607/88-333 від 01.06.2007 року, у зв'язку із чим дія такого припинилась.

Про неналежне виконання умов вищевказаного кредитного договору та стягнення заборгованості за цим договором зазначено і в позовній заяві ТОВ «Кредитні ініціативи».

Разом з тим, з розрахунку заборгованості видно, що внесені боржником кошти згідно умов додаткового договору спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.69-70). Щодо суми цих коштів спір відсутній.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Зокрема, ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, припиняється його виконання, проведеним належним чином. Таким слід вважати виконання з додержанням визначених законодавством чи договором певних умов, якими щодо кредитних договорів є, зокрема, повернення, платність та строковість.

В той же час наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Відповідні роз'яснення щодо цього містяться в п.17 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, наявність між сторонами не припинених правовідносин, обов'язок відповідача сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» частково, стягнувши на його користь із відповідача відсотки за користування кредитними коштами за період після 21 жовтня 2011 року та станом на 13 січня 2016 року.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Фактично всі доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів. Будь-яких інших доказів, які б вказували на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права апелянтом не надано, як і доказів, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Ємчука Андрія Володимировича відхилити, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський