Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/788/16-ц

Провадження № 2/126/863/2016

"11" жовтня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість у розмірі 26504,26 грн. за кредитним договором № б/н від 21.01.2011 року та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приват Банк" 1378,00 грн. судового збору. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ "Приват Банк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачці кредит у розмірі встановленому в договорі.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а отже зобов'язання за вказаним договором не виконала, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року має заборгованість - 26504,26 грн., яка складається з наступного:

-7440,96 грн. - заборгованість за кредитом;

- 17325,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1238,30 грн. - штраф (процентна складова).

А тому банк звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Відповідачка надала до суду клопотання, згідно до якого просить відмовити в задоволенні позову, зважаючи на пропуск позивачем процесуальних строків звернення до суду. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з'явилась.

На підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.01.2011 року року між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 5300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач в свою чергу зобов'язався сплачувати кредит, а також відсотки за його користування у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання внаслідок чого станом на 29.02.2016 року має заборгованість 26504,26 грн..

Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України).

Проте суд вважає, що твердження відповідачки про те, що банк звернувся до суду з пропуском строків позовної давності - не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той строк.

Пунктом 2.10.8 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку (депозиту) Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. До того ж згідно п. 1.2.15 «Умов та правил надання банківських послуг» закріп картрахунку не тягне припинення обов'язків Клієнта погасити перед Банком заборгованість по ОСОБА_2, включаючи заборгованість з оплати комісій Банку.

На підставі п. 2.10.7 «Умов та правил надання банківських послуг» із самого початку б обумовлено, що цей Договір діє без обмеження строку, і саме тому пунктом 5.3 цих Умов встановлено, що картрахунок Відповідача відкритий на невизначений термін. І на сам перед до цього часу не настали події, які б могли припинити дії Договору, а саме закриття рахунків відповідача, що передбачено п. 2.10.8 цих Умов, або інформування Банка про намір розірвати даний Договір.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови зобов'язання та ч. 2 cт. 615 ЦК України встановлено, що Відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов'язання у разі односторонньої відмови від них.

За таких умов суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови в позові на підставі ст. 267 ЦК України. А отже, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зазначена сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість у розмірі 26504,26 грн. за кредитним договором № б/н від 21.01.2011 року, яка складається з наступного:

- 7440,96 грн. - заборгованість за кредитом;

- 17325,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1238,30 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя О. Г. Рудь