Справа № 287/517/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"11" жовтня 2016 р. м.Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Олевського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 256 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Виходячи зі змісту вимог заявниці викладених у поданій заяві та доданих до неї документів, мають місце відносини, які виникли з приводу прийняття спадщини, ці питання регулюються положеннями Книги Шостої «Спадкове право» ЦК України, тобто вбачається спір про право, який має розглядатись в порядку позовного провадження.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Однак в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, із заповіту який додано до заяви про встановлення факту прийняття спадщини, вбачається що, заявниця є не єдиною спадкоємицею першої черги за заповітом на спадкове майно, тому прийняття даного факту впливає на спадкові права та обовязки інших спадкоємців.

Також суддя зазначає, що у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що заява про встановлення фактів прийняття спадщини, а саме встановлення факту вступу в управління чи володіння спадковим майном чи місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту вступу в управління чи володіння спадковим майном, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

У відповідності до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З врахуванням вищевикладених обставин, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки питання, яке просить вирішити заявниця в порядку окремого провадження містить спір про цивільне право, в зв'язку з чим вказана заява повинна розглядатися в позовному провадженні, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Заяву повернути заявнику з усіма доданими до заяви документами.

Роз'яснити заявнику право на звернення з позовною заявою у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2