Провадження № 22-ц/780/4112/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 58 12.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Журба С.О., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, заінтересовані особи відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області Костенко Анастасія Олегівна, Києво-Святошинська місцева прокуратура, ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, скасування акту, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до суду першої інстанції.

Свої вимоги мотивував тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 За рішенням суду був виданий виконавчий лист про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку на користь ОСОБА_4, який пред'явлений для примусового виконання до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем залишено поза увагою те, що підпис на заяві ОСОБА_4 від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження не належить стягувачу. На його вимогу не залучив експерта та не перевірив справжність підпису. Державний виконавець відкривав виконавче провадження 18 вересня 2015 року по виконавчому листу, по якому закінчився строк пред'явлення для примусового виконання. При виконанні рішення суду ОСОБА_2 неодноразово звертався з заявами, в тому числі й про відкладення виконавчий дій 27 листопада 2015 року, які залишались без належного реагування.

Вказав також, що 27 листопада 2015 року державним виконавцем були проведені виконавчі дії щодо вилучення та передачі майна з численними порушеннями. Так, виконавчі дії були проведені без особистої присутності стягувача, без залучення кількох понятих. Були вчинені дії ті, що не передбачені виконавчим документом: виконавець мала лише витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, а не передавати йому земельну ділянку. Згідно інформації з реєстру речових прав саме ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, яка мала бути йому передана, тому виконавчий документ мав бути переданий стягувачу. Передача земельної ділянки відбулась без виготовлення технічної документації і погодження меж земельної ділянки тобто передана земельна ділянка без ідентифікуючих ознак. Виконавчі дії були проведені у відсутність забезпечення витрат на їх проведення стягувачем.

За результатами виконавчих дій був складений акт про вилучення та передачу майна. Хоч і був залучений спеціаліст ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», але акт не підписаний даним спеціалістом, відсутнє будь-яке описання меж земельної ділянки.

Просила суд визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області Костенко А.О. з вилучення від ОСОБА_2 і передачі ОСОБА_4 майна, земельної ділянки розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Київської області, що відбулись 27 листопада 2015 року та скасувати акт від 27 листопада 2015 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 обставини та підстави, вказані в скарзі, підтримала в повному обсязі, вказавши також, що такими незаконними діями порушено право боржника на виконання судового рішення у встановленому законодавством порядку. Просила задоволити скаргу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 проти доводів скарги заперечувала. Просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинскього районного суду Київської області від 04 травня 2016 року у скарзі ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області відмовлено.

Не погодившись з висновками, наведеними в ухвалі суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 157 від 29 березня 2005 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо зміни використання земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства на території Білогородської сільської ради» в частині затвердження технічної документації із землеустрою земельної ділянки, належної ОСОБА_4. Визнано недійсним державний акт Серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 1,6393 га на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4, виданий 16 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_4. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2005 року, укладений між ОСОБА_4, від імені якого діяв ОСОБА_5, та ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1838. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 8,3785 га, що знаходиться в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_6, виданий 14 березня 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області громадянину ОСОБА_2, що проживає в АДРЕСА_1. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на користь ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає в АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, з цільовим призначенням землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 листопада 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 травня 2014 року рішення районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

На виконання рішення суду 14 жовтня 2014 року був виданий виконавчий лист №2-4580/12. При цьому строк пред'явлення для примусового виконання вказаний з 14 травня 2014 року по 14 травня 2015 року.

За ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

17 жовтня 2014 року до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області надійшла заява ОСОБА_4 про прийняття до виконання виконавчого листа №2-4580/12.

З пояснень осіб, які беруть участь в розгляді скарги, встановлено, що дана заява подана представником ОСОБА_4 З оглянутої в судовому засіданні довіреності, виданої 23 червня 2007 року на ім'я ОСОБА_7, вбачається, що представник має право подавати та підписувати всі документи, необхідних для виконання дій по довіреності. Тому твердження ОСОБА_2, що заява підписана не уповноваженою особою не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 18 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4580/12, виданого 14 жовтня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області. А саме щодо: витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на користь ОСОБА_4.

Ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю відмовити у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Також судом першої інстанції досліджено матеріали виконавчого провадження з яких встановлено, що резолюцією начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області Вовченка О.В. від 20 жовтня 2014 року, вказаний виконавчий документ розписано до виконання на головного державного виконавця Євка І.В. Згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Київській області від 21 червня 2015 року № 539/3, головного державного виконавця Євка І.В. звільнено із займаної посади. Оскільки заява ОСОБА_4 перебувало на вакантній дільниці № 9 та тимчасово перебувало на виконанні у головного державного виконавця Міщенко Л.М., останньою 18 вересня 2015 року складено акт про виявлення виконавчого провадження № 45164753, стан виконання якого не встановлено, тобто рішення про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження не прийнято.

За ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Оскільки заява подана стягувачем до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 17 жовтня 2014 року, що підтверджено штампом вхідної реєстрації кореспонденції, тому постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо доводів скарги про необхідність забезпечення витрат по вчиненню виконавчих дій стягувачем.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувача; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

За ст. 42 Закону з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, представником ОСОБА_2 не враховано те, що вимога закону про авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" є правом, а не обов'язком стягувача.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З пояснень державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області, надісланих на адресу суду, у зв'язку з недостатнім рівнем матеріально - технічного забезпечення відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області, примірник постанови про відкриття виконавчого провадження направлено лише 23 вересня 2015 року рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін виконавчого провадження.

Про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 було відомо, оскільки 21 жовтня 2015 року до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області надійшла заява його представника щодо виконання рішення суду. Після отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено дій, спрямованих для добровільного виконання рішення суду, що стало підставою для проведення подальших виконавчих дій.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 29 вересня 2015 року на адресу сторін виконавчого провадження направлено рекомендованою кореспонденцією за вихідними №10207, №10208 повідомлення про призначення проведення виконавчих дій на 13.10.2015 о 11.00 год.

Згідно акту державного виконавця від 13 жовтня 2015 року встановлено, що на момент проведення виконавчих дій відсутній стягувач чи його представник, що унеможливило проведення дій по суті.

13 жовтня 2015 року повторно направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення на 29 жовтня 2015 року о 10-00 годині.

Частиною 2 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено,що для проведення виконавчих дій державний виконавець за необхідності залучає понятих, поліцейських, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

13 жовтня 2015 року винесено постанову про залучення працівників міліції для проведення виконавчих дій, примірник якої направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

13 жовтня 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява представника стягувача за довіреністю ОСОБА_7 про відвід державних виконавців відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області Чижика А.П», Міщенко Л.М. по вказаному виконавчому провадженню.

20 жовтня 2015 року начальником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області задоволено заяву представника стягувача та у відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відвід державних виконавців Чижика А.П., Міщенко Л.М., виконавче провадження передано для подальшого виконання державному виконавцю Костенко А.О.

21 жовтня 2015 року складено акт приймання-передавання виконавчого провадження, згідно якого старший державний виконавець Чижик А.П. передав, а старший державний виконавець Костенко А.О. прийняв вказане виконавче провадження до виконання.

20 жовтня 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява прокурора про вступ у виконавче провадження, оскільки справа розглядалась судом за участю прокурора.

26 жовтня 2015 року направлено вимогу Білогородській сільській раді, з метою отримання повної інформації щодо вказаної земельної ділянки.

Згідно акту державного виконавця від 29 жовтня 2015 року, на призначений час проведення виконавчих дій, боржник, стягувач чи його представник не з'явилися, що унеможливило проведення виконавчих дій по суті.

30 жовтня 2015 року державним виконавцем направлено постанову про забезпечення присутності спеціаліста Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 10 листопада 2015 на 10 год. 00 хв. за адресою - місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

02 листопада 2015 року державним виконавцем направлено сторонам, вищевказаного виконавчого провадження вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення 10 листопада 2015 року о 10-00 годині за адресою - місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

10 листопада 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшов лист з прокуратури Києво-Святошинського району з копією звернення стягувача від 29 жовтня 2015 року.

Згідно акта державного виконавця від 10 листопада 2015 року, виконавчі дії не проводились, оскільки сторони виконавчого провадження не отримали вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій вчасно. Вказана інформація підтверджується даними, отриманими у результаті відстеження стану поштового відправлення.

11 листопада 2015 року державним виконавцем направлено постанову про забезпечення присутності спеціаліста Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для визначення меж земельної ділянки в натурі 27 листопада 2015 року на 10 год. 00 хв. за адресою місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

11 листопада 2015 року направлено лист директору Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з вимогою вказати вартість послуг з встановлення меж земельної ділянки у натурі для їх подальшого авансування.

11 листопада 2015 року направлено сторонам виконавчого провадження вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення 27 листопада 2015 року о 10 год. 00 хв. за адресою - місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

Згідно акту державного виконавця від 27 листопада 2015 року земельну ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області витребувано із незаконного володіння ОСОБА_11 та передано у володіння ОСОБА_4, інтереси якого представляє за довіреністю ОСОБА_7.

Даний акт підписаний учасниками виконавчого провадження: представниками стягувача, боржника, прокурором, понятим, державним виконавцем. Твердження представника боржника, що виконавчі дії є незаконним через відсутність підпису на акті ОСОБА_12 - представника ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», суд до уваги не бере, оскільки відсутність підпису не тягне наслідком скасування акту. Крім того, будь-яких зауважень даним спеціалістом не висловлено, ні в усній, ні в письмовій формі. Зокрема, державним виконавцем в акті вказано, що представник боржника має зауваження та вважає дії виконавця незаконними та безпідставними.

Ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

16 листопада 2015 року до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області надійшла заява ОСОБА_2 щодо відкладення виконавчих дій.

За твердженням представник скаржника, виконавець зобов'язаний був відкласти дії на іншу дату. У поясненнях державний виконавець вказує, що дані заяви були розглянути ним. Оскільки вищевказана стаття визначає це як право державного виконавця визначити чи можливо проводити виконавчі дії у визначену дату чи слід відкласти, то наявність заяви боржника не може бути підставою для автоматичного відкладення виконавчих дій.

Також в скарзі ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до інформації Управління Держгеокадастру викладеної в листі б/н і б/д, зареєстрованому ВДВС за №8775/02-18 земельна ділянка із зазначеними ознаками зареєстрована реєстраційною службою Києво-Святошинського району 02.09.2014 року за ОСОБА_4. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу право власності, право постійного користування та право оренди на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Саме тому на її думку виконавчий документ підлягає поверненню ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю зазначених обставин. Серед яких є та обставина, що стягувач, а не ОСОБА_2, в даний момент є власником земельної ділянки, яка повинна бути витребувана на користь стягувача за рішенням суду.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Твердження представника, що ОСОБА_4 є власником, тому не можна передати те, що належить і так, боржнику, суд оцінює критично, оскільки зміст права власності становлять володіння, користування та розпорядженням майном, а не лише наявність реєстрації. Реєстрація права та фактичне володіння майном не може ототожнюватись.

Колегія суддів критично оцінює пояснення представник ОСОБА_2, що земельна ділянка розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області втратила ідентифікуючі ознаки та не існує в натурі на даний час. При виконанні рішення суду мала виготовитись нова технічна документація, погоджені нові межі.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що технічна документація вже виготовлялась, земельна ділянка має конкретний розмір, погоджувались межі та присвоєний кадастровий номер. Порядок присвоєння кадастрового номеру включає в себе формування обмінного файлу, внесення відомості про визначений кадастровий номер земельної ділянки до обмінного файла, проведення перевірки та процедури приймання обмінного файла; перевірку відповідності даних обмінного файла - документації із землеустрою; даних про земельну ділянку - черговому кадастровому плану; внесення даних про результати перевірки до складеного адміністратором автоматизованої системи протоколу проведення перевірки; відкриттям Поземельної книги в установленому порядку; зазначення на титульному аркуші документації із землеустрою, матеріалах документації із землеустрою, що містять графічне зображення земельної ділянки, документах, що містять відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки, їх частин, обмежень, угідь тощо, позначку, в якій зазначаються кадастровий номер, дати його визначення та присвоєння, внесення даних до автоматизованої системи, прізвище та ініціали посадової особи, що зробила цю позначку, і ставиться її підпис.

За ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна. Як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути менше двох.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов'язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій державний виконавець роз'яснює понятим їхні права і обов'язки, про що зазначається в акті. Поняті мають право на компенсацію витрат, пов'язаних з виконанням обов'язків понятих. Зазначені витрати належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Зважаючи на присутність представників стягувача, боржника, прокурора, представника ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», суд приходить до висновку, що хоч і був присутній один понятий при вчиненні виконавчих дій 27 листопада 2015 року, але це не може розцінюватись судом як істотне порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», що має наслідком скасування акту.

За ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 32 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням

Ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, державний виконавець повертає зазначені предмети боржникові під розписку і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За рішенням суду був виданий виконавчий лист про витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на користь ОСОБА_4.

З пояснень представників вбачається, що при вчиненні виконавчих дій 27 листопада 2015 року виконавцем були визначені межі земельної ділянки та в передано земельну ділянку стягувачу, що відповідає ст. 61 Закону.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовільними вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки після відкриття виконавчого провадження було виконане рішення суду, державним виконавцем вчинялись дії для виконання рішення суду, що відповідає Закону України «Про виконавче провадження», тому підстав для задоволення вимог скарги суд не вбачає.

Виходячи із цього колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обґрунтування доводів скарги зводиться до припущення порушення прав боржника, разом з тим в судовому засіданні представник скаржника не конкретизував які саме права ОСОБА_2 були порушені при вчиненні виконавчих дій, що мало б наслідком визнання таких дій неправомірними та скасування постанови. Зважаючи на те, що всі судові рішення мають бути виконані, тому суд вважає доводи скарги надуманим, необґрунтованими та недоведеними, спрямованими на затягування виконання судового рішення.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а постановлена ухвала відповідає вимогам процесуального права, та підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а постановлену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування постановленої ухвали суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: