СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1529/16-ц
Провадження № 2/306/680/16
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої - судді Василиха Ж.В.,

з участю секретаря Дичка О.І.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору від 13 листопада 2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 02.06.2016 року має заборгованість 18856,42 грн., яка складається з наступного: 1864,00 грн. заборгованість за кредитом, 12818,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 874,12 грн. штраф (процентна складова). Оскільки до цього часу відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов»язання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача не з»явився, подав суду письмові заперечення, в яких просить позов задовольнити. Зазначає, що кредитний договір було загублено в архівах банку у зв»язку з чим надати його для огляду в судове засідання не має можливості.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ніякий кредитний договір з позивачем не укладав, фото надане позивачем, яке міститься у матеріалах справи було зроблене при отриманні зарплатної картки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

В обгрунтування своїх вимог, позивач надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 6), на підставі якої стверджує, що 13.11.2013 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, на підставі чого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В підтвердження наявності боргу за кредитним зобов»язанням позивач надав розрахунок заборгованості за договором (а.с. 4-5), виписку за період з 01.01.1999 року по 18.09.2016 року, витяг з програмного комплексу по ідентифікації клієнта (а.с. 62), де клієнт сфотографований з кредитною карткою.

Ухвалою Свалявського районного суду від 17.08.2016 року було витребувано від позивача оригінал анкети-заявки про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписаною ОСОБА_1

30.08.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідь, в якій повідомив, що кредитний договір загублено в архівах банку, в зв»язку з цим надати його банк немає можливості (а.с. 60).

Стаття 202 ч.1 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 64 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є будь-які документи, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відсутність оригіналу анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія якої знаходиться на а.с. 6 цивільної справи, яка підписана від імені ОСОБА_1, дає підстави вважати, що кредитний договір відповідачем у письмовій формі не укладався та ним не підписувався, а також свідчить про відсутність з його боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов'язків на підставі цього договору.

Суд не приймає до уваги в якості доказу надану представником позивача копію анкети-заяви, оскільки позивачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ця копія була зроблена з оригіналу вищезазначеного документа, які є допустимими доказами відповідно до ст. 64 ч. 2 ЦПК України, до їх втрати.

Також судом не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих письмових доказів виписки по особовому рахунку, розрахунок заборгованості та довідка позивача про те, що між сторонами був укладений кредитний договір, оскільки з них не вбачається, що саме відповідач отримував кошти за кредитною карткою, та витяг з програмного комплексу по ідентифікації клієнта, оскільки ідентифікаційні ознаки, які б свідчили про те, що це ОСОБА_1 тримає саме кредитну картку № 000994 - відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Ж.В.Василиха