Справа № 500/4741/16-ц
Провадження № 2/500/2703/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187, на час відкриття спадщини, а саме на 20.02.2004 року, та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187; земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі; майновий пай члена СК ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 5535 грн., свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно залишив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках. ОСОБА_3 спадщину не прийняла. 20.02.2004 року ОСОБА_4 помер. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмолено, у звязку із тим, що ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк зі дня відкриття спадщини для подачі заяви спадкоємцем про прийняття або відмову у прийнятті спадщини, і цей строк був пропущений.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187, що підтверджено довідкою № 1091 від 29.06.2016 року, наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- земельна частка (пай) в КСП ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на підставі сертифікату серії ОД № 0238375, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований 25.11.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 604;

- майновий пай члена СК ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 5535 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-XVI № 10081343, видане 18.04.2003 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 373978 від 20.02.2004 року, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер 20.02.2004 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187; земельна частка (пай) в КСП ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі; майновий пай члена СК ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 5535 грн.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.1999 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 167, ОСОБА_4 заповів усе його майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не існувало і взагалі все те, на що по закону він буде мати право, а також сертифікат серії ОД № 0238375 на право на земельну частку (пай) у КСП ім. Кірова, розміром 4,42 в умовних кадастрових га, вартістю 18,347 гривень, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 604 від 25.11.1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 12957686 від 08.02.2008 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 15.04.1999 року, зареєстрований за № 167 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не мешкала, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 371687, повторно виданим 06.12.2001 року виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 здійснював догляд та постійно проживав разом з ОСОБА_2 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187, що підтверджено довідкою № 2041 від 09.08.2016 року, наданою Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, та показаннями допитаними в якості свідків ОСОБА_6В та ОСОБА_7

Тобто ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_8 № 296/01-16 від 21.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк зі дня відкриття спадщини для подачі заяви спадкоємцем про прийняття або відмову у прийнятті спадщини, і цей строк був пропущений.

Вислухавши, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187, на час відкриття спадщини, а саме на 20.02.2004 року.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування, право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Матроська, 187;

- земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат серії ОД № 0238375, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований 25.11.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 604);

- майновий пай члена СК ім. Кірова с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області визначений в розмірі 5535 грн. (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-XVI № 10081343, видане 18.04.2003 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9