У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 61 410 грн зі сплатою 1,42 % на місяць. Цього ж дня, з метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, а також між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки згідно з яким вони передали банку в іпотеку належну їм на праві власності на підставі договору дарування квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість.

Ураховуючи викладене та уточнивши позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів із указаної квартири.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2008 року у розмірі 90 147 грн 18 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 50 146 грн 40 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 22 744 грн 39 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 744 грн 89 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 11 980 грн 68 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 4 280 грн 82 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до договору дарування квартири від 14 грудня 2004 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладеним від свого імені договору купівлі продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу, з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою вартістю на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності-незалежним експертом. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення з житлового приміщення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідачі судові рішення не оскаржили.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого передбаченого ст. 325 ЦПК України. Разом з тим у касаційній скарзі заявником заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 325 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, вставленого частиною першої цієї статті, з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Проте у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині виселення мешканців з житлового приміщення, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши вимоги ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР та ст. ст. 39, 40 Закону «Про іпотеку» дійшли до правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла, оскільки в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 39 цс 15 від 18 березня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 7 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник