Справа № 305/1677/16-ц
Провадження по справі 2/305/1126/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 як представника ОСОБА_2 до Лазещинської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Лазещинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 05.12.2015 року, залишилося як спадкове майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Лазещина, 17, Рахівського району, Закарпатської області. При своєму житті, 07.09.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, у якому вказала, що у випадку її смерті спадкоємцем нерухомості (житлового будинку), що знаходиться у с.Лазещина, 17, Рахівського району, Закарпатської області, включаючи земельну ділянку та зведені на ній житлові та нежитлові будівлі та споруди, а також відповідні права щодо цієї нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини, призначає ОСОБА_2. Даний заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 39, посвідчений секретарем Лазещинської сільської ради ОСОБА_4 07.09.2009 року і відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.1247,1251,1253 ЦКУ. ОСОБА_2 24.03.2016 року звернулася до Рахівської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за заповітом за покійною ОСОБА_3, таким чином вона прийняла спадщину та є належним спадкоємцем за заповітом. 08.09.2016 року позивач звернулася до Рахівської держнотконтори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак, нотаріусом у видачі такого було відмовлено згідно постанови № 71 від 08.09.2016 року, через відсутність реєстрації правовстановлюючих документів. У зв'язку з наведеним просить визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Недашки, вул.Центральна, буд 14 «б», Малинського району, Житомирської області право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок площею 43,1 кв.м., з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с.Лазещина, буд №17, Рахівського району, Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, представник позивача, ОСОБА_5, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позов задовольнити.

Представник виконавчого комітету Лазещинської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

В ході розгляду справи встановлено, що житловий будинок №17 у селі Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області належав ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 002149 від 19.06.2008 р., виданим на підставі рішення виконкому Лазещинської сільської ради від 21.03.2008 р. Однак, дане Свідоцтво не було зареєстровано згідно чинного на той час законодавства. Крім того, у Виписці із Погосподарської книги № 1 с. Лазещина за 2011-2015 роки, виданій Лазещинською сільською радою 05.09.2016 р., вказано, що за номером обєкта погосподарського обліку № 0017 рахується дворогосподарство № 17, голова дворогосподарства ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 05.12.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 276975 від 09.12.2015 р., виданим виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області, та про що зроблено відповідний актовий запис про смерть у Книзі реєстрації смертей за № 11 від 09.12.2015 р.

Згідно ст. ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Суд встановив, що при своєму житті, 07.09.2009 року, ОСОБА_3 склала заповіт, у якому вказала, що на випадок її смерті спадкоємцем нерухомості (житлового будинку), що знаходиться за адресою: с. Лазещина, №17, Рахівського району, Закарпатської області, включаючи земельну ділянку та зведені на ній житлові та нежитлові будівлі та споруди, а також відповідні права щодо цієї нерухомості, призначає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний заповіт відповідає вимогам передбаченим ст.ст. 1247, 1251 ЦК України та є чинним, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 08.09.2016 року.

Отже, встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 05 грудня 2015 року.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом, відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно з характеристикою будинку, господарських будівель та споруд №17 по у селі Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області спадковий будинок побудований у 1925 році. Загальна площа приміщень будинку складає 43,1 кв.м, житлова площа - 23,9 кв.м., а інвентаризаційна вартість 27816 грн.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як уже зазначалося будинок, що являється предметом позову, був зареєстрований у погосподарській книзі с.Лазещина, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Однак, в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_2 24.03.2016 року, керуючись статтею 1269 ЦК України, у строки, встановлені статтею 1270 ЦК України, звернулася до Рахівської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за заповітом за покійною ОСОБА_3, що засвідчено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43373818 від 24.03.2016 року. Отже, позивач прийняла спадщину та є належним спадкоємцем за заповітом.

Згідно з довідкою Лазещинської сільської ради від 30.09.2016 р. № 2588 встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не залишилося спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Недашки, вул. Центральна, буд 14 «б», Малинського району, Житомирської області право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок загальною площею 43,1 кв.м., з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с.Лазещина, буд.№ 17, Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук