Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1014/16-ц

11 жовтня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Старуня в особі Старунської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання права власності на успадковане домоволодіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до територіальної громади с.Старуня в особі Старунської сільської ради про визнання за ним права власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_2 Відповідно до заповіту, складеного останньою 21 жовтня 2011 року, після її смерті він має право на спадкування в тому числі й домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1. У визначений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак через відсутність правовстановлюючих документів постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори від 03 вересня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. За таких обставин в інший спосіб, окрім звернення до суду, не може підтвердити своє право власності на домоволодіння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник Старунської сільської ради в судове засідання не з'явився. Сільський голова ОСОБА_3 подав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_2, посвідченого 21 жовтня 2011 року секретарем Старунської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №146, ОСОБА_1 має право на спадкування в тому числі й належного їй за життя житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.8). Як вбачається з довідки Старунської сільської ради №2006 від 09 вересня 2016 року, вищевказаний заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.14).

ОСОБА_2 помела ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 09 жовтня 2013 року виконкомом Старунської сільської ради (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 постійно проживала АДРЕСА_1. За вищевказаною адресою була зареєстрована та мешкала одна (в тому числі й станом на 15 квітня 1991 року), одружена не була, дітей не народжувала. Суспільна група господарського двору, головою якого була ОСОБА_2, - колгоспна (а.с.14).

Відповідно до ст.120 ЦК України (1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно зі ст.123 цього Кодексу, розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Так як ОСОБА_2 станом на 1991 рік була єдиним членом вищевказаного колгоспного двору, то вона була єдиним власником майна двору.

Згідно довідки Старунської сільської ради №2006 від 09 вересня 2016 року, земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,02 га знаходилась в користуванні ОСОБА_2 (а.с.14).

Позивач у встановлений ст.1270 ЦК України строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 грудня 2013 року (а.с.7).

Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори Войташека І.І. №753/02-31 від 03 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.13).

Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок, до складу садиби входять: житловий будинок площею 47,8 кв.м, позначений літ. А; три сараї площами 19,2 кв.м, 20,2 кв.м та 3 кв.м (літ. Б; В; Г), вбиральня і колодязь (а.с.10-12).

Вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 30930 грн. (а.с.15).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивач правомірно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 набув у власність домоволодіння по АДРЕСА_1. За відсутності правовстановлюючих документів його право власності на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами слід визнати в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328; 392; 1223; 1269 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений по АДРЕСА_1

Право власності на домоволодіння підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги: позивачем - протягом 10 днів з дня проголошення рішення, відповідачем - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий