Справа № 396/1582/16-ц
Провадження № 2/396/730/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря Корольової Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що уклав шлюб із відповідачем 11 листопада 1992 року Виконавчим комітетом Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають двох синів: неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю, сімейні відносини та обов'язки. З 2013 року їх відносини погіршилися та це призвело до того, що вони перестали проживати разом. З 2014 року позивач проживає з іншою жінкою. На даний час їх шлюб носить формальний характер, тому позивач була змушений звернутись до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача.

Даючи оцінку дослідженим доказам у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб, позивач ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований 11 листопада 1992 року Виконавчим комітетом Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області, актовий запис № 7 (а.с. 5).

У відповідності із ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховується наявність малолітніх дітей.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, вони мають різні погляди на життя, шлюб, сім'ю, а також протилежність характерів, що негативно впливає як на позивача, так і на відповідача, а також на їх дітей, у звязку із чим збереження подружнього життя між сторонами є неможливим.

Вирішуючи позов, суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на засадах добровільності, взаємоповаги, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.ст. 21,24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування особи до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, й цим правом скористалась позивач, оскільки не бажає проживати у формальному шлюбі, який фактично є припиненим.

У відповідності із ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та відновлення шлюбних відносин є неможливим, відповідачка визнала позов, у звязку з чим як позивач, так і відповідач заявили про неможливість збереження подружніх стосунків, заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, сторонами не заявлялось клопотання про надання строку для примирення, примушування до осіб до шлюбу є неприпустимим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Оскільки позивач не довів, що шлюб розпався з вини відповідачки, то згідно ст.88 ЦПК України, понесені витрати на сплату судового збору слід залишити за позивачем, як ініціатора розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 21,56,110,112 СК України, ст.ст. 10,60,88,209,212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11 листопада 1992 року Виконавчим комітетом Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградській області, актовий запис № 7.

Судові витрати, що складаються із сплати судового збору в розмірі 551,20 грн., залишити за позивачем ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення, а особами, які не брали участь в розгляді справи в той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий: В. І. Шепетько