Пров. №2/668/398/16
25.01.2016 року Суворовський районний суд м.Херсона у складі
головуючого судді Гонтар Д.О.,
при секретарі Остапенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, із змісту якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи з його відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 30.03.2012 № 5 Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Відповідно до позовних вимог, вбачається, що стягненню з відповідача підлягає основна сума заборгованості, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.
Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитного договору, укладеного між сторонами та підлягає задоволенню, з урахуванням вищевикладеного.
Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст.526, 533, 536, 551, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СуддяОСОБА_2