Провадження №2/485/432/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Сервіс Плюс" про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні та зобов"язання здійснити запис до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що у період з 03 березня по 31 травня 2016 року працював на посаді стропальника 3-го розряду в ТОВ "Метал-Сервіс Плюс". За час роботи відповідач з ним не розрахувався, а тому просить стягнути з нього 12 000 грн. заборгованості по заробітній платі, а також зобов"язати відповідача здійснити запис до трудової книжки про роботу у вказаний період.

В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, як видно із адресованої суду заяви представника позивача щодо розгляду справи у їх відсутність не заперечують, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, подав письмові заперечення на позов, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та на підставі наявних доказів.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що за наказом №14-к від 03 березня 2016 року ТОВ "Метал-Сервіс Плюс" з 03 березня 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду стропальника 3 розряду за сумісництвом з погодинною оплатою праці, а саме при виконанні робіт з 1 січня по 30 квітня 2016 року - 8,29 гривні/година, з 1 травня по 30 листопада 2016 року - 8,69 гривні/година, з 1 грудня - 9,59 гривні, та підтверджується витягом із штатного розкладу (а.с.39,40).

Місцем роботи позивача було визначено територіюДержавного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС", що підтверджено єдиним нарядом-допуском №13/369-2 (а.с.5).

Відповідно до вказаного наряду позивачу було доручено демонтаж за допомогою ручного інструменту кришки ЦНД-2 ТГ-4 в прим.Г-438 блоку №2 осі 57-59.

Період виконання роботи був встановлений у годинах - з 8.30 год. 13 травня 2016 року по 19.00 год. 31 травня 2016 року, однак роботи виконувались працівником лише 13 травня 2016 року у період з 10.05 год. до 14.00 год. та 16 травня 2016 року у період 9.45 год. до 13.30 год.

Позивач твердить, що працював на підприємстві відповідача у період з 03 березня по 31 травня 2016 року. При звільненні з ним не було проведено розрахунку.

Згідно ст.102-1 КЗпП України працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

ВІдповідач визнає, що ОСОБА_1 за відпрацьовану роботу нараховано 64,74 грн. з розрахунку: 7 годин 45 хвилин відпрацьованих годин (4 год. 13.05.2016 та 3 год. 45 хв. 16.05.2016) х 8,69 грн. (погодинна тарифна ставка стропальника 3 розряду). За вирахуванням податків та зборів (військовий збір 1,5% = 0,97 грн., ПДФО 18% = 11,65 грн., сума до виплати складає: 52,12 грн., за отриманням якої позивач не звертався.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Як передбачено в ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не представив суду жодного доказу у підтвердження фактичного відпрацювання у вказаний ним період та наявності заборгованості по заробітній платі у сумі 12 000 грн. Розрахунку нарахованої зарплати представленого відповідачем не спростував.

Посвідчення про проходження інструктажу з 3.03.2016 року, єдиний наряд-допуск №13/369-2, копія трудової книжки з останнім записом 01.03.2016 р. зазначених обставин не підтверджують.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ст.48 КЗпП України).

ВІдповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затв.наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, на осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи.

Згідно п.2.14. цієї Інструкції, запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим органом.

Як видно з матеріалів справи згідно наказу №14-к по ТОВ "Метал-Сервіс Плюс", який ніким не оспорений, позивач був прийнятий на роботу за сумісництвом з 03 березня 2016 року. Наявні відомості про останній вихід на роботу - 16 травня 2016 року.

Разом з тим, позивач не довів свої позовні вимоги в частині зобов'язання ТОВ "Матал-Сервіс Плюс" внести в його трудову книжку запис відомостей про те, що він працював на цьому підприємстві з 03.03 по 31.05.2016 року, саме як за основним місцем роботи.

Враховуючи вище наведене, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Сервіс Плюс" про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні та зобов"язання здійснити запис до трудової книжки, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після отримання його копії через Снігурівський районний суд на ім"я апеляційного суду Миколаївської області.

СУДДЯ