АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/494/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Лужецька В.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОніщукМ.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівська Г.В.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року про передачу справи за підсудністю до іншого суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2015 справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що на час відкриття провадження у справі справа була підсудна Дарницькому районному суду м. Києва, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для передачі справи до іншого суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, однак залишив вирішення апеляційної скарги на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що дана справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.08.2015 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до Войцехівського А.П. про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивачем пред'явлено позов в суд за зареєстрованим місцем проживання відповідача, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

Згідно з відомостями адресного-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, станом на 02.09.2015, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 що територіально знаходиться в Дарницькому районі м. Києва.

З огляду на викладене, Дарницьким районним судом м. Києва ухвалою від 14.09.2015 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 02.11.2015.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва у зв'язку з тим, що відповідача 17.09.2015 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та 22.09.2015 відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відносить до Шевченківського району м. Києва.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

На час відкриття провадження у справі, за наявними у суду даними, відповідач був зареєстрований на території Дарницького району м. Києва, а відтак судом було правомірно відкрито провадження у даній справі.

Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції керувався вимогами п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, відповідно до якого суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Проте, як встановлено вище, заяву було прийнято судом з дотриманням правил підсудності, а отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування вказаної норми процесуального закону.

Водночас, слід зазначити, що згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування). Проте, вказана норма процесуального закону також не дає підстав для направлення справи за підсудністю до іншого суду, оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, на час відкриття провадження у справі, було відоме.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

З урахуванням вимог вказаної норми процесуального закону відповідачем, після відкриття провадження у справі з дотриманням правил підсудності, було повідомлено суд про зміну свого місця проживання.

Отже, зважаючи на те, що на час відкриття провадження у справі (14.09.2015) судом було дотримано вимог закону щодо підсудності і зареєстроване місце проживання відповідача було відоме та беручи до уваги те, що місце проживання відповідача змінилося лише 22.09.2015, тобто після відкриття провадження у справі, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для висновку про непідсудність даної справи та, як наслідок, постановлення ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного та враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про неправильне застосування судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо підсудності справи, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 109, 116, 218, 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року про передачу справи за підсудністю до іншого суду - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська