Справа № 211/2012/15-ц
Провадження № 2/211/180/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Форманчук К.М.

за участю : позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника відповідача Таборовець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення факту сумісного проживання, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права на спадкування за законом, суд , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права на спадкування та встановлення факту проживання однією сім»єю понад п'ять років, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки нею не надано належно оформлених документів, що підтверджують право на спадкування.

Актом комунального підприємства від 07.04.2014 року підтверджується , що позивач проживала з померлою однією сім»єю більше 5 років і була прописана у спадковій квартирі в серпні 2012 року.

Померла ОСОБА_4 проживала у спадковій квартирі зі своєю матір'ю ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ОСОБА_5 була інвалідом 1 групи з 2000 року, вона потребувала постійного догляду, який позивач здійснювала. Спадкодавець ОСОБА_4 також стала інвалідом І групи з 2011 року. За станом здоров'я вона доглядати за хворою матір'ю не могла, тому заявник стала доглядати за двома інвалідами 1 групи, надаючи їм матеріальну, фізичну та іншу допомогу, витрачала свої кошти на придбання продуктів, одягу, взуття, меблів, лікарських засобів і інших сімейних речей і проживала однією сім'єю з померлими .

За життя ОСОБА_5 склала на її ім'я заповіт як члену сім'ї на спадкове домоволодіння та довіреність для оформлення спадщини після її чоловіка. Після смерті ОСОБА_5 вона продовжувала проживати однією сім'єю з ОСОБА_4, та здійснювала за нею догляд. Крім цього проживаючи з померлими як член сім»ї вона придбала в квартиру меблі, : ліжко, тумбу для білизни, стільці, а також техніку: телевізор, холодильник, а також сантехніку, продукти харчування, одяг та інші речі. З померлими позивач спілкувалася з 1963 року, а з початку 2008 року переїхала до них на постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_3. Зважаючи на те, що у померлої ОСОБА_4 немає спадкоємців за заповітом, та немає спадкоємців першої, другої, третьої черги , позивач за ст.. 1264 ЦК України, має право на спадщину за законом як спадкоємець четвертої черги.

Позивач постійно проживала з померлими, постійно доглядала за ними, купувала ліки та все необхідне для харчування, лікування та життя померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, вони довіряли їй та вважали членом сім»ї.

Встановлення юридичного факту проживання позивача однією сім»єю з спадкодавцем понад 5 років до часу відкриття спадщини необхідно позивачеві для оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Тому заявник просить встановити факт сумісного проживання її з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 однією сім'єю з березня 2008 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року не менше як 5 років до часу відкриття спадщини , визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування за законом майна у вигляді квартири АДРЕСА_2, , що залишилася після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні представника позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві, наполягала на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила відповідно позовної заяви позовні вимоги задовільнити.

Представник позивача ОСОБА_6 23 03 2016 року до суду не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує .

Представник заінтересованої особи виконкому Довгинцівської районної у місті ради Таборовець Н.В. в судовому засіданні поклалася на розсуд суду.

Вислухавши позивача представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що за життя відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 402 від 21.08.2013 р. ОСОБА_4 була власником квартири АДРЕСА_3 (л.с.10 - копія свідоцтва, л.с. 12 - копія техпаспорту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с. 20 - копія свідоцтва про смерть).

Після смерті ОСОБА_4, заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 березня 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину а законом після смерті ОСОБА_4 у зв'язку з ненаданням належним чином оформлених документів, що підтверджують права на спадкування (л.с. 15 - копія постанови).

Згідно акту від 07.04.2014 р., завіреного майстром дільниці КП «Послуга» Нечипоренко С.І. та в.о. головного інженера Лозінської О.Д., зазначено, що заявник ОСОБА_1 проживала однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 з березня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 18 - копія акту).

У довідці КП «Послуга» від 24.03.2014 року зазначено про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16-17 - копія довідки).

Відповідно до ксерокопії паспорту позивач ОСОБА_1 зареєструвалася за вищезазначеною адресою з 20 08 2013 року ( л.с. 7-8) .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона знала ОСОБА_4 з 1976 року. Як вона захворіла то за нею доглядала позивач. Коли вона приходила до них то вона бачила позивачку і та проживала з ОСОБА_4 Однак підтвердити напевно, що позивач проживала разом з померлими може лише з 2010 року. Догляд і ОСОБА_5 і ОСОБА_4 потрібен був , позивач постійно піклувалася про них.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що знайома з позивачем ОСОБА_1 з 2011 року , працювала дільничним лікарем та там познайомилися, вона знає, що позивач постійно доглядала за ОСОБА_4 та за ОСОБА_5. Купувала їм ліки та оплачувала всі процедури необхідні для лікування. Свідок бувала в помешканні померлої ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 два рази на тиждень. Позивач постійно приводила до лікарні ОСОБА_4 та постійно надавала матеріальну допомогу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_4 знала її з 1988 року. ОСОБА_1 з 2008 року проживала з ОСОБА_4 та її матір»ю. Вони були як одна сім»я, позивач піклувалася про них так як вони були інвалідами . Позивач постійно допомагала їм матеріально , та була як донька.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктами 20, 21постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»визначено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обв'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно листа Запорізької обласної державної адміністрації управління освіти та науки Державного навчального закладу «Пологівський професійний ліцей» № 333 від 10.11.2014 року, вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді бібліотекаря в ДНЗ « Пологівський професійний ліцей» з січня 1980 року по теперішній час ( тобто на листопад 2014 року ) . Протягом останніх років вона часто відпрошувалася з роботи, брала відпустки без збереження заробітної плати та дні за рахунок чергових відпусток за сімейними обставинами. (а.с. 50 - справа № 211/3187/14 - ц).

Суд вважає, що позивачем не доведено факт сумісного проживання більше 5 років з померлою ОСОБА_4 з 2008 року до моменту смерті ОСОБА_4, так як позивач постійно протягом цього періоду працювала кожного дня у м. Запоріжжя на посаді бібліотекаря ДНЗ « Пологівський професійний ліцей» ( лише відпрошувалася з роботи та брала відпустки ) , отже вона фізично не могла кожного дня їздити після роботи в м. Кривий Ріг та постійно проживати з померлою ОСОБА_4, бути з нею постійно пов'язаною спільним побутом, мати постійні взаємні права та обв'язки, як того вимагає ст. 3 СК України .

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_12 стосовно того, що ОСОБА_1 з 2008 року проживала з ОСОБА_4 та її матір»ю, критично відноситься суд і до складеного акту ( л.с. 18 ) , оскільки твердження свідка і складений акт спростовується довідкою з навчального закладу . А інші допитані в судовому засіданні свідки підтвердити факт сумісного проживання можуть лише з 2010 та 2011 року.

Судом дійсно встановлено, що позивач допомагала померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, купувала їм ліки, одяг, продукти харчування, меблі, техніку, оплачувала всі процедури необхідні для лікування та допомагала всім необхідним у їх житті та побуті, але це не є доказом того, що вона постійно проживала зі спадкодавцем понад п»ять років на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що викладені позивачем обставини не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже суд вважає заявлені вимоги необхідно залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного ст. ст. 10, 60, 212-215 , 256,259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про про встановлення факту сумісного проживання, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права на спадкування за законом залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко