Провадження №2/485/395/16
07 жовтня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Квєтка І.А.,
секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
06 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 11 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідачка порушує свої зобов'язання за договором, допустила заборгованість, яка станом на 31 травня 2016 року становить 11 067 грн. 81 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 287 грн. 71 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 6 776 грн. 87 коп., 3 000 грн. заборгованість по комісії та пені, а також штрафів згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 503 грн. 23 коп. процентна складова. Просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість та судові витрати.
В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, на заочне рішення погоджуються.
Відповідач повідомлялася судом належним чином за місцем реєстрації та через оголошення в газету "Рідне прибужжя" за № 39 від 29.09.2016 року, однак в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила. Зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Між сторонами склалися цивільні правовідносини, що випливають із зобов»язальних по кредитному договору.
Як встановлено судом, 11 жовтня 2012 року на підставі письмової анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір б/н (далі договір), відповідно до якого відповідачка отримала кредитну карту. З розрахунку боргу вбачається, що на кредитну картку було встановлено ліміт у сумі 300 грн.
Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставки за користування кредитом - 2,5% на місяць (30.00% на рік) з розрахунку 360 днів в році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що передує за звітному. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена пеня, яка нараховується за кожен день прострочки кредиту та пеня 1% від заборгованості, але не менш 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки по кредиту або відсотках 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн. та більше. Процентна ставка в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75% (45% річних). При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, стягується штраф 500 грн. + 5% від суми позову.
ОСОБА_1 погодилася, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг.
Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачці картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, у зв'язку з чим станом на 31 травня 2016 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 287 грн. 71 коп., за відсотками 6 776 грн. 87 коп.
Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 4).
Разом з тим, виходячи з положень ст. 549 ЦК про те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а не від суми позову, стягнення штрафу нарахованого відповідачці у процентному відношенні у сумі 503 грн. 23 коп. не обґрунтоване, а підлягає стягненню лише фіксована складова штрафу - 500 грн.
Крім того, банком нараховано відповідачці пеню у сумі 3000 грн.
Разом з тим, згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмірнеустойки можебути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмірзбитків, та занаявності інших обставин, які мають істотнезначення.
Конституційний суд у своєму рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» (справа №1-12/2013) виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Як зазначив Верховний Суд України у правовій позиції у справі за № 6-1120цс15 положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов"язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Як встановлено судом, основна сума заборгованості відповідача перед банком складає по тілу кредиту 287 грн. 71 коп., процентів нараховано банком 6 776 грн. 87 коп., останній платіж на погашення кредиту було внесено відповідачем 19.08.2013 року, банк з позовом до суду про стягнення пені звернувся до суду майже через три роки, що не відповідає вище зазначеним засадам розумності та справедливості та є несправедливо непомірним тягарем для споживача, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 1000 грн.
У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов"язань по поверненню кредиту згідно кредитного договору.
Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині стягнення нарахованого тіла кредиту, процентів та частково пені за її зменшення та в частині штрафу лише визначеного у фіксованому розмірі, а всього 8 564 грн. 58 коп.
Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1315 грн., що сплачені при подачі позову за платіжним дорученням від 02.08.2016р.
Керуючись ст.ст. 57-60, 88, 212-215, 224-232 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, через Снігурівський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача до суду, що його ухвалив, з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
Суддя