Справа № 712/8680/16-ц
Провадження № 2/712/2053/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування м.Черкаси до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Орган опіки та піклування м.Черкаси в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 26.07.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 13.01.2016 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради неповнолітня ОСОБА_2 поставлена на облік в службу у справах дітей, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. У зв'зку з тим, що відповідач Постановами Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.07.2013 та 22.01.2016 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП України, як особа яка ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.Протягом тривалого часу відповідач діє всупереч інтересам неповнолітньої, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Просять позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути на користь дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та передати неповнолітню органу опіки та піклування м.Черкаси для подальшого влаштування.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала, просила задоволити. Зазначала, що неповнолітня ОСОБА_2 тривалий час проживає у бабусі ОСОБА_5, яка бере активну участь у вихованні дитини. Мати схильна до вживання алкогольних напоїв, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, причина неявки суду невідома, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого. сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб".
Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008р. право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У вищевказаному рішенні Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.07.2013 року громадянка ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одного неоподаткованого мінімуму.
Відповідно до інформації адміністрації Черкаської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів, де навчається ОСОБА_2, дитина тривалий час проживає у біологічної бабусі ОСОБА_5, яка бере активну участь у вихованні та утримані дитини. Мати ОСОБА_1 школу відвідує рідко, успіхами дитини у навчанні не цікавиться.
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 13.01.2016 року № 14/1 неповнолітня ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. поставлена на облік в службу у справах дітей, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Відповідачка ОСОБА_1 підписала угоду про співпрацю з Черкаськім міським центром соціальних служб для сім'ї, детей та молоді.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП України, а саме залишила малолітню дитину на тривалий період без нагляду та застосовано адміністративне стягненя у вигляді штрафу в сумі 17 грн.

За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 15.04.2016 року № 241 громадянка ОСОБА_1 не виконує умови соціального супроводу, продовжує зловживати спиртними напоями, не поновила виплату соціальної допомоги одиноким матерям, не вирішила питання щодо реєстрації місця проживання дитини. Неповнолітня ОСОБА_2 продовжує проживати в родині бабусі ОСОБА_5

22.06.2016 року на засіданні з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради неповнолітня додала, що мати тривалий час не працює, зловживає алкогольними напоями, не виявляє зацікавленості щодо її долі, не утримує її матеріально. Також неповнолітня ОСОБА_2 написала заяву де просить позбавити батьківських прав її матір ОСОБА_1

Висновком Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 277/30-03-03 від 30.06.2016р. визнано доцільним позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Орган опіки і піклування виходив з того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не бере участь у її вихованні та утриманні.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню неповнолітньої доньки ОСОБА_2, зібраними у справі доказами, підтверджено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої, діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язків від участі в утриманні неповнолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, яка не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої дитини.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 , 225-227 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування м.Черкаси до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити гр. ОСОБА_1 батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, не працюючої аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дитини.

Неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 передати органу опіки та піклування м.Черкаси для подальшого влаштування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян