Справа№ 640/6126/16-ц
"12" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 5 951,98 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.09.2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Ланос», д/н Т47ВВ6281, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який належить ОСОБА_3 на праві власності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2013 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 6 218,38 грн. На дату скоєння пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування. Матеріальна шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У звязку з настанням вищевказаної події МТСБУ здійснило виплату відшкодування в розмірі 5181,98 грн., а також понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 770,00 грн.
Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судової повістки.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Наявність пошкоджень транспортного засобу «Мазда 7», д/н НОМЕР_2, встановлена актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 17.10.2013 р.
Власником транспортного засобу «Мазда 7», д/н НОМЕР_2, є ОСОБА_3 на підтвердження чого надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 492283.
Згідно висновку про оцінку автомобіля НОМЕР_6, від 17.10.2013 р. за № 16/10/13 розмір спричиненої матеріальної шкоди оцінено в розмірі 6218,38 грн. (в т.ч. ПДВ).
Водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2 звернулась з заявою від 14.10.2013 р. до позивача про здійснення відшкодування.
Наказом МТСБУ від 06.03.2014 року за № 1376 прийнято рішення сплатити на рахунок ОСОБА_2 5181,98 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Довідкою МТСБУ № 1 від 26.02.2014 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума визначена до сплати ОСОБА_2, як особі яка має право на відшкодування шкоди, склала 5181,98 грн.
На адресу відповідача по справі позивачем направлено лист від 03.10.2013 р. за № 3/1-05-2705, яким відповідача повідомлено про те, що МТСБУ отримало звернення щодо ДТП, яка мала місце 23.09.2013 року о 16:10 год. за участю транспортного засобу Lanos під керуванням відповідача. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки Mazda 7 з номерним знаком АН0794ЕР, внаслідок чого ОСОБА_2 зазнала шкоди, розмір якої зясовується. Повідомлено про те, що відповідно чинного законодавства МТСБУ після сплати відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, які звільнені від цього виду обовязкового страхування.
Також, 11.03.2014 за № 3/1-05/7191 на адресу відповідача направлено лист яким повідомлено про те, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 5951,98 грн. Запропоновано у добровільному порядку компенсувати зазначені витрати.
Проте, до цього часу відповідачем вказані витрати позивача компенсовано не було, у звязку з чим останній й звернувся з позовом до суду.
Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Чинним законодавством ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 38.2.1 ч. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для звернення позивача з позовом до відповідача. Вина відповідача у ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2013 р., розмір заподіяної шкоди оцінено та визначено спеціалістом відповідно висновку №16/10/13 від 17.10.2013 р. Відповідачем не спростовано того факту, що на момент ДТП він не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та не надано доказів про те, що він є особою, яка звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Разом з тим, позивачем доведено здійснення виплати відшкодування лише в розмірі 5181,98 грн., доказів на підтвердження здійснення витрат на аварійного комісара в розмірі 770,00 грн. суду не надано. Доказування в цивільній справі не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 5181,98 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 39, 40, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Цивільний позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 5181,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1378,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко