Справа № 522/3469/16-ц
Провадження № 2-п/522/306/16
УХВАЛА

15 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року, посилаючись на те, що вона особисто не отримувала судових повісток про призначення справи до розгляду, а тому її неявка у судове засідання мала поважні причини. Також зазначила, що вказаним рішенням суду з неї безпідставно було повторно стягнуто суму заборгованості за тілом кредиту, оскільки заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року з неї вже була стягнута заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 59 394, 57 грн. Тому, відповідачка вважає, що вимоги Банку про повторне стягнення з неї заборгованості, є безпідставними.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість по кредитному договору №DNH4KP30070486 від 18 квітня 2006 року на загальну суму 77 199, 04 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 73 046, 70 грн.; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 3 652, 34 грн.; стягнуто з відповідачки на користь позивача суму судового збору у розмірі 1 378, 00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови - поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 14 червня 2016 року не зявилась, була сповіщена про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала та про причини неявки суд не повідомляла.

У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

До суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за закінченням строку зберігання, що свідчить про те, що відповідачка до операторів поштового зв'язку не зверталась. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачкою. Тому суд вважає, що остання про розгляд справи була сповіщена належним чином.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела, що вона не зявилась в судове засідання з поважних причин, а відповідно не довела, що розгляд справи слід було відкласти через її неявку.

Стосовно другої частини підстави для перегляду заочного рішення, то суд виходить з того, що відповідачкою не наведено та не представлено жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання ОСОБА_1 на те, що з неї безпідставно двічі було стягнуто заборгованість по тілу кредиту, є безпідставними, у звязку з наступним.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, станом на 12 лютого 2016 року у неї виникла заборгованість у сумі 132 441, 27 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 6 636, 76 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 39 157, 71 грн.; заборгованості по пені за користування кредитом у розмірі 86 646, 80 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року, що набрало чинності, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 59 394, 57 грн.

Тому, заборгованість відповідачки перед Банком на даний час складає 77 199, 04 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 73 046, 70 грн.; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500, 00 грн. та штрафу (процентної складової) у розмірі 3 652, 34 грн.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки відсутні обидві підстави для задоволення такої заяви, а саме судом не було встановлено, що відповідачка не з'явилась в судове засідання з поважних причин та не надала жодного нового доказу, що міг би істотно вплинути на розгляд справи та на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу недопустимості скасування рішення суду за відсутності достатніх та законних підстав для того, а також з формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою залишає заяву без задоволення.

Керуючись п. 14 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена