АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним третейського застереження,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним третейського застереження, зазначеного в п. 6.2 Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 410/147/07-Ж, укладеного 13 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти у розмірі 108 900 доларів США строком до 13.11.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між сторонами також було укладено Іпотечний договір № 07/1-147 від 13.11.2007 року, відповідно до умов якого, позивач передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. У п. 6.2. вказаного кредитного договору викладено третейське застереження, зміст якого не відповідає вимогам цивільного законодавства, зокрема, ст. 12 Закону України «Про третейські суди», у зв'язку з чим третейська угода має бути визнана судом недійсною.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, оскільки існують усі підстави для задоволення його позову, суд не врахував, що умови кредитного договору не справедливі, при укладенні третейського застереження не дотримані всі істотні умови, вказівка на черговість третейських суддів розгляду справи порушує істотний баланс договірних прав і обов'язків. Крім того, судом не взято до уваги, що виконання умов кредитного договору забезпечується іпотекою, а третейським судам не підвідомчі спори щодо нерухомого майна, так само як і спори щодо захисту прав споживачів.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Договір про надання не відновлюваної кредитної лінії №410/147/07-Пі, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит у розмірі 108 900 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 12 листопада 2017 року, зі сплатою процентів за його користування у розмірі 13,5 %.

13 листопада 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами укладено Іпотечний договір № 07/І-147, відповідно до якого позивач передав у іпотеку відповідачу квартиру АДРЕСА_1.

Пункт 6.2. кредитного договору містить третейське застереження, а саме ньому зазначено, що «У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, б. 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції застосував за заявою сторони строк позовної давності.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами в 2007 році укладено договір кредиту, що містить третейське застереження, яке оспорюється позивачем .

Із зазначеного часу позивачу було відомо про існування третейського застереження.

Оскільки позивач вважав, що його право на звернення до суду за захистом свого цивільного права порушується третейським застереженням, викладеним у договорі кредиту, він мав можливість звернутися до суду за захистом свого права протягом трьох років, з моменту коли йому стало відомо, що його право порушено.

Судом встановлено, що позивач скористався цим правом та в травні 2015 року звертався до суду із позовом про визнання третейського застереження недійсним з інших правових підстав.

Однак, як вбачається із рішення Апеляційного суду м.Києва від 2 листопада 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено по суті спору. В рішенні зазначено, що в матеріалах справи заява про застосування строку позовної давності не міститься.( а.с.48).

В ході розгляду зазначеної позовної заяви відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 2 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :