Справа № 720/2504/15-ц
Провадження № 2-к/720/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Бурлака В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації в частині стягнення аліментів на дитину та судового збору з ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Новоселицького районного суду Чернівецької області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації від 26 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3, 06 вересня 2011 року в розмірі ? частини всіх його доходів, щомісяця, починаючи з 28 січня 2015 року до повноліття дитини.

Повідомленням від 11 грудня 2015 року суд повідомив ОСОБА_2 про надходження вказаного клопотання ОСОБА_1 і запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою від 11 січня 2016 року призначено розгляд вказаного клопотання за відсутності заперечення ОСОБА_2 на 08 лютого 2016 року.

В судове засідання сторони не з'явилися, що у відповідності до п. 5 ст.395 ЦПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, оскільки будь-якою зі сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародним договором, що регулює визнання та виконання рішення суду Російської Федерації є Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року. Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

За вимогами ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 своїй постанови від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» , клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Судом встановлено, що рішенням суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації від 26 серпня 2015 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до повноліття дитини. Також з ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету муніципального утворення Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації стягнуто державне мито в розмірі 150 рублів.

Згідно підтвердження про вручення документа, відповідач ОСОБА_2 у встановленому порядку та своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду вказаної справи.

Відповідно до довідки суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації № 2-145/15 від 09 жовтня 2015 року зазначене рішення суду вступило в законну силу 29 вересня 2015 року.

Згідно клопотання від 13 жовтня 2015 року суд Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації просить визнати та допустити виконання даного рішення суду на території України в частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита, яке відповідно до довідки суду № 2-145/15 від 13 жовтня 2015 року підлягає виконанню з 10 жовтня 2015 року.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додані всі документи, передбачені ст. 53 Мінської Конвенції та ст. 394 ЦПК України.

Відповідно до довідки суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації № 2-145/15 від 09 жовтня 2015 року зазначене рішення суду на території Російської Федерації не виконувалось.

Строк пред'явлення рішення суду до примусового виконання, передбачений ст. 391 ЦПК України не минув.

Судом не встановлено підстав, передбачених ст. 396 ЦПК України для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого до суду клопотання у звязку із чим воно підлягає задоволенню.

Згідно п. 8 ст. 395 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення даної ухвали, а саме 08 лютого 2016 року, курс російських рублів по відношенню до гривні України встановлено Національним банком України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національного банку України, який становить 3.3505 гривень за 10 російських рублів.

Таким чином, з ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету муніципального утворення Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації підлягає стягненню державне мито в розмірі 150 рублів, що в еквівалентні становить 50 гривень 25 копійок.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 390 - 398 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення суду Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації від 26 серпня 2015 року, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до повноліття дитини.

Видати виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 січня 2015 року і до повноліття дитини.

Рішення іноземного суду підлягає виконанню з 28 січня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід місцевого бюджету муніципального утворення Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації державне мито в розмірі 150 російських рублів, що станом на 08 лютого 2016 року відповідно до курсу Національного Банку України становить 50 гривень 25 копійок.

Стягнення проводити в гривнях, а перерахування в російських рублях за курсом Національного Банку України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Новоселицького

районного суду ОСОБА_4