Провадження № 2/761/7278/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Осаулов А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ» про стягнення компенсації по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ» (надалі - відповідач) про стягнення компенсації по заробітній платі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працював начальником проектно-кошторисного відділу в Публічному акціонерному товаристві «Київсоюзшляхпроект» та 18.05.2016 року звільнений на підставі ст. 38 КЗпПУ у зв'язку з невиплатою заробітної плати. Позивач зазначив, що всупереч вимогам трудового законодавства, при звільнені відповідачем не було здійснено виплату заборгованості по заробітній платі. Зазначає, що в результаті звернення до суду за захистом своїх порушених прав, 23 червня 2016 був виданий судовий наказ щодо стягнення із відповідача на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період: з жовтня 2013р. по 18.05.2016р. В зв'язку з викладеним, просив суд стягнути на свою користь суму компенсації за затримку остаточного розрахунку при звільненні за період з 01.10.2013 по 01.05.2016рр. у розмірі 71 601,22 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, керуючись ст. 224 ЦПК України та за згоди представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.

Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що Наказом Акціонерного товариства закритого типу «Київсоюзшляхпроект» №28-к від 18 травня 2007 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду інженера ІІІ категорії в кошторисний відділ.

Наказом про припинення трудового договору (контракту) №79-ос від 18 травня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу на підставі ст 38 КЗпПУ у зв'язку з невиплатою заробітної плати.

Вимоги ст. 47 КЗпП України передбачають, що власник або уповноважений ним зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи Шевченківським районним судом м. Києва 23 червня 2016р. винесено судовий наказ про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену зарплату за період з жовтня 2013р. по 01.05.2016р. в розмірі - 231 421,44 грн.

Таким чином, фактична виплата грошових коштів, належність їх позивачу та винність в їх невиплаті була встановлена судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016р.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру оплати праці, до якої відноситься основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (норма статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Як вбачається з позовної заяви та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 71 601,22 грн. - збитки за час невиплати заробітної плати. Зокрема, у відповідності до розрахунку вказана сума - це сума індексації.

При цьому, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у сумі 71 601,22 грн., розрахунок якої перевірений у судовому засіданні, є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,11,30,57,60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст. 115-117 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ» на користь ОСОБА_1 компенсацію частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2016 року у розмірі 71 601,22 грн.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: