233 № 233/2256/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
12 жовтня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого cудді Малінова О.С.
за участю секретаря Поварніциної А.С.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Костянтинівці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
10 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 03 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за номером № 1594. Крім нього у вказаній квартирі також зареєстрована ОСОБА_3, відповідачка по справі, а також її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в цій квартирі не мешкають з липня 2015 року. Особисті речі відповідачки та її дітей у квартирі відсутні, їх місцезнаходження позивачем зазначено, що з липня 2015 року вони мешкають на території Російської Федерації. Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання житла, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в звязку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які добровільно з реєстрації не знялись, а тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 13 у будинку № 19 по вул.Леваневського в м.Костянтинівка Донецької області.
Позивач ОСОБА_2, надав суду заяву з вимогою розглянути справу у його відсутності, позов підтримує просить його задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_2, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд зі згоди представника позивача має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі.
Зясувавши позицію позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2, є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 03 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за номером № 1594 (а.с.7-8), що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 3929047 від 03 травня 2007 року (а.с.9), витягом Костянтинівського БТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10), та технічним паспортом на квартиру (а.с.11-12).
Більше року, з липня 2015 року відповідач ОСОБА_3 та її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в квартирі № 13 у будинку № 19 не мешкають, їх речі відсутні. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом перевірки паспортного режиму КП «СЄЗ» від 01 березня 2016 року (а.с.13).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, понад року не мешкають в квартирі АДРЕСА_2, факт їх реєстрації в квартирі позбавляє позивача права розпоряджатися належним йому майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо, є порушенням права власності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 325, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 13 у будинку № 19 по вул.Леваневського в м.Костянтинівка Донецької області.
Копію рішення направити відповідачам рекомендованим листом і розяснити, що вони мають можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Заява надана до суду про перегляд заочного рішення суду може бути розглянута протягом пятнадцяти днів, з дня її надходження до суду.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду через Костянтинівський міськрайонний суд.

Суддя