Провадження № 2-п/344/36/16
У Х В А Л А

25 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року у справі №344/12020/15-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, задоволено та, зокрема, визнано недійсним Договір купівлі-продажу гаражу від 19 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.06.2015 року за № 1844, укладений щодо купівлі-продажу гаражу, що розташований: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 23, ряд № 1, ділянка № 2 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1); скасовано Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22236424 від 19 червня 2015 року,прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яким за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на гараж, який знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, «Соколи» гаражний кооператив, гараж 23, ряд № 1, ділянка № 2 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1).

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про скасування заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року у справі №344/12020/15-ц, яку мотивував тим, що Відповідач ОСОБА_3 не зявився до суду з поважних причин і докази, на які посилається заявник, мають істотне значення для правильного вирішення даної цивільної справи.

Представник Позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви та скасування заочного рішення заперечив, посилаючись на недоведеність заявником існування підстав для скасування заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року у справі №344/12020/15-ц.

Третьою особою ОСОБА_4 21 січня 2016 року направлено на адресу суду заяву, до якої додав письмові докази, які, на його думку, мають значення для правильного вирішення справи.

Третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_3 про скасування заочного рішення та вимоги чинного цивільного процесуального законодавства України, Суд звертає увагу на наступне.

Підстави скасування заочного рішення визначено частиною 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України»).

Так, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що в розумінні вимог чинного цивільного процесуального законодавства України юридичною підставою для скасування заочного рішення є наявність двох обставин:

1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, вживання законодавцем в нормі частини 1 статті 232 ЦПК України сполучника «і» свідчить про те, що дві вищенаведені підстави повинні існувати в сукупності (одночасно).

Стосовно посилання представника ОСОБА_3 на факт поважності причин неявки в судове засідання, Суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається зі змісту матеріалів справи, судові засідання в даній цивільній справі відкладалися неодноразово саме у звязку з неявкою Відповідача та третіх осіб в судові засідання та неповідомлення про поважність причин неприбуття.

При цьому, Суд належним чином повідомляв Відповідача та третіх осіб про дату, час та місце судових засідань за адресами, які вказані в адресних довідках як адреси реєстрації місця проживання даних сторін по справі.

При цьому, представником ОСОБА_3, в обґрунтування поважності причин неприбуття в судове засідання 24 листопада 2015 року, надано Довідку ТОВ «Ресурс-Інвест 2007» № 200 від 21 грудня 2015 року, зі змісту якої вбачається, що в період з 20 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 перебував в службовому відрядженні у Херсонській обл., Велико Олександріївський р-н, смт. Велика Олександрівка. Крім того, заявником надано суду Наказ директора ТОВ «Ресурс-Інвест 2007» № 107 від 18 листопада 2015 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_3 було відряджено у службове відрядження з 20 листопада 2015 року по 25 листопада 2015 року.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що вищевказані документи самі по собі не можуть вважатися належними доказами поважності причин неприбуття ОСОБА_6 в судове засідання 24 листопада 2015 року, оскільки такими доказами могли б слугувати листок службового відрядження з підписами, датами та печатками відповідних установ про вибуття (з пункту відправлення) та прибуття (в пункт призначення) особи у службове відрядження, а також відбуття із службового відрядження.

Крім того, жодних доказів поважності причин неприбуття ОСОБА_3 в судові засідання, які відбувалися 01 вересня 2015 року, 01 жовтня 2015 року, 22 жовтня 2015 року, 04 листопада 2015 року заявником не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про безпідставність посилання заявника на факт поважності причин неприбуття в судове засідання 24 листопада 2015 року у даній цивільній справі, оскільки матеріалами справи підтверджується те, що він був повідомлений належним чином про судові засідання, які відбувалися в даній цивільній справі і належних доказів поважності причин неприбуття в дані судові засідання заявником не наведено.

Крім того, Суд також звертає увагу на те, що надані заявником та третьою особою суду докази не можуть вважатися доказами, врахування яких, в разі їх подання під час розгляду цивільної справи, мають істотне значення та призвело би до прийняття іншого судового рішення.

Так, зі змісту поданих суду документів вбачається, що станом на даний час між ТОВ «Х-Адванс» та Гаражним кооперативом «Соколи», а також іншими особами, відбуваються судові провадження з приводу права користування та права власності на спірну земельну ділянку, на якій розміщено гараж, який був предметом купівлі-продажу за оскаржуваним договором.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що предметом судового розгляду в цивільній справі №344/12020/15-ц були позовні вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу гаражу від 19 червня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22236424 від 19 червня 2015 року.

Дійсність та відповідність вимогам чинного законодавства України даного договору та рішення перевірялися судом відповідно до вимог закону та фактичних обставин, які існували саме станом на час укладення договору та прийняття рішення.

Крім того, предметом оскаржуваного в даній цивільній справі договору є купівля-продаж гаражу, а не відповідної земельної ділянки, тоді коли подані представником заявника документи стосуються даної земельної ділянки.

Заявником не було надано суду доказів, які він був позбавлений можливості надати суду у зв'язку з неявкою в судове засідання і які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто доказів, які б спростовували висновок суду про невідповідність оскаржуваного договору та рішення державного реєстратора вимогам закону станом на час їх укладення (прийняття).

З огляду на вищевикладене, Суд дійшов висновку, що правові підстави для скасування заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від листопада 2015 року по 24 листопада 2015 року відсутні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 228-232, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Домбровська Г.В.