У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що вона (заява) подана з порушенням правил підсудності, а тому підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, виходячи з наступних підстав.

Так стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції…

За загальними правилами встановленими статтями 107, 109 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається зі змісту поданої позивачкою позовної заяви та доданих до неї документів, остання звертаючись з нею до Подільського районного суду м. Києва вказує на те, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1

Мною встановлено, що вищезазначена зареєстрована адреса місця проживання відповідача територіально не відноситься до юрисдикції Подільського районного суду м. Києва у зв'язку з чим подана позивачкою позовна заява, виходячи з приписів ст. 109 ЦПК України, не може бути підсудна Подільському районному суду м. Києва.

Підстав, визначених в ст. 110 ЦПК України «Підсудність справ за вибором позивача» та ст. 114 ЦПК України «Виключна підсудність», які б дозволили позивачу звертатися з даним позовом саме до Подільського районного суду м. Києва, мною не встановлено.

Мною не може бути взяте до уваги посилання позивачки на те, що справа підсудна Подільському районному суд м. Києва відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, оскільки вона фактично перебуває (проживає) в межах територіальної юрисдикції вказаного суду, що підтверджується відповідним договором оренди кімнати, виходячи з наступного.

Так за приписами ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається зі змісту зазначеної норми цивільно-процесуального закону, законодавцем дійсно надано право позивачу на пред'явлення позову у справах про розірвання шлюбу у виключних випадках за своїм місцем проживання чи перебування. В той же час законодавцем вказано, що таке місце проживання чи перебування позивача має бути зареєстрованим.

Стаття третя ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на

території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального

обслуговування та соціального захисту, військові частини

За приписами норм вказаного закону, документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина

України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а документи, до яких вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, документом який підтверджує факт реєстрації місця проживання або перебування особи, є довідка про реєстрацію місця проживання, яка видається органом реєстрації особі за її вимогою.

З викладеного можна зробити висновок, що в будь-якому випадку місце проживання або перебування особи на території України має бути зареєстроване у встановленому законом порядку підтвердженням чого є вищезазначені документи. Поняття фактичного перебування (проживання) як то вказує позивачка, чинне законодавство України не містить і є порушенням особою встановленого законом порядку проживання або перебування на території України.

Мною ж встановлено та не заперечується самою позивачкою, що остання немає зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування на адміністративній території Подільського району м. Києва, а тому остання немає права на пред'явлення вказаного позову до Подільського районного суду м. Києва.

Стаття 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Також необхідність повернення позовної заяви позивачу у зв'язку з непідсудністю справи цьому суду, визначена п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

З врахуванням викладеного вважаю доведеною необхідність повернення позовної заяви позивачці для подання до належного суду у зв'язку з порушенням останньою правил територіальної підсудності.

Крім того, враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку, що дана справа не підсудна Подільському районному суду м. Києва, позивачці в силу п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», підлягає поверненню сплачена нею сума судового збору в розмірі 551, 21 грн.

На підставі викладеного, п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 109, 110, 114, 115, 121, 122 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачці для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551, 21 грн., сплачений відповідно до Квитанції № НОМЕР_1 від 04.10.2016 року на р/р 0008, МФО 820019, код 37975298 ГУ ДКСУ у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко