У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування про надання кредиту,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товаристве «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 08 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 9 тис. грн на поточні потреби зі сплатою 15 % річних строком до 08 вересня 2014 року.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 10 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 100 254 грн 01 коп., з якої: 9 тис. грн - заборгованість за кредитом; 5 290 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками; 5 670 грн - комісія; 80 293 грн 93 коп. - плата за пропуск платежів.

Позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором банківського обслуговування НОМЕР_1 від 08 вересня 2011 року у розмірі 17 380 грн 82 коп., у тому числі: кредит - 6 663 грн 08 коп.; відсотки - 4 054 грн 66 коп.; пеня за прострочення сплати платежів - 6 663 грн 08 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови у позові та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки доводи касаційної скарги про поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, то цей строк підлягає поновленню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що кредитним договором було встановлено конкретний розмір мінімальних щомісячних платежів, а тому порядок здійснення погашення заборгованості регулювався п. п. 2.5.1, 2.5.2 договору та графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами, який був невід'ємною частиною договору, відповідно до якого строки і порядок погашення за кредитом визначено щомісячними платежами, які повинні були проводитися до 8-го числа кожного місяця. Щомісячний платіж включав в себе плату частини тіла кредиту та проценти за користування кредитними коштами.

Суди зробили правильний висновок, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу та обраховуватися по кожному черговому платежу окремо.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20 цс14, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15.

Також суд першої інстанції правильно зменшив розмір пені згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14).

Суди обґрунтовано задовольнили позов частково. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 задовольнити. Поновити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 строк на касаційне оскарженнярішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування про надання кредиту, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік