Справа № 211/3905/15-ц
Провадження № 2/211/257/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

за відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 15.04.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний винним за ст.. 124 КУпАП, та притягнений до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що він 07.03.2015 року, приблизно о 18-00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Харитонова в районі перехрестя з вул.. Черняховського, проявив неуважність до дорожньої обстановки , відповідно не відреагував на її зміну , у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він обєктивно спроможний був виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Дана постанова набрала законної сили 27.04.2015 року.

На момент ДТП цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду заподіяну життю , здоров"ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортів засобів не було застраховано, оскільки страховий поліс № АС /8975708, закінчив свою дію 03.02.2015року.

07.03.2015 року після ДТП працівники міліції надали позивачеві довідку в якій було зазначено пошкодження йому належного автомобіля НОМЕР_3, а саме задня частина бампера та задні двері. Позивачем було зроблено фото.

27.03.2015 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 з проханням виконати ремонт транспортного засобу «Мазда» д/н НОМЕР_4. Після чого автомобіль позивача було відремонтовано та за ремонт він сплатив кошти в розмірі 16240 грн.

Коли позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти за ремонт , які він витратив з вини відповідача , той погодився віддати йому 7000 грн., а останні кошти обіцяв віддати пізніше. Сторони домовилися між собою. Про отримання 7 тис. грн.. позивач написав відповідачеві розписку , а той зобовязався в найкоротший термін віддати останні невиплачені кошти в сумі 9240 грн. Однак через певний час відповідач відмовився віддавати ці кошти, тим самим відмовився відшкодовувати матеріальний збиток позивачеві завданий ним внаслідок ДТП.

Крім матеріальних збитків , своїми діями відповідач завдав позивачеві ще й моральних страждань. Заподіяна йому моральна шкода, полягає в моральних стражданнях, що тривають значний період. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивач виходив з провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна шкода, характеру і тривалості переживань, судової тяганини, істотності змушених життєвих змін, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього життєвого укладу і оцінює її у 3000 грн.

Судовий збір ним сплачений у розмірі 487 грн. 20 коп..

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заподіяний йому матеріальний збиток - 9240 грн. 00 коп.; моральну шкоду - 3 000 грн.; судові витрати.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності , позов підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві, наполягав на його задоволенні .

Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з"явився , відповідних заяв до суду від нього не надходило, причини неявки відповідача суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.04.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу відповідач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний винним за ст.. 124 КупАП, та притягнений до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що він 07.03.2015 року, приблизно о 18-00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Харитонова в районі перехрестя з вул.. Черняховського в м. Кривий Ріг , проявив неуважність до дорожньої обстановки , відповідно не відреагував на її зміну , у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він обєктивно спроможний був виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. На відповідача було накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Дана постанова набрала законної сили 27.04.2015 року. (а.с. 13 постанова).

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення вважається доведеною.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль відповідача не був застрахований. На момент ДТП цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду заподіяну життю , здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортів засобів не було застраховано, оскільки страховий поліс № АС /8975708, закінчив свою дію 03.02.2015року ( л.с. 11 - поліс ). Даний факт також підтверджує протокол інспектора ДАІ відповідно до якого відповідача ОСОБА_2 07.03.2015 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 126 ч. 1 КУпАП, в звязку з тим, що він керував автомобілем без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Отже відповідальність за шкоду завдану позивачеві в наслідок ДТП відповідач має відшкодовувати самостійно.

07.03.2015 року після ДТП працівники міліції надали позивачеві довідку в якій було зазначено пошкодження йому належного автомобіля НОМЕР_3, а саме задня частина бампера та задні двері. Позивачем було зроблено фото. (а.с. 14, 19).

27.03.2015 року позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 з проханням виконати ремонт транспортного засобу «Мазда» д/н НОМЕР_4. Після чого автомобіль позивача було відремонтовано та за ремонт він сплатив кошти в розмірі 16240 грн. (а.с. 15-19 акт проведених робіт, свідоцтво, ліцензія, квитанція ).

Позивач сам в позовній заяві стверджує той факт, що звертався до відповідача з вимогою повернути кошти за ремонт , які він витратив з вини відповідача , той погодився віддати йому 7000 грн., а останні кошти обіцяв віддати пізніше. Сторони домовилися між собою. Про отримання 7 тис. грн.. позивач написав відповідачеві розписку , а той зобовязався в найкоротший термін віддати останні невиплачені кошти в сумі 9240 грн. Однак через певний час відповідач відмовився віддавати ці кошти, тим самим відмовився відшкодовувати матеріальний збиток позивачеві завданий ним внаслідок ДТП.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім матеріальних збитків , своїми діями відповідач завдав позивачеві ще й моральних страждань. Заподіяна йому моральна шкода, полягає в моральних стражданнях, що тривають значний період. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивач виходив з провини відповідача, обставин, при яких була заподіяна шкода, характеру і тривалості переживань, судової тяганини, істотності змушених життєвих змін, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього життєвого укладу і оцінює її у 3000 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", размір відшкодування моральної шкоди суд визначає в рамках заявлених вимог в залежності від характеру та об'єму спричинених потерпілому фізичних та моральних страждань, з урахуванням в кожному окремому випадку ступені вини відповідача і інших обставин.

Відповідно до роз"яснень, які зазначені в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди.", обов"язковому з"ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, та негативних наслідків, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, на відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати, в розмірі пропорційно задоволеної та відмовленої частини позовних вимог.

Позов задоволено частково , тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грв. за позовні вимоги майнового характеру та 81,20 грв. за позовні вимоги не майнового характеру пропорційно задоволеним вимогам, а всього 324,80 грв.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 60, 61, 88, 131, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_5, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Пуріна, 97) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Мелешкіна, 34/72) в рахунок відшкодування матеріальних збитків кошти в сумі 9240,00 грн. (девять тисяч двісті сорок гривень), моральну шкоду у розмірі 1000 грн. ( одна тисяча гривень), судовий збір у розмірі 324, 80 грн. ( триста двадцять чотири гривні вісімдесят копійок).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4