АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: комунальне підприємство «Ремонтно-експлуатаційна організація-2», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року, -

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 20 191,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену в результаті залиття квартири у розмірі 2 000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 348,91 грн., та витрати за експертне будівельно-технічне дослідження у розмірі 2 700,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив із наявності вини відповідача у залитті квартири позивача.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

23 жовтня 2014 року та 24 жовтня 2014 року в квартирі позивача сталося залиття.

Відповідно до актів КП «Ремонтно-експлуатаційна організація - 2» від 23.10.2014 року № 293 та від 20.11.2014 року № 299 причиною залиття в квартирі № 10 став порив в системі центрального опалення в квартирі № 14, після самовільного відгалуження труб від центрального опалення та самовільної заміни радіаторів центрального опалення з металево-штампованих пластин на чавунні батареї, де саме і стався порив.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №24/11-2014 від 24.11.2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 20 191 грн.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що залиття її квартири сталося з вини відповідача.

На підтвердження зазначених обставин позивач послалась на акти № 293 від 23.10.2014 року та № 299 від 20.11.2014 року, складені комісією КП «Ремонтно-експлуатаційна організація-2».

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначила, що залиття в квартирі позивача сталося не з її вини, а з вини КП «Ремонтно-експлуатаційна організація-2», яка є балансоутримувачем даного будинку.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ухвалою Апеляційногосуду м. Києва від 14 квітня 2016 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта № 1836 від 10.08.2016 року в зв'язку із заміною радіаторів опалення в кімнаті №1, площею 10,4 кв.м., де 23.10.2014 року та 24.10.2014 року сталося залиття, із чугунних на біметал (8 секцій) та значним проміжком часу з дати залиття, встановити технічну причину аварії в системі центрального опалення, що відбулася 23.10.2014 року та 24.10.2014 року за адресою: АДРЕСА_2, не вбачається за можливе.

Відповідно до наявних матеріалів цивільної справи:

Причиною аварії, а саме прориву системи центрального опалення, що сталася 23.10.2014 року та 24.10.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 стало наскрізне іржавіння нижнього відводу радіатора опалення, через тривалу експлуатацію в неналежному технічному стані радіатора опалення та відводу від нього та бездіяльність працівників КП «Ремонтно-експлуатаційна організація-2».

Сліди самовільного відгалуження труб від центрального опалення та самовільної заміни радіаторів центрального опалення в системі центрального опалення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відсутні.

Можливість перекриття системи центрального опалення, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відсутня.

Запірний кран, що давав можливість перекриття системи центрального опалення в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться в підвалі даного житлового будинку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно вважав, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів відсутності своєї вини у залитті квартири позивача.

Відхиляючи доводи відповідача про те, що у затопленні квартири позивача є вина ремонтно-експлуатаційної організації, колегія суддів виходить із, передбаченого ст. 322 ЦК України, обов'язку власника квартири утримувати своє майно.

Будь-яких доказів, що відповідач звертався до ремонтно-експлуатаційної організації із заявами про заміну ( ремонт ) радіатора та нижнього відводу від нього, суду не представлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 лютого 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук