Справа №489/7934/14-ц 11.10.2016 111016 11.10.2016
Провадження №22-ц/784/2259/16 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2015 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

13 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення ОСОБА_7 повноліття, потім в розмірі ? частки на утримання ОСОБА_8, до досягнення нею повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 січня 2015 року до суду від ОСОБА_4 надійшла заява про скасування вищевказаного заочного рішення, яка ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2015 року залишена без руху.

Наступною ухвалою цього ж суду від 10 березня 2015 року вказана заява повернута ОСОБА_4 як неподана.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4- ОСОБА_3, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, постановлення її з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу судді від 10 березня 2015 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без руху та повертаючи її відповідачеві на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя виходив з того, що ним не були усунуті недоліки, в установлений судом строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи, у листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

З ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення ОСОБА_7 повноліття, потім в розмірі ? частки на утримання ОСОБА_8, до досягнення нею повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення щомісячного платежу.

На підставі рішення суду про розірвання шлюбу від 14 січня 2015 року прізвище позивача ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_5.

30 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді цього суду від 03 лютого 2015 року дана заява залишена без руху в зв'язку з тим, що відповідачем не долучено документ про сплату судового збору та встановлено строк - п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаного недоліку ( а.с.31).

03 лютого 2015 року копію вищевказаної ухвали було надіслано ОСОБА_4 та отримано особисто ним 07 лютого 2015 року (а.с.32,34).

Відповідно до ст.67 ЦПК України, строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок ( ст. 69 ЦПК України).

З врахуванням викладеного, останнім днем надання до суду доказів сплати судового збору є 12 лютого 2015 року включно.

Проте, ні у визначений законом строк, ні пізніше, відповідач документ про сплату судового збору за подачу даної заяви до суду не надав.

Тому, ухвалою судді від 10 березня 2015 року заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення визнана неподаною та повернута йому ( а.с.35).

Приписами ст.229 ЦПК України передбачені форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення. До такої заяви відповідачем додається документ про сплату судового збору ( ч.6 ст.229 ЦПК України).

У випадку неналежного оформлення такої заяви застосовуються правила ст.121 ЦПК України ( ч.7 ст.229 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про незаконність оскаржуваної ухвали відповідач посилається на те, що на виконання ухвали судді від 03 лютого 2015 року ним було сплачено судовий збір за квитанцією QS27141657 від 11 лютого 2015 року, яка цінним листом була направлена на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва. На підтвердження вказаного надав копію опису вкладення цінного листа, який направлявся на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2015 року, в якому зазначено: заява від 11.02.2015 року, квитанція № QS27141657 від 11 лютого 2015 року та копію фіскального чека від цієї ж дати.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендоване поштове відправлення - це реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення і вручається одержувачу під розпис. Про направлення даного типу кореспонденції відправнику вручається відповідна квитанція, що підтверджує оплату і надання послуги. Поштове відправлення з оголошеною цінністю ( цінний лист) - вид поштового відправлення, при якому до пересилання приймається контейнер або посилка, бандероль або лист, описаного відправником і оціненого ним. Одержувач приймає пойменовані цінності під розписку і перевіряє вміст. Цінний лист видається тільки під розпис у відділенні зв'язку.

Проте матеріали цивільної справи не містять даних щодо отримання судом вказаних ОСОБА_4 документів відповідно до опису вкладень цінного листа, їх реєстрацію та передачу судді у відповідності до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації №173 від 17 грудня 2013 року з послідуючими змінами.

Із копії фіскального чеку вбачається, що його видано за відправлення рекомендованого листа. Крім того, у фіскальному чеку взагалі відсутні дані про сплату коштів за надані послуги МД УДППЗЩ «Укрпошта». Опис вкладень цінного листа не вмістить даних ні про особу від імені якої направляється заява, ні відомостей ким та по якій справі сплачено судовий збір.

Приймаючи до уваги, що рекомендоване поштове відправлення і поштове відправлення з оголошенням цінностей є різними видами поштового відправлення, відсутність сплати коштів за наданні відповідачеві послуги поштового зв'язку, то за такого надані відповідачем документи не є належними доказами відправлення саме ОСОБА_4 на адресу Ленінського районного суду м. Миколаєва не тільки зазначених в описі вкладень цінного листа документів, а й взагалі якогось листа на виконання ухвали суду.

Виходячи із змісту ст.6 Закону України «Про судовий збір», ст.121 ЦПК України до суду повинна бути надано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до абз. 3 п.26 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжні документи на підставі яких перераховується сума судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів ( фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним у цій Постанові вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, апелянтом взагалі не надано доказів сплати ним судового збору ( зарахування коштів на розрахунковий рахунок у Держказначействі) у вказаний період у відповідності до вимог Постанов Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» та № 637 від 15 грудня 2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

В силу ст.58 ЦПК України надані відповідачем докази є неналежними, оскільки не свідчать ані про сплату відповідачем судового збору, ані про направлення листа до суду першої інстанції, ані про отримання його судом. З врахуванням такого, посилання апелянта на незаконність ухвали судді не заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги, що заява про скасування судового рішення обґрунтовано була залишена без руху для сплати відповідачем судового збору, а останнім відповідно до ухвали судді у встановлений строк не усунув недоліки, то суддя у відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України також обґрунтовано визнав заяву неподаною і повернув її.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підлягає залишенню без змін на підставі п.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: