Справа №478/1677/16-ц
пров. №2/478/243/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В с т а н о в и в:

11.07.2016 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом в якій зазначила, що після смерті ОСОБА_4, що мало місце 26.11.2015 року, який являється батьком ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок №75 з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Фрунзе в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області, який не був зареєстрований за його життя. Посилаючись на те, що при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2А було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, просила визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2 як спадкоємцем за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 26 листопада 2015 року, право власності на житловий будинок №75 з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вулиці Фрунзе в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, але надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу приписів ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до вимог ч.1, ч.2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При вирішенні цього спору, суд виходить з того, що слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця.

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно витягу з по господарської книги ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області за №0273-1 головою домогосподарства, розташованого по вул. Фрунзе, 75 в с. Троїцько-Сафонове, являвся ОСОБА_4, який помер 26.11.2015 року.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФП №231643, виданого 02.12.2015 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_4 помер 26 листопада 2015 року у віці 77 років, про що 02 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис за №21.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, в тому числі і житловий будинок №75, розташований по вулиці Фрунзе в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області.

Згідно заповіту від 10 вересня 2003 року, посвідченого ОСОБА_5, державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_6, в рівних частках кожному, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України).

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи №125/2015 року, заведеної приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7 до майна померлого 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 вбачається, що 05 грудня 2015 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_2, у встановлені ст.1270 ЦК України строки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і 27.05.2016 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складаєься із земельних ділянок.

Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_6, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_2

Спадкоємиця, передбачена ст.1241 ЦК України, а саме дружина спадкодавця ОСОБА_1, відмовилася від прийняття обовязкової частки у спадщині після померлого чоловіка.

Постановою приватного нотаріуса від 27.05.2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за №75 по вулиці Фрунзе в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4, не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи (копії) №125/2015 до майна померлого ОСОБА_4

Таким чином, визнання за спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно у виді житлового будинку в судовому порядку є винятковим способом захисту її прав, тому вбачаються підстави для задоволення даного позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1373 грн. 85 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,- задовольнити повністю.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 26 листопада 2015 року, право власності на житловий будинок №75 з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вулиці Фрунзе в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_3 сільської ради Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1373 грн. 85 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідач, який не був присутніми у судовому засіданні може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя