Справа № 346/3693/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1763/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі із відповідачем у них народились діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; які проживають з нею. Їй важко самостійно утримувати дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча, як батько, зобов'язаний їх утримувати. Так як відповідач має нерегулярний дохід, а стан його здоров'я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти, тому просила стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 600 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, а в решті позову відмовлено.

Стягнення аліментів вирішено розпочати з 02 липня 2016 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

На вказане рішення позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність його закону. Зазначає, що батько дитини, який є здоровий та працездатний (постійно працює в м.Києві на будівництві), має можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 3 000 грн., по 1 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Крім цього, дочка ОСОБА_5 є важко хвора і на її лікування йдуть великі кошти. Дане підтверджується довідками, виданими амбулаторією загальної практики сімейної медицини с.Коршів. Також апелянт вказує на те, що вона не може ніде працювати, оскільки дочка потребує постійного догляду. Вказану суму аліментів вважає необхідним мінімумом, щоб забезпечити гідне існування дітей. Однак ці доводи суд не взяв до уваги. В мотивувальній частині рішення не має жодної згадки про хворобу дочки, попри те взяті до уваги тільки аргументи відповідача. Таким чином вважає, що судом порушено принцип змагальності.

З наведених підстав просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В засіданні суду апеляційної інстанції апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, викладених у скарзі.

Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та заперечення відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча як батько згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний їх утримувати. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу, так як є молодого віку та працездатним, однак здійснює догляд за перестарілою бабусею ОСОБА_7

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми закону, суд обґрунтовано визначив розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд не врахував доводи щодо хвороби дочки та взяв до уваги тільки аргументи відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки, хоча в рішенні суд нічого не зазначив про хворобу доньки, розмір аліментів визначено із врахуванням всіх обставин, що мають значення для справи. Крім того, позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували розмір витрат, понесених на лікування доньки. Також із матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно ніде не працює і перебивається тимчасовими заробітками.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук