Справа № 305/1481/16-ц
Провадження по справі № 2/305/1026/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2016 року. Рахівський районни суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначено, що 13 січня 2016 року померла ОСОБА_2. До дня смерті вона постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За своє життя ОСОБА_2 особисто розпорядилася своїм майно, склавши заповіт на його ім"я, згідно якого, ОСОБА_2, заповіла йому належне їй майно, а саме житловий будинок з прилеглими до нього надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що розташований за адресою: с. Середнє Водяне, вул. Емінеску, за номером 50 Рахівського району Закарпатської області, в якому він постійно проживав разом зі своєю матір"ю, до дня її смерті. Спадщину він прийняв, подавши до приватного нотаріуса Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в установлений законом строк, заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті заповідача ОСОБА_2. На підставі якої приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 було заведено спадкову справу. На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримав відмову у вигляді постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Належність вказаного житлового будинку спадкодавцю ОСОБА_2 михайлівні підтверджується даними погосподарського обліку, викладеними в довідці Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 20 липня 2016 року за №286. Він, ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Заповіт є чинним. На підставі наведеного просив визнати за ним право власності на будинок, загальна площа якого становить 69,49 кв.м., житлова площа 28,13 кв.м., що розташований за адресою: с. Середнє Водяне, вул. Емінеску, буд.50 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 в удовому засіданні присутній не був. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову.

Представник відповідача - Середньоводянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_4 направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13 січня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_2, залишилося спадкове майно - житловий будинок №50 по вул. Емінеску в с. Середнє Водяне Рахівського району, Закарпатської області, і відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту 13 вересня 2005 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 належний їй житловий будинок з надвірними спорудами №50 по вул. Емінеску в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області заповіла ОСОБА_1.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №50 по вул. Емінеску в с. Середнє Водяне Рахівського району, виданої ПП ОСОБА_5 спадковий будинок побудований у 1987 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно довідки виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №286 від 20 липня 2016 року житловий будинок № 50 по вул. Емінеску в с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області дійсно, згідно по господарської книги №0879 належав ОСОБА_2, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори, заяву про прийняття спадщини за заповітом, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43708182 від 26 квітня 2016 року.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43708098 від 26 квітня 2016 року, заповіт, складений 13 вересня 2005 року ОСОБА_2 є чинним і ніким не скасований.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось. Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем с. Середнє Водяне, вул. Емінеску,50 Рахівського району Закарпатської області, право власності на житловуий будинок, загальна площа якого становить 69,49 кв.м., житлова площа 28,13 кв.м., що розташований за адресою: с. Середнє Водяне, вул. Емінеску, буд.50 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Судовий збір в сумі 725,16 гривень залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.