Справа № 523/6830/16-ц
Провадження №4-с/523/73/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Плахута А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 22 в м.Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кравець В.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду зі скаргою та просила визнати дії головного державного виконавця ОСОБА_2 по стягненню виконавчого збору згідно Постанови від 25.01.2012 року неправомірними, постанову про стягнення виконавчого збору просила скасувати. Скарга обґрунтована тим, що в порушення вимог статей 25, 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» (Закону) державний виконавець розпочав примусове виконання рішення суду без належного повідомлення боржника та неправомірно застосував заходи примусового виконання, передбачені ст.32 Закону.

У судове засідання представник скаржника подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримав вимоги за скаргою та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Субєкт оскарження у судове засідання зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та підтримав раніше подані заперечення, де звернуто увагу суду на неможливість надання копії виконавчого провадження через його знищення за спливом строків зберігання.

Вивчивши матеріали скарги та дослідивши надані матеріали, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 18.01.2012 року Постановою головного державного виконавця Кравець В.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника, а 25.01.2012 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні винесено Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 600396,36 грн., при цьому докази вручення боржникові зазначених постанов відсутні.

13.04.2012 року Постановою державного виконавця було закінчено виконавче провадження на підставі п.4 ст.49 Закону України Про виконавче провадження у звязку зі скасуванням Рішення суду.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно вимог п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, обовязковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачено, що виконання судового рішення є невідємною частиною судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до положень ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» за №606-14 від 21.04.1999 року в редакції на час відкриття виконавчого провадження, виконання рішень суду покладається на державну виконавчу службу.

Згідно вимог ст.5 Закону державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, згідно статті 31 вказаного Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Зазначена норма Закону виконана не була, боржник жодник документів виконавчого провадження не отримувала.

Статтею 85 Закону передбачено право стягувача на оскарження дії чи бездіяльності Державної виконавчої службу шляхом подання скарги до начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби, або до суду.

Згідно ст.387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вказану норму суд приходить до висновку, що вимоги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Кравець В.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області по стягненню виконавчого збору згідно Постанови від 25.01.2012 року необхідно визнати неправомірними.

У частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суд не наділений повноваженнями по вирішенню вказаної вимоги, що розяснено також Постановою №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, у відповідності до п.18 якої за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 3738 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Керуючись ст.ст.10, 11, 158, 169, 197, 209, 210, 218, 222, 293, 383, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кравець В.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Кравець В.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору згідно Постанови від 25.01.2012 року - неправомірними.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору згідно Постанови від 25.01.2012 року у виконавчому провадженні ВП №30670970.

Копію ухвали направити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 ти денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: