Провадження № 22ц/790/4467/16 Головуючий 1-ї інстанції - Маслов М.І.
Справа № 644/6052/15-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Бурлака Л.В., Карімової Л.В.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Харківського апеляційного господарського суду до ОСОБА_1 про виконання зобов'язання в натурі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виконання зобов'язання в натурі.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 31 травня 2012 року між ФОП ОСОБА_1 та Харківським апеляційним господарським судом укладено договір безоплатного відповідального зберігання, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві на безоплатне відповідальне зберігання майно визначене Специфікацією, а саме: системні телефони Siemens OpenStage 15T, OpenStage Key Module 15 у кількості 24 шт.

30 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою за вих. № 12-64/010107 від 30 липня 2014 року, в якому просив повернути майно передане на зберігання, але жодних дій направлених на виконання зобов'язання відповідач не вчинив.

У заявку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань просив суд стягнути на його користь з відповідача в натурі системні телефони Siemens OpenStage 15T, OpenStage Key Module 15 у кількості 24 шт.

Також, позивач просив стягнути на його користь з відповідача неустойку у розмірі 0,5 % від вартості майна, що складає 78278 грн. 04 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує на підставі п. 3.4 Договору безоплатного зберігання, який передбачає виплату поклажодавцю неустойки у розмірі 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки у випадку неповернення майна позивача за першою вимогою.

Заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2015 року позовні вимоги Харківського апеляційного господарського суду задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського апеляційного господарського суду в натурі системні телефони Simens OpenStage 15T, OpenStage Key Moduleу кількості 24 штук. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського апеляційного господарського суду неустойку у розмірі 78278 грн. 04 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з нього неустойки та зменшити її розмір до 2397 грн. 60 коп., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31 травня 2012 року між Харківським апеляційним господарським судом та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір безоплатного відповідального зберігання.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язався передати відповідачу на безоплатне відповідальне зберігання майно визначене Специфікацією, яка є невід'ємною частиною цього договору, а саме: системні телефони Siemens OpenStage 15T, OpenStage Key Module 15 у кількості 24 шт.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що передача майна відбувається згідно з актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно акту приймання-передачі № 1 від 31 травня 2012 року Харківський апеляційний господарський суд передав, а ФОП ОСОБА_1 безоплатно прийняв з правом користування системні телефони Siemens OpenStage 15T, OpenStage Key Module 15 у кількості 24 шт.

Відповідно до п. 2.4.1 договору безоплатного відповідального зберігання від 31 травня 2012 року поклажодавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повністю або частково майно, що було передане на відповідальне зберігання.

Пунктом 2.1.4 договору визначено обов'язок зберігача повернути майно поклажодавцю по першій вимозі в 3-денний термін.

30 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою за вих. № 12-64/010107 від 30 липня 2014 року, в якому просив повернути майно передане на зберігання, але жодних дій направлених на виконання зобов'язання відповідач не вчинив.

Сторони погодили, що у випадку неповернення майна поклажодавцю за першою вимогою, зберігач повинен виплатити поклажодавцю неустойку у розмірі 0, 5% від вартості майна за кожний день затримки (п. 3.4 договору).

Згідно розрахунку наданого позивачем, розмір неустойки у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань за період з 04 серпня 2014 року по 02 червня 2015 року становить 78278 грн. 04 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року по справі № 904/6819/14 позовну заяву Харківського апеляційного господарського суду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення в натурі системних телефонів моделі Siemens OpenStage 15T, OpenStage Key Module 15 у кількості 24 шт. було залишено без розгляду та встановлено, що державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Мірошниченко Л.І. було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців за № 2099355 від 12 вересня 2014 року про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умови договору безоплатного відповідального зберігання щодо повернення майна та відповідно до п. 3.4 договору стягнув з ОСОБА_1 неустойку у розмірі 0, 5 відсотків від вартості майна за кожний день затримки.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення майна були порушені права позивача та відповідно є підстави для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання.

Разом з тим, повністю погодитися з такими висновком районного суду щодо визначеного розміру пені який підлягає сплаті судова колегія не може, оскільки цей висновок зроблено судом першої інстанції без повного з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, належної перевірки та обґрунтованості розміру заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 Господарського кодексу України, яка також передбачає, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

У відповідності до ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Тобто на фізичних осіб - підприємців поширюється правовий режим, аналогічний до режиму юридичних осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність.

Зокрема, на фізичних осіб - підприємців в тій частині, що стосується здійснення підприємницької діяльності, поширюється норми ГК України. Із встановленого правила можливі винятки, що передбачені законодавством або випливають із суті відносин.

З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

12 вересня 2014 року діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було припинено та внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру.

Таким чином, правовідносини сторін щодо договору безоплатного відповідального зберігання виникли під час здійснення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності. У зв'язку з припиненням ФОП ОСОБА_1 його зобов'язання за договором безоплатного відповідального зберігання не припинились та підлягають виконанню відповідачем ОСОБА_1 Наведене свідчить, що суд при оцінці правовідносин сторін повинен застосовувати не лише акти цивільного законодавства та договір, а й положення Господарського кодексу України.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено неустойку, штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, частиною шостою статті 232 ГК України встановлено строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції.

З договору безоплатного відповідального зберігання не вбачається, що сторони погодили стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань до повного їх виконання.

З урахуванням вищезазначеного та відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, п. 3.4 договору про безоплатне відповідальне зберігання з ОСОБА_1 на користь Харківського апеляційного господарського суду підлягає стягненню неустойка у розмірі 47951 грн. 78 коп.

Під час апеляційного розгляду справи судовою колегією не було встановлено підстав для зменшення розміру неустойки у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору безоплатного відповідального зберігання.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни рішення районного суду в частині розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача. В іншій частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року змінити.

Зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Харківського апеляційного господарського суду з 78278 грн. 04 коп. до 47951 грн. 78 коп.

В іншій частині заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: