Справа № 495/6571/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представника органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації - Гончарової В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 відносно їх малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути аліменти з ОСОБА_3, ОСОБА_4 аліменти по 500,00 грн. з кожного на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття;

- визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 по місцю проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 є донькою, а ОСОБА_3 є зятем позивача. Відповідачі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає з позивачем, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує на те, що відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, не працюють зловживають спиртними напоями. У період проживання дитини разом з батьками, відповідачі не піклувалися про неї, донька була не нагодована та ходила у брудному одязі.

Також позивач зазначає, що й на даний час відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню доньки, яка проживає з ОСОБА_1, не спілкуються з дитиною взагалі, не надають їй матеріальної допомоги, не забезпечують дитину нічим.

Саме з урахуванням викладених обставин, позивач просить її позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити повністю.

Відповідачі в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали у повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні.

Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, позов не підтримала, обґрунтовуючи тим, що не вбачає підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так під час розгляду справи встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.7)

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Позивач, обґрунтовуючи позов зазначає, що відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надають, участі у її вихованні не приймають, крім того, ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, зловживають спиртними напоями.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №58 від 27 липня 2016 року, Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування вважає не доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 35)

Відповідно до характеристики на ОСОБА_4, складеної головним лікарем КЗ "Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня" Десятником І.П., ОСОБА_4 працює у КЗ "Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня" з 29 березня 1998 року по теперішній час на посаді молодшої медичної сестри травматологічного відділення, з час роботи виявила себе дисциплінованим працівником, добре виконує свою роботу, відповідально відноситься до виконання функціональних обов'язків, користується повагою серед колег. (а.с.37)

Як вбачається з довідки №02-22-49, виданої 29.09.2016 року начальником Міського центру "Благоустрій" Мальцевим І.В., ОСОБА_3 працює в МЦ "Благоустрій" трактористом дорожньо-експлуатаційної дільниці з 23 серпня 2016 року.

Також в матеріалах справи наявна характеристика Випасненської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів на ОСОБА_6, з якої вбачається, що дівчинка навчалась у Випасненській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів з першого по четвертий клас, зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, до уроків готувалася систематично, батьки приділяли належну увагу вихованню та навчанню доньки, систематично відвідували батьківські збори, виховні та святкові заходи. Батько брав активну участь у облаштуванні шкільного санвузла, допомагав у проведенні класних заходів та виконані ремонтних робіт класного кабінету. (а.с. 38)

Крім того, депутатом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області було здійснено виїзд за адресою проживання відповідачів, задля обстеження умов життя та проведення спільної бесіди, в результаті якого складено акт від 30.09.2016 року. Відповідно до зазначеного акту, не виявлено обставин, які б підтверджували доводи, вкладені позивачем ОСОБА_1 у своєму позові, було проведено бесіду з сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які позитивно відкликалися про родину ОСОБА_3. (а.с. 36)

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснила, що бажає залишатися проживати з бабусею.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і сааме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, доводи викладені позивачем у своєму позові про неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, їх аморальну поведінку, зловживання спиртними напоями, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та спростовані відповідними доказами, наявними у матеріалах справи, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо позбавлення відповідачі батьківських прав не підлягають задоволенню.

У зв'язку з відмовою позивачу у позові в частині позбавлення відповідачі батьківських прав, не підлягають задоволенню й вимоги про стягнення з відповідачі на користь позивача аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Окрім того, щодо вимог стосовно визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 по місцю проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З огляду на те, що підстав для позбавлення відповідачі батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 судом не встановлено, а малолітня ОСОБА_6 не досягла віку, з якого вона сама могла б самостійно визначати місце свого проживання, суд вважає, що позов у частині встановлення місця проживання дитині задоволеною не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя