Справа № 758/9594/16-ц
У Х В А Л А

про повернення позову

04 серпня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н. М. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, інтереси якого представлені ОСОБА_2., про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва надійшла заява, в якій заявник просить зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладений за її заявою за вх.584 від 25.04.1994 р. Першою київською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів, вказана заява зареєстрована, як цивільна справа позовного провадження з номером провадження 2/758/4085/16.

Розглядаючи питання про відкриття провадження по справі, вважаю, що вищевказану заяву слід повернути за таких підстав.

Подана заява підписана ОСОБА_2 як представником ОСОБА_1 з наданням до позову копії нотаріально посвідченої довіреності від 05.07.2016 р. (ПН КМНО ОСОБА_3 за реєстром № 906).

Згідно до ст. 44 ЦПК представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Категорія "повноваження" має істотне значення для визначення правосуб'єктності представника, який, не маючи повноважень, не може вважатися таким. Наявність повноваження у представника є обов'язковою умовою виникнення процесуального представництва, з огляду на яке представник наділяється відповідними правами та обов'язками, і в межах визначених повноважень здійснює процесуальні дії. Таким чином, повноваження представника визначає конкретний зміст процесуальних відносин, звісно, разом із цивільними процесуальними нормами. Повноваження представника у суді є відносним суб'єктивним правом представника здійснювати від імені особи, яку представляють, визначені процесуальні дії, які породжують правові наслідки безпосередньо для особи, яку представляють, в її відносинах із судом, і одночасно обов'язком здійснити зазначені дії для законного представника.

Як вбачається з вищевказаної копії довіреності, ОСОБА_1 не надала ОСОБА_2 повноваження в частині представництва її інтересів в суді (в довіреності відсутнє посилання щодо уповноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів в суді з правами, наданими позивачу.

Таким чином, подана до суду вищевказана заява підписана ОСОБА_2 який не має повноважень на представлення інтересів ОСОБА_1 в суді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 р.), З приводу цього прецедент ним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до ст.121 ч.3 п.3 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, якщо заява від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В зв'язку з чим, вищевказаний позов підлягає поверненню.

Крім того, слід звернуту увагу ОСОБА_1, що вимоги про зняття арешту з майна розглядуються судом в порядку позовного провадження, а тому до суду повинен бути наданий відповідний процесуальний документ - позовна заява. А тому, в разі подання до суду позовної заяви, її форма та зміст повинні відповідати ст.ст.119, 120 ЦПК України та позов підлягає оплаті судовим збором у встановленому законом розмірі.

А відтак, ОСОБА_1 має право в установленому законом порядку звернутися до суду з позовною заявою, яка має бути підписана безпосередньо нею як позивачем або представником за довіреністю (з правом на підписання позову), відповідати ст.ст.119, 120 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Відповідно до ст.121 ч.5 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

В зв'язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.с.121, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, інтереси якої представлені ОСОБА_2, про зняття арешту з майна- повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова