Справа № 604/952/16-ц
Провадження № 2-о/604/58/16
У х в а л а

13 жовтня 2016 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1, про встановлення юридичного факту , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити, що Державний акт на право власності на землю ЯБ № 039393 належить ОСОБА_2 з метою оформлення документів на право на спадщину, посилаючись на те, що через допущені виправлення зазначений Державний акт не відповідає вимогам документів, встановлених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22 лютого 2012 року № 296/5.

Зазначена заява за своїм змістом та формою не відповідає вимогам ст. ст. 119, 258 ЦПК України, оскільки:

У відповідності до ч.4 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, натомість у заяві учасниками зазначено зацікавлену особу - Підволочиська обєднана громада та третю особу - відділ держгеокадастру у Підволочиському районі.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, перебування фізичної особи на утриманні, каліцтва, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, проживання жінки та чоловіка однією сімєю, належності особі правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імя, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження та смерті особи в певний час. В судовому засіданні можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Постановою пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема ч. 12 встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, а не встановлює факти описок допущені іншими компетентними органами, тому заявнику необхідно уточнити заявлені вимоги.

Разом із тим в порушення ч. 1 ст. 258 ЦПК України в заяві не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та докази, що їх підтверджують.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту залишити без розгляду, надавши заявнику пять днів на усунення недоліків з часу отримання вказаної ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали, заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя