У х в а л а

іменем україни

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання» до ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультаційна фірма «Welcome» про визнання права власності; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консультаційна фірма «Welcome» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання», третя особа − ОСОБА_6, про стягнення комісійної винагороди, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання» на додаткове рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання» (далі - ТОВ «Технічне промислове постачання») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Консультаційна фірма «Welcome» (далі - ТОВ «Консультаційна фірма «Welcome») про визнання права власності.

ТОВ «Технічне промислове постачання» обґрунтовувало свої вимоги тим, що відповідно до ст. 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. В той же час, оскільки придбані комісіонером об'єкти фактично є об'єктами самочинного будівництва, позивач позбавлений права у встановленому порядку зареєструвати за собою право власності на них, що обмежує його права та законні інтереси.

У листопаді 2014 року ТОВ «Консультаційна фірма «Welcome» звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Технічне промислове постачання», третя особа - ОСОБА_6, про стягнення комісійної винагороди.

ТОВ «Консультаційна фірма «Welcome» обґрунтовувало свої вимоги тим, що позивач за зустрічним позовом належним чином виконав умови договору комісії, укладеного із ТОВ «Технічне промислове постачання», передав останньому всі необхідні документи, що підтверджують право власності на придбані об'єкти, а також рахунок на суму комісійної винагороди у розмірі 141 422,53 грн., яку відповідач за зустрічним позовом всупереч умовам договору не сплатив.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року позов ТОВ «Технічне промислове постачання» задоволено. Визнано за ТОВ «Технічне промислове постачання» право власності на: дачний будинок НОМЕР_1, загальною площею 528 кв. м, основною площею 146,5 кв. м, допоміжною площею 381,5 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; будинок відпочинку - корпус НОМЕР_2, загальною площею 866,5 кв. м, основною площею 550 кв. м, допоміжною площею 276,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_3, загальною площею 391,5 кв. м, основною площею 163,5 кв. м, допоміжною площею 228 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_4, загальною площею 391,8 кв. м, основною площею 163,5 кв. м, допоміжною площею 228,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_5, загальною площею 385,7 кв. м, основною площею 134,3 кв. м, допоміжною площею 251,4 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_6, загальною площею 422,6 кв. м, основною площею 152,2 кв. м, допоміжною площею 270,4 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_7, загальною площею 392,2 кв. м, основною площею 151 кв. м, допоміжною площею 241,2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_8, загальною площею 649 кв. м, основною площею 228,5 кв. м, допоміжною площею 420,5 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_9, загальною площею 392,3 кв. м, основною площею 163,5 кв. м, допоміжною площею 228,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1; дачний будинок НОМЕР_10, загальною площею 392,3 кв. м, основною площею 163,5 кв. м, допоміжною площею 228,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зустрічний позов ТОВ «Консультаційна фірма Welcome» задоволено. Стягнуто з ТОВ «Технічне промислове постачання» на користь ТОВ «Консультаційна фірма Welcome» 141 422,54 грн. комісійної винагороди.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ТОВ «Технічне промислове постачання» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року заяву ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Технічне промислове постачання» до ОСОБА_6, ТОВ «Консультаційна фірма «Welcome» про визнання права власності та за зустрічним позовом ТОВ «Консультаційна фірма «Welcome» до ТОВ «Технічне промислове постачання», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення комісійної винагороди задоволено.

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТОВ «Технічне промислове постачання» права власності на:

дачний будинок НОМЕР_1, загальною площею 528,0 кв.м., основною площею 146,5 кв.м., допоміжною площею 381,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

будинок відпочинку - корпус НОМЕР_2, загальною площею 866,5 кв.м., основною площею 550,0 кв.м., допоміжною площею 276,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_3, загальною площею 391,5 кв.м., основною площею 163,5 кв.м., допоміжною площею 228,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_4, загальною площею 391,8 кв.м., основною площею 163,5 кв.м., допоміжною площею 228,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_5, загальною площею 385,7 кв.м., основною площею 134,3 кв.м., допоміжною площею 251,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_6, загальною площею 422,6 кв.м., основною площею 152,2 кв.м., допоміжною площею 270,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_7, загальною площею 392,2 кв.м., основною площею 151,0 кв.м., допоміжною площею 241,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_8, загальною площею 649,0 кв.м., основною площею 228,5 кв.м., допоміжною площею 420,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_9, загальною площею 392,3 кв.м., основною площею 163,5 кв.м., допоміжною площею 228,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

дачний будинок НОМЕР_10, загальною площею 392,3 кв.м., основною площею 163,5 кв.м., допоміжною площею 228,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00),

яке було зареєстроване за ТОВ «Технічне промислове постачання» на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року у справі № 757/30321/14-ц.

У касаційній скарзі ТОВ «Технічне промислове постачання» просить скасувати додаткове рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволеннючастково.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції в цілому зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Ухвалюючи додаткове рішення суд апеляційної інстанції виходив із того, що при ухваленні рішення судом апеляційної інстанції, яким скасовано рішення суду першої інстанції про визнання права власності та відмовлено в задоволенні даних вимог, не було зазначено, які дії треба виконати для виконання судового рішення, а також з огляду на недопущення порушень прав заявників, а тому наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТОВ «Технічне промислове постачання» права власності на вищеозначені об'єкти нерухомого майна, які були зареєстровані за останнім на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасоване судом апеляційної інстанції.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. ч. 1, 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України і не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Тобто процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги сторін у справі за первісним позовом полягали виключно у визнанні права власності на об'єкти нерухомості, за зустрічним позовом - у стягненні комісійної винагороди.

ОСОБА_8, ОСОБА_7 не були сторонами у справі, ніяких вимог до сторін у справі не заявляли. Оскарживши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції ОСОБА_8, ОСОБА_7, як особи, які не брали участі у справі, просили скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Жодних інших вимог особи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у справі не заявляли.

Таким чином позовна вимога щодо скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТОВ «Технічне промислове постачання» на десять об'єктів нерухомого майна предметом спору в даній цивільній справі не була.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення), у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, законодавство передбачало, що скасування запису в Державному реєстрі речових прав може бути проведено виключно у випадку скасування в судовому порядку рішення про державну реєстрацію прав, що відповідно можливо тільки якщо зацікавлена особа звертається до суду з позовом до державного реєстратора про скасування його рішення про державну реєстрацію прав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в межах справи, що розглядається, відповідні позовні вимоги до державного реєстратора про скасування рішення про державну реєстрацію прав не заявляли, отже апеляційний суд м. Києва, приймаючи додаткове рішення не звернув увагу на вищевикладене, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та заяви про винесення додаткового рішення, всупереч закону розглянув вимоги, які не заявлялись у суді і без сторін, чиї права та законні інтереси стосується таке рішення.

Таким чином, рішення апеляційного суду ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343−345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання» задовольнити частково.

Додаткове рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак