Справа № 522/9987/16-ц
Провадження № 2/522/5888/16
У Х В А Л А

04 жовтня 2016 року

Приморський районнрий суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Кічмаренко С.М.

при секретарі: Мельник А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 5 000 000 дол. США, що еквівалентно становить 125830000,00 грн.; три відсотки річних від простроченої суми розмірі 37874,00 дол. США, що еквівалентно становить 9531219,00 грн. та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 2220808,00 дол. США, що еквівалентно становить 55888854,00 грн., а всього грошові кошти на суму 191250073,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача повторно заявив клопотання про забезпечення позову та просив накласти арешт на багатокімнатний (індивідуальний) житловий будинок (котедж рекреаційного призначення), загальною площею 706,0 кв.м., житловою площею 228,7 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/6; на земельну ділянку, загальною площею 0,2721 га, кадастровий номер :39:007:0207 (діл. № 16,17,18) за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що клопотання про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову позивач не навів доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також позивач не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п. 2 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Окрім цього позивачем, в порушення ч.2 ст.151 ЦПК України не зазначено яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є докази на підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209,210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя : С.М.Кічмаренко

04.10.2016