Справа № 128/2428/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі -Микитюк І.С., за участю- представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, поданої та підписаної в її інтересах представником ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Вінницької району Вінницької області « про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2016 року позивач звернулася, через свого представника ОСОБА_1 до Вінницького районного суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради Вінницької району «про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4, яка померла 12.03.2000 р. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно за законом , в тому числі на земельну частку (пай), яка належала померлій ОСОБА_4, яка не могла отримати сертифікат на земельну частку пай серія РН №997136, номер земельної ділянки 411, який зареєстрований у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по ОСОБА_3 сільській раді» за №581 на підставі рішення райдержадміністрації Вінницького району Вінницької області №467 від 06.08.2001 р. оскільки такий сертифікат видавався після її смерті, однак по даний час ОСОБА_4 залишається власником вищезазначеної земельної частки (паю) розмір якої в умовних кадастрових гектарах становить 1,85.

Вказує, що позивач ОСОБА_2 як онука спадкодавця і спадкоємиця першої черги, в передбачений законом шестимісячний строк після смерті бабусі спадщину прийняла, вступивши в управління та володіння спадковим майном, хоча свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Інших спадкоємців першої перги за законом, після смерті ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини не було, спадщину ніхто не приймав і ніхто на неї не претендував. Дочка спадкодавиці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 померла 09.09.1970 р.

Документи, які посвідчували б існування родинних відносин між ОСОБА_5 ( матерію позивача) та ОСОБА_4 не збереглися, так як свідоцтво про народження ОСОБА_5 втрачено, а тому позивач і не має можливості встановити родинні зв'язки між померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Крім того, у свідоцтві про смерть ОСОБА_5, посадовими особами допущена помилка у написанні прізвища. Так, у вищевказаному свідоцтві замість прізвища «Камоен» зазначено прізвище «Камоєн», що в сукупності з вищезазначеним створює для позивача перешкоди в оформленні спадщини.

Просить суд, встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5, яка померла 09.09.1970 р., була дочкою ОСОБА_4, яка померла 12.03.2000 р. в м. Вінниця; встановити факт прийняття ОСОБА_2 20.07.1965 р.н , спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі - ОСОБА_4, яка померла-12.03.2000 року в м. Вінниця; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 54 754,36 грн., що перебуває в колективній власності СВАТ «Писарівське» (с. Писарівка Вінницького р-ну Вінницької обл.), в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі - ОСОБА_4, яка померла 12 березня 2000 року.

До судового засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, а за участі її представника ОСОБА_1, позов підтримує провить задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові надав аналогічні пояснення зазначеним у позові, просив позовні вимоги задовольнити.

У судові засіданні призначені на 08.09.2016 року о 11.00 год. та 04.10.2016 року о 11.00 год., представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради, який про слухання справи повідомлений в порядку ст.76 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надав. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, з урахуванням міркування представника позивача, який не заперечував, вважає за можливе розглянути справу у відсутності незявившихся осіб.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1,вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2000 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.10).

Після її смерті відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), яке належало померлій згідно копії довідки-виписки від 25.03.2015 року №10, виданої головою правління СВАТ «Писарівське», відповідно до якої ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності СВАТ «Писарівське», розміром 1,92 га в умовно-кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.11).

Згідно відповіді виконкому ОСОБА_3 сільської ради №41 від 20.01.2016 року (а.с.12), наданої на адвокатський запит від 14.01.2016 р. (а.с.13) надати оригінал чи належним чином засвідчену копію сертифікату на право на земельну частку/пай/ ОСОБА_4 є неможливим, тому що дані документи знаходяться в Вінницькому районному управлінні Держгеокадастру. Згідно протоколу розподілу земельних часток між власниками земельних сертифікатів СВАТ «Писарівське» на території Писаріської сільської ради Вінницького району та сертифікату серії РН 997136, ОСОБА_4 по даний час є власником земельної частки (паю).

Відповідно до відповіді Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі №29-28-99.3-40/2-16 від 22.01.2016 року (а.с.14) яка надана на адвокатський запит №б/н від 14.01.2016 р. (а.с.15) надання оригіналу або належним чином засвідчену копію сертифікату на право на земельну частку (пай) є неможливим.

Громадянка ОСОБА_6 померла 09.09.1970 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.30).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області №360 від 08.04.2015 року в архіві ОСОБА_3 сільської ради Вінницького району Вінницької області погосподарських книг та архівних документів ДРАЦС за 1935 рік на зберіганні немає (а.с.31).

Згідно листа Державного архіву Вінницької області від 12.03.2015 р. №07-881/17 книг актових записів про народження громадян по сільській раді с. Писарівки Вінницької області за 1935 рік в архіві на зберіганні немає (а.с.12).

Також в матеріалах справи містяться відповіді на запити адвоката представника позивача ОСОБА_1, який здійснював збір письмових доказів в обґрунтування заявлених позивачем вимог про встановлення вищезазначених юридичних фактів. ( а.с. 27-47)

Застосовуючи норми матеріального та процесуального право суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно розяснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки , наприклад, якщо такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тобто безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла 09.09.1970 року, а ОСОБА_4 - померла 12.03.2000 року, позивач просить встановити факт родинних відносин між померлими, але ці особи втратили здатність мати цивільні права і обов'язки, тобто встановлення такого факту між померлими особами не відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, а у разі перешкод в оформлені спадкових прав позивача , вона має право на звернення до суду із вимогою про встановлення родинних відносини між нею та померлим спадкодавцем.

Відмовляючи у встановлені факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, суд виходить з такого.

Відповідно до розяснень , викладених в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК ( УРСР), згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Згідно до розяснень ,викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач зверталася до нотаріуса для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 і їй було відмовлено нотаріусом в оформленні права на спадщину.

Тому суд вважає, що даний позов є передчасний, тому у його задоволені слід відмовити.

Слід також звернути увагу позивача та його представника, на п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., якою розяснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року , Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР . У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто , позивач у позові просить визнати за собою право власності на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності СВАТ «Писарівське».

Керуючись ст.ст. 212-215,224,225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_2, поданої та підписаної в її інтересах представником ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Вінницької району Вінницької області « про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд , шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Суддя: