Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Фарятьєв С.О.
Справа № 428/9134/13-ц
Провадження № 22ц/782/865/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Фарятьєва С.О.

суддів: Коновалової В.А., Коротенко Є.В.

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року позивач в особі АКІБ (на теперішній час ПАТ) „УкрСиббанк звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, обґрунтовуючи його тим, що 18 лютого 2008 року між ним та Сєвєродонецьким дочірнім підприємством СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» було укладено кредитний договір за №0 про надання йому грошових коштів на суму 1.048.950 грн., строком до 18 лютого 2013 року, з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 14,50% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором ним (позивачем) 08 грудня 2009 року, було укладено договори поруки з відповідачем, відповідно до якого останній зобовязався відповідати перед банком за зобовязаннями, які виникають з умов цього договору, в тому ж розмірі що і позичальник.

Однак позичальник умови кредитного договору не виконав, а саме не повернув кредит та відсотки по ньому, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка склала, станом на 10.10.2013 року, 886.791,48 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму, а також судовий збір в сумі 3 441.00 грн.

Під час розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про уточнення розміру позовних вимог, яку було отримано судом 28.03.2014 року, та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 29.02.2012 року становить 596 338.21 грн. та пеню у розмірі 430.42 грн., всього 596 768.63 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3441.00 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ „УкрСиббанк було задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ „УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором від 18.02.2008 року в розмірі 562.984 грн. 48 коп. і судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3096 грн. 90 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, стягнувши з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, оскільки вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Заперечень на апеляційну скаргу відповідач суду не надав.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 грудня 2015 року заяву ПАТ „УкрСиббанк про відновлення втраченого провадження по цивільній справі за позовом ПАТ „УкрСиббанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Суд відновив повністю втрачене провадження по даній справі.

Про місце та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач був повідомлений своєчасно та належним чином, у своїй письмовій заяві просив суд розглянути справу без участі його представника.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності із вимогами ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ст.ст.213,214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

Чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інше.

Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (на теперішній час ПАТ „УкрСиббанк ) та Сєвєродонецьким дочірнім підприємством СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» було укладено кредитний договір за №0 (т.2 а.с.8-18).

Розділом 1 кредитного договору було передбачено, що Банк зобов'язується надати Сєвєродонецькому дочірньому підприємству СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» грошові кошти на суму 1.048.950 грн. для придбання обладнання, терміном з 18 лютого 2008 року до 18 лютого 2013 року, з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 14,50% річних та зі сплатою комісії в розмірі за надання кредиту у розмірі 1,5% річних від суми фактично отриманих кредитних коштів за договором, а позичальник, тобто Сєвєродонецьке дочірнє підприємство СУ «Електромонтаж» №448 Акціонерного товариства закритого типу «Донбаспромелектромонтаж», зобов'язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору.

Свої зобовязання згідно приписів до кредитного договору банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти у вищевказаній сумі, які ним, тобто вищезазначеним підприємством, було отримано, що підтверджується платіжним дорученням, копія якого знаходиться в матеріалах справи (т.2 а.с.25).

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором банком, 08 грудня 2009 року, було укладено договори поруки № 241347 з ОСОБА_2, тобто відповідачем по справі (т.2 а.с.22-24).

У відповідності із вимогами ч.1 ст. 553 Цивільного кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до п.1.3 договору поруки поручитель, тобто відповідач, прийняв на себе зобовязання перед кредитором (банком) відповідати у тому ж обсязі що і боржник за всіма зобовязаннями останнього, тобто вищевказаного підприємства, які виникають з умов Основного (кредитного) договору, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умова Основного договору.

З пункту 1.2 договору поруки вбачається, що з умовами кредитного договору поручитель (відповідач) ознайомлений був, при цьому жодних заперечень щодо його положень на момент укладання договору не надав.

В силу ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Задовольняючи позовні вимоги позивача частково, суд першої інстанції послався на те, що Сєвєродонецьке дочірнє підприємство СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувало, в звяку з чим виникла заборгованість перед банком, а тому з відповідача ОСОБА_2, на якого законом покладається обовязок відповідати перед кредитором в тому ж обсязі що і боржник, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 562.984,48 грн.

Погоджується з таким висновком суду першої інстанції і судова колегія апеляційного суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.12.2010 року було порушено провадження по справі №21/93б про банкрутство Сєвєродонецького дочірнього підприємства СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж». А ухвалою того ж суду від 26.10 2011 року був затверджений реєстр вимог кредиторів, до складу якого було внесено вимоги ПАТ «УкрСиббанк», забезпечені заставою майна боржника у вигляді грошових вимог до вищезазначеного підприємства в сумі 650 404 грн., у тому числі 650 321.86 грн. основного боргу та 82.14 грн. штрафних санкцій та пені (т.2, а.с. 32-42).

Постановою Господарського суду Луганської області від 29.02.2012 року по справі № 21/93б Сєвєродонецьке дочірнє підприємство СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» визнане банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно цієї ж постанови з 29.02.2012 року було припинено господарську діяльність банкрута та нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута, тобто вищезазначеного підприємства (т.2 а.с.43-51).

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання божника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Крім того, наміру щодо урегулювання даного спору або належного виконання кредитного зобов'язання з боку відповідача або Сєвєродонецького дочірнього підприємства СУ «Електромонтаж» №448 АТЗТ «Донбаспромелектромонтаж» не виявлено та не доведено.

Відповідно до довідки відділення №228 ПАТ „УкрСиббанк №53-5-12-71 від 30.12.2013 року заборгованість СУ «Електромонтаж» №448 перед банком за кредитним договором №0 від 18.02.2008 року складає 562.984.48 грн.

Тому посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на те, що зазначена довідка містить інформацію тільки стосовно суми основного боргу і не містить даних про суми боргу по нарахованим процентам за користування кредитом в розмірі 33 353.73 грн. та про штрафні санкції в розмірі 430.72 грн., а тому загальна заборгованість складає 596 984.78 грн., чому судом правової оцінки не надано, судова колегія, враховуючи дату надання цієї довідки, до уваги не приймає, оскільки як вбачається з умов кредитного договору «простроченими процентами» вважаються проценти за користування кредитом, що не сплачені у передбачені договором терміни їх погашення. «Простроченою сумою основного боргу» за цим договором вважається сума кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до банку у терміни її погашення згідно умов договору.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ч. 2 ст. 1050 передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскільки факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем знайшов своє підтвердження то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з нього на користь позивача 562.984 грн. 48 коп.

З вказаними висновками суду першої інстанції вважає за необхідне погодитись і судова колегія апеляційного суду, оскільки зроблені вони на підставі встановлених ним у судовому засіданнні обставинах справи, всебічно, повно та обєктивно досліджених доказах, наданих сторонами, та на підставі правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Наведені апелянтом доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому апеляційним судом враховується те, що згідно ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду тільки тоді, коли це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого по даній справі не сталося.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на вищенаведене підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 березня 2014 року залишти без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: