АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Арапіна Н.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Казанник ММ.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський Газовий Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Європейський Газовий Банк» (далі - ПАТ «Єврогазбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором № 28-010607 від 01 червня 2007 року, яка складається із заборгованості по відсотках за період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року у розмірі 7565,54 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 159 834,64 грн., пеню по кредиту за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 2184 грн. та пеню по процентах за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 691,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Єврогазбанк» судовий збір в сумі 1627,11 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Єврогазбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що кредитний договір всупереч Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» не містить сукупну вартість кредиту та абсолютне значення подорожчання кредиту у грошовому виразі і як наслідок відсутній графік платежів повної вартості кредиту. Визначена банком процентна ставка перевищує розумну межу компенсації позичальником зобов'язань за кредитним договором. Зазначає, що він постійно здійснював виплати по кредитному договору. З часу укладення кредитного договору на загальну суму 37500 доларів СІІІА він сплатив на користь банку 60000 доларів США тобто повністю погасив суму отриманого кредиту (37 500 доларів США) та процентів (22 500 доларів США), що становить понад 12 % річних та повністю відповідає ринковим реаліям. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у прийнятті його клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду міста Києва в справі за його позовом до ПАТ «Єврогазбанк» про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та відкладення розгляду справи.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ПАТ «Європейський Газовий Банк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ТОВ «Єврогазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Єврогазбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №28-010607. За умовами договору банк надав позичальнику кредит в сумі 37500,00 доларів США строком з 01 червня 2007 року по 01 червня 2010 року включно зі сплатою 15% річних, а позичальник зобов'язався повернути одержаний кредит у визначений в п. 1.1. термін, проводити з 01 червня 2008 року щомісячне погашення кредиту в сумі 1562,50 доларів США, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом щомісячно, починаючи з липня 2007 року, в строк до 5 числа місяця наступного за місяцем нарахування.

Пунктом 3.2.4. кредитного договору визначено, що при недотриманні строків повернення кредиту та/або недотриманні строків сплати нарахованих відсотків позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня (а. с. 4-5).

30 травня 2008 року між ТОВ «Єврогазбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607 за змістом якого сторони домовились внести зміни до п.п. 1.1. та 3.2.2. договору, визначивши, що банк надає позичальнику кредит в сумі 37500,00 доларів США строком з 01 червня 2007 року по 01 травня 2011 року включно зі сплатою 17% річних. Погашення отриманого кредиту здійснюється позичальником згідно графіку, наведеного в додатку №2 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною з 01 червня 2009 року щомісячними платежами в сумі 1562,50 доларів США (а. с. 9).

29 квітня 2011 року між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607 за змістом якого сторони внести зміни до п.п. 1.1. та 3.1. договору, визначивши, що банк надає позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 34360,25 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти до 28 квітня 2014 року, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 17% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного у підпункті «б» п. 3.1. дійсного договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі). Погашення отриманого кредиту здійснюється позичальником рівними частинами починаючи з 05 травня 2012 року у розмірі 1430,00 доларів США, остання сплата не пізніше 28 квітня 2014 року у розмірі 40,25 доларів США. Визначено процентну ставку за користування кредитом в розмірі: 17% річних (в розмірі, вказаному в п. 1.1. цього договору) за період з дня видачі до строку повернення кредиту, вказаного в п.п. 1.1. цього договору; 34% річних за період з 29 квітня 2014 року до дня фактичного погашення позикової (основної) заборгованості» (а. с. 11).

23 травня 2012 року між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №28-010607, відповідно до якого сторони домовились внести зміни до п.п. 1.1. та 3.5. договору, визначивши, що банк надає позичальнику кредит у розмірі 34360,25 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти по 10 травня 2016 року, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 17% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного у підпункті «б» п. 3.1. дійсного договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі) (а .с. 13).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суд міста Києва від 28 січня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором № 28-010607 від 01 червня 2007 року станом на 15 серпня 2014 року у загальному розмірі 22 417,55 доларів США, в еквіваленті національної валюти за офіційним курсом НБУ в сумі 294 566,61 грн., з яких: 15 055,25 доларів США непогашеної строкової заборгованості по тілу кредиту; 5592,37 доларів США непогашеної простроченої заборгованості по тілу кредиту; 1769,93 доларів США простроченої заборгованості по процентах (а. с. 97-108).

11 серпня 2015 року ПАТ «Єврогазбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам за період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року у розмірі 7565,54 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 159 834,64 грн., пені за прострочення сплати кредиту за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 2184 грн. та пені за прострочення сплати процентів за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 691,47 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Єврогазбанк».

Колегія суддів з рішенням суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Проценти, визначені ст. ст. 1048, 10561 ЦК України є платою за користування чужими коштами, яка за відсутності іншої домовленості сторін сплачується боржником за весь період користування грошима, у тому числі після настання терміну їх повернення.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків ОСОБА_1 має заборгованість по відсотках за період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року у розмірі 7565,54 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 159 834,64 грн., пенею за прострочення сплати кредиту за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 2184 грн. та пенею за прострочення сплати процентів за період з 15 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у сумі 691,47 грн.

ОСОБА_1 не було надано доказів на підтвердження виконання ним зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі та на спростування наданих позивачем розрахунків. Власного розрахунку заборгованості відповідач також не надав.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, він повністю погасив суму отриманого кредиту та процентів, що становить понад 12 % річних, оскільки договором визначено інша процентна ставка.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що кредитний договір був укладений з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», умови договору є несправедливим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у жовтні 2015 року звертався до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору № 28-010607 від 01 червня 2007 року з підстав порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суд міста Києва від 23 березня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а. с. 84-88).

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про безпідставність відмови суду у прийнятті його клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду м. Києва в справі за його позовом до ПАТ «Єврогазбанк» про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та відкладення розгляду справи.

Відповідно до листа Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року вказані клопотання відповідача надійшли до суду після розгляду справи, у зв'язку з чим були повернуті.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді