АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахова О.В.

при секретарі: Литвиненко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року заяву ТОВ Фінансова компанія Позика про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ Креді ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто заявнику.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ Фінансова компанія Позика, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам, наданих правонаступником стягувача щодо переходу права вимоги до нового кредитора.

Представники ТОВ Фінансова компанія Позика ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ Фінансова компанія Позика не відноситься до кола субєктів, за заявою яких суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником .

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України Про виконавче провадження, ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Так, заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 2 червня 2014 року позов ПАТ Креді ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ Креді ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 11038 грн. 75 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 11282 грн. 35 коп.

На підставі договору про відступлення право вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 10-ІV від 30 жовтня 2015 року, укладеного після ухвалення судового рішення, до ТОВ Фінансова компанія Позика перейшло право вимоги за кредитним договором № 1/1166797 від 20 червня 2012 року, укладеним між ПАТ Креді ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином, ТОВ Фінансова компанія Позика є правонаступником ПАТ Креді ОСОБА_1 у справі, в межах якої Шевченківськівським районним судом м. Києва 2 червня 2014 року ухвалено заочнерішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь ПАТ Креді ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 11038 грн. 75 коп.

Слід також враховувати, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України Про виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення поданої ТОВ Фінансова компанія Позика заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки заявник не є стороною у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційна скарга ТОВ Фінансова компанія Позика підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

ОСОБА_4