АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 05 липня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел»,ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів.

Посилаючись на те,що Спільне українсько-швейцарське підприємство «Аском- Астел» не виконує свої зобов'язання за укладеним 26.09.2003 року кредитним договором належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість,яку боржник добровільно не сплатив,просив стягнути солідарно з Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел» та ОСОБА_2 який поручився за виконання зобов'язань останнім, 10 821.81 Євро ,що станом на 19.02.2015 року за курсом НБУ складає 336 666.51 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 05.07.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»(далі ПАТКБ «Приватбанк») подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилається на незаконність судового рішення,порушення судом нором матеріального та процесуального права,невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає,що суд безпідставно не урахував тієї обставини,що рішення господарського суду м. Києва від 22.11.2005 року ,яким було стягнуто заборгованість за кредитним договором з боржника,не виконане у повному обсязі,а отже зобов'язання не є припиненим й тому відповідачі повинні сплатити солідарно усю суму боргу.

До суду апеляційної інстанції представники Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» будучи належним чином оповіщеним, про що свідчить зворотне поштове повідомлення 328( а.с.147), не з'явився.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відхилити,зазначив ,що заборгованості за кредитним договором не існує,оскільки на виконання раніше ухваленого рішення було звернуто стягнення на заставне майно Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного .

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 26.09.2003 року між позивачем та Спільним українсько-швейцарським підприємством «Аском- Астел» ( далі СУШП «Аском-Астел») був укладений Кредитний договір №VL110 відповідно до умов якого СУШП «Аском-Астел» отримало кредит в сумі 12 200 ЄВРО на строк до 25.03.2005 року , взявши на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі 15% за користування ним в строк та в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, або комісійної винагороди, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної дисконтної ставки НБУ, що діє в період, за який виплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

26.01.2004 року СУШП «Аском-Астел» та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали Додаткову угоду №1 Кредитного договору №VL110 від 26.09.2003 року, за якою банк зобов'язався надати позичальникові кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 20 000 ЄВРО з цільовим призначенням - для поповнення обігових коштів, а СУШП «Аском-Астел», як позичальник, взяв на себе зобов'язання повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в розмірі 15% річних в строк до 25.03.2005 року.

Відповідно до п. 4.2. Додаткової угоди №1 до кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом 5.1 Додаткової угоди №1 до кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, або комісійної винагороди, позичальник виплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, проте, не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який виплачується пеня.

20.05.2005 року СУШП «Аском-Астел» та ПАТ КБ «Приватбанк» уклали Додаткову угоду №2 Кредитного договору №VL110 від 26.09.2003 року, за умовами якої позичальник доручив банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або в національній валюті, всі інші умови кредитного договору сторони залишили без змін.

На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором №VL110 від 26.09.2003 року щодо погашення кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених кредитним договором, між ОСОБА_1, який був на той час генеральним директором СУШП «Аском-Астел», як фізичною особою, був укладений з ПАТ КБ «Приватбанк» договір поруки від 26.09.2003 року, згідно якого він поручився солідарно та в повному обсязі відповідати перед позивачем за належне виконання СУШП «Аском-Астел»,взятих на себе зобов'язань, які передбачені кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2006 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до СУШП «Аском-АСТЕЛ» про стягнення боргу за договором кредиту , яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2006 року, було відмовлено у задоволенні позову, при цьому, рішенням суду встановлено, що позов між ПАТ КБ «Приватбанк» та СУМШ «Аском-Астел» про стягнення заборгованості за кредитним договором був вирішений Господарським судом м. Києва від 22.11.2005 року, яке набрало законної сили, був виданий наказ на його виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того,що питання про стягнення кредитної заборгованості вже вирішено судовим рішенням,яке виконане,а порука ОСОБА_1 є припиненою.

Колегія суддів з такими висновками суду в частині вирішення спору щодо поручителя погоджується і вважає їх правильними,оскільки вони грунтуються на положеннях ст.559 ЦК України та узгоджуються з правовими позиціями ВСУ, висловленими за результатом розгляду справ в постановах Верховного Суду України: від 17.09.2014 р. у справі № 6-6цс14, 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14, від 11.11.2015 р. у справі № 6-2056цс15 , від 20.04.2016 р. у справі № 6-2662цс15 і є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

До того ж апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду в цій частині й тому рішення суду в цій частині не перевіряється.

Разом із тим ,вирішуючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватьбанк» до СУШП «Аском-Астел» про стягнення заборгованості за кредитним договором,суд не звернув уваги на те,що у даному випадку виник спір між юридичними особами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Така правова позиція висловлена Верховним судом України в постановах: від 7 вересня 2016 року у справі № 6-1593цс16, від 06.04.2016 року у справі № 6-77цс16, від 30.09.2015 року у справі № 6-1323цс15.

В даній справі суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Положеннями частини першої статті 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України).

Такі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі № 6-1737 цс, від 15.02.03.2016 року у справі № 6-2307 цс15, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для всіх судів України.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу в частині позовних вимог до юридичної особи в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, то ухвалене в справі судове рішення в частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині.

Оскільки провадження у справі в частині позовних вимог до Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел» закривається ,інші доводи апеляційної скарги не перевіряються.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309,310, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 05 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Спільного українсько-швейцарського підприємства «Аском- Астел» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 755/8932/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11378 /2016

Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.