АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/1228/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1584/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської районної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ культури, національностей, релігії та туризму Старокостянтинівської районної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської районної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ культури, національностей, релігії та туризму Старокостянтинівської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування якого зазначалось, що 08 грудня 2014 року голова Старокостянтинівської районної ради видав розпорядження №106 «Про звільнення ОСОБА_1М.». Постановою Старокостянтинівського районного суду від 06 квітня 2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді та стягнуто грошові кошти за час вимушеного прогулу. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року постанова Старокостянтинівського районного суду від 06.04.2015 року скасована та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано розпорядження №106 від 08.12.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1», в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Позивач вказував, що 03.07.2015 року проступив до виконання своїх посадових обовязків та виконував функції директора районного центру культури, передбачені контрактом, а також підписував табеля вихододнів на себе та працівників та подавав їх для оплати відділу культури, національностей релігій та туризму Старокостянтинівської районної державної адміністрації, виконував інші повноваження керівника підприємства. В цей час позивач звертався до голови Старокостянтинівської районної ради з вимогами щодо проведення оплати праці за період примусового відсторонення від займаної посади з грудня 2014 року по грудень 2015 року. Проте, оплата його праці не здійснювалась. Невиплата заробітної плати та позбавлення позивача робочого місця призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач визначив в сумі 25000 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не було досліджено докази надані позивачем та двічі відхилено клопотання про допит свідків. Крім того, не взято до уваги судове рішення у адміністративній справі, яким встановлено преюдиційні факти.

В судовому засіданні апелянта та його представник, представник третьої особи апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання ним своїх посадових обовязків та функцій директора районного центру культури по грудень 2015 року, з врахуванням того, що з січня 2015 року обовязки директора районного центру культури виконує ОСОБА_5

Однак, суд дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06.04.2015 року визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Старокостянтинівської районної ради №106 від 08 грудня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_1М.» , поновлено ОСОБА_1 на посаді директора районного центру культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області, стягнуто з Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 12807,97 грн. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, 3000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06.04.2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області №106 від 08.12.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1М.», в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно даної постанови встановлено, що рішенням 29 сесії Старокостянтинівської районної ради від 16.12.2009 року №15 вирішено призначити директором районного центру культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області ОСОБА_1 та зобовязано голову ради укласти з ним контракт.

16.12.2009 року між Старокостянтинівською районною радою в особі голови ради та ОСОБА_1 укладено контракт про те, що останній призначений на посаду директора районного центру культури Старокостянтинівської районної ради. У розділі 6 цього контракту зазначено термін його дії з 16.12.2009 року по 16.12.2014 року.

Крім того, встановлено, що наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади директора районного центру культури не видавався, трудова книжка також не видавалась, та повний розрахунок проведений не був, що свідчить про те, що фактичного звільнення ОСОБА_1 не відбулося (а.с. 8-10, 30-31, 56).

Згідно Статуту районного центру культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області, центр культури є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, гербову печатку зі своєю назвою, кутовий штамп і інші необхідні реквізити (а.с. 100-106).

16.10.2015 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, змінено найменування Районного центру культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області на Районний центр культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області імені ОСОБА_6 (а.с. 107-113, 213-215).

Частиною 1 статті 2 ЦК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 30 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Однак, суд першої інстанції, не врахувавши вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин справи, не розяснив належним чином позивачу його права, зокрема, щодо залучення до участі у справі Районного центру культури Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області імені ОСОБА_6, з яким позивач перебуває в трудових відносинах, як співвідповідача, та не вирішив цього питання в порядку, передбаченому ст.ст. 32, 33 ЦПК України, не попередив позивача про наслідки вчинення або невчинення цих процесуальних дій, не сприяв здійсненню прав учасників процесу.

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівської районної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ культури, національностей, релігії та туризму Старокостянтинівської районної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати та моральної шкоди слід відмовити. В звязку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 04 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Старокостянтинівської районної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ культури, національностей, релігії та туризму Старокостянтинівської районної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_7

Судді:/підписи/ ОСОБА_8

ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Провадження № 22-ц/792/1584/16

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 55