Провадження №2/521/1257/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Лукьянової В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 20.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.02.2032 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 11.03.2014 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розпаду сімї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства.

Позивачка приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій сумі, а саме у розмірі 1 000 грн.

Відповідач приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 11.03.2014 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №291 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №202861).

Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя, та сімю.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачкою.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обовязок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Згідно з вимогами ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Враховуючи те, що сторони не заперечують проти сплати аліментів у твердій грошовій сумі, то між ними існує домовленість саме про сплату аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням статті 181 СК України про самостійне обрання батьками способу виконання обовязку по утриманню дитини за домовленістю між ними. Також, суд враховує той факт, що відповідач офіційно не працює та не отримує заробітної плати, однак є дієздатною та працездатною особою, тому вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 800 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928 VIІІ встановлено суми прожиткового мінімуму на 2016 рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років в період 01.01. 30.04.2016 р.р. прожитковий мінімум складає 1167 гривні, в період 01.05.-30.11.2016 р.р. прожитковий мінімум 1228 гривень.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини 1 та 2 статті 184 СК України).

При визначені розміру аліментів, суд відповідно до статті 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача, те що він не працює офіційно, однак є здоровою працездатною особою, судом також враховується, що на утриманні відповідача не має не працездатної дружини, батьків, будь-яких зобовязань за іншими виконавчими документами.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 20.11.2015 року.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-113, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 10, 11,60, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №291 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №202861), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «Липкань».

Стягнути з відповідача витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у сумі 17 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 20.11.2015 року до досягнення дитиною - ОСОБА_3 повноліття, тобто до 26.02.2032 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області в десятиденний термін.

Головуючий