Справа №: 486/813/16-ц Провадження № 2/486/546/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкова О.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Інформаційного агенства "Контакт" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

26 липня ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді Бобровського О.І. відкрито провадження у зазначеній справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження №68 від 12.09.2016р. керівника апарату суду ОСОБА_3 та наказу №54-од від 12.09.2016р. виконуючої обовязки голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді Франчук О.Д. у звязку з відставкою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Бобровського І.М. цивільна справа передана судді Саіну О.І.

15 вересня 2016 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області судді Савіна О.І. заяву про самовідвід задоволено.

15 вересня 2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена в провадження судді Волкової О.І.

13.10.2016 року суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волковою О.І. заявлено самовідвід в зв'язку з тим, що представник відповідача ОСОБА_4 є в.о. директора комунального закладу "Інформаційне агенство "Контакт", та є журналістом, яка неодноразово висвітлювала роботу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, окрім того є сусідкою головуючої-судді ОСОБА_5 та мешкає у будинку №12 по бульвару Шевченка у м. Южноукраїнську Миколаївської області. На погляд головуючої-судді такі обставини можуть викликати сумніви у інших учасників процесу щодо об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя зобо'вязаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти ОСОБА_4" та "ОСОБА_5 проти України").

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Відповідно до ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гепотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії , Хаусчілдт проти Данії.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Суд вважає, що на підставі вищевикладеного у інших учасників процесу можуть виникнути сумніви щодо незалежності та неупередженості головуючої.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домогаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

За таких обставин вважаю за доцільним заявити собі самовідвід.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 20,23,24,25 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути цивільну справу №486/813/16-ц до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_5