Справа № 645/3550/16-ц
Провадження № 2/645/2128/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання - Дикань Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради,про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2011 року. З відповідачем позивач перебуввала у шлюбі з 10.08.2013 року по 14.05.2014 року. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, проте 01.08.2014 року відповідач добровільно покинув квартиру за адресою: АДРЕСА_1, не користується нею, не сплачує комунальні послуги, квартирою не цікавиться.
ОСОБА_2 добровільно з реєстрації не знявся, не спілкуються з позивачем, зв'язок не підтримуює, тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з позовом.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Департамент реєстрації Харківської міської радиу судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» НОМЕР_2, квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, р. № 836, від 15.04.2011 року.
На теперішній час у спірній квартирі, згідно довідки КП «Жилкомсервіс» про склад сім'ї НОМЕР_3 від 19.02.2016 року, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до довідки КЗОЗ «Харківська міська поліклініка «№3» № 585 від 11.07.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, з 01.08.2014 року до поліклініки за медичною допомогою не звертався, виклик дільничного лікаря-терапевта не здійснювався.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 КПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням заявлена законно і обґрунтовано, тому підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 551 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.С. Шевченко