РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.09.2016 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3, про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3, про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником автомобіля ВАЗ 21063, 1988 року випуску, ідентифікатор НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5. Третя особа по справі - ОСОБА_3 є сином позивача, який внесений до свідоцтва про реєстрацію з наступним записом: ТФБ: 01624902, Львів (ГА Львів). Автомобілем постійно користувався син позивача. Відповідач разом із сином позивача працювали на одній фірмі, були у товариських відносинах і син позивача неодноразово дозволяв йому користуватися автомобілем, про що позивач нічого не знав. 25.01.2015р. ОСОБА_3 потрапив до лікарні, де лікувався до серпня 2015р. У період його перебування у лікарні, відповідач без дозволу позивача заволодів належним позивачу автомобілем і 18.02.2015р. порушив правила дорожнього руху, перевищив швидкість, не справився з управлінням автомобіля і вчинив наїзд на припаркований автомобіль, спричинивши значні пошкодження обом автомобілям, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АПІ №818490 від 18.02.2015р. та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.02.2015р. В результаті протиправних дій відповідача позивачу була спричинена значна матеріальна шкода у розмірі 10 815 грн. відповідно до експертного висновку за №241215 від 24.12.2015р. В результаті ДТП належний йому автомобіль отримав наступні пошкодження: блок - фара права зовнішня - розбита, деформований корпус, крило переднє праве - деформація з заломом металу, скло вітрове - тріщина, кронштейн бамперу переднього - загин, панель передка (фронтальна панель) - розлом, блок-фара права внутрішня - деформація корпуса, АКВ - відсутня, бампер передній в зборі - загин, залом, капот - загин, залом, під крилом пластмасовий - деформація, розрив, вентилятор - облом лопастей, замок запалення - вирваний, ушкоджений, кермо - деформація, дзеркало ліве зовнішнє - відсутнє, поперечна рульова тяга - загин, вказівник повороту попередній правий - розбитий, перекіс прорізу капота та передніх лонжеронів, дверка передня права - деформація, сколи фарби.

Крім спричиненої позивачу матеріальної шкоди, протиправними діями відповідача його сім'ї спричинена також значна моральна шкода, що виражається в тому, що позивач являється пенсіонером, людиною похилого віку і автомобіль необхідний його сім'ї щоб їздити на город, який він має за межами м.Львова, який при його та його дружині мінімальній пенсії дає фактично можливість виживати. У позивача хворі ноги і його син, ОСОБА_3 постійно відвозив позивача із його дружиною на город. Після того, як син позивача провів майже вісім місяців у лікарні, стан його здоров'я погіршився, йому важко було пересуватися громадським транспортом і сім'я була позбавлена можливості використовувати автомобіль для відвідування його в лікарні, для приймання медичних процедур у подальшому амбулаторному лікуванні. З врахуванням усього вищевказаного, просить стягнути з відповідача 10 815 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 10 000 грн. спричиненої моральної шкоди.

В судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, подали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечують, просять позов задоволити.

В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема подачею оголошення в газету «Високий Замок» №85 (5485). На підставі ч. 1ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 21063, 1988 року випуску, ідентифікатор НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №818490 від 18.02.2015р. ОСОБА_2 18.02.2015р. о 02:40 год. в м.Львові по вул. В.Великого, 51, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості, не вжив заходів для об'їзду перешкоди внаслідок чого зіткнувся з припаркованим автомобілем НОМЕР_3, завдавши автомобілю технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Пошкодження автомобіля викладені у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 241215, згідно з яким станом на 24.12.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 10 815 грн., що і є вартістю матеріального збитку з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля ВАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що вищезазначений висновок є належним доказом наявності та розміру матеріальної шкоди, що завдана ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 10 815 грн., і визначений він в повній відповідності з вимогами закону.

В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача видатки понесені ним на оплату проведення експертизи в розмірі 800 грн. та на оплату стоянки на штрафмайданчику в розмірі 1000 грн.

Суд вважає такі вимоги позивача слід задоволити, оскільки здійснення оплати на проведення експертизи в розмірі 800 грн. та на оплату стоянки на штрафмайданчику в розмірі 1000 грн. підтверджується довідкою про внесення оплати готівкою за оцінку майна від 24.12.2015р. та квитанцією №110 від 25.02.2015р. відповідно.

Крім цього позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому завдано моральну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля. Позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна та порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження нормального активного життя.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальними правилами відшкодування матеріальної шкоди, передбаченими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. В ст. 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Наявність у позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Автомобіль позивача внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди зазнав пошкоджень, які потребують ремонту.

Винність відповідача у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №818490 від 18.02.2015р., та відповідачем не оспорюється.

Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля підтверджено належним чином. Відповідачем не надано доказів на спростування визначеного позивачем розміру шкоди. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 10 815 грн.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди суд враховує, положення ч. 3 ст. 23 ЦК України, за якими розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

Суд прийшов до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в 10 000грн. є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок пошкодження його майна.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 23,1166,1167,1187,1188 ЦК України, ст.ст.10,11,60,61,79,88,143,207-209,212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) завдані матеріальні збитки в розмірі 10 815 грн. (десять тисяч вісімсот п'ятнадцять гривень), оплату за проведення експертизи в розмірі 800 грн. (вісімсот гривень) та оплату за стоянку автомобіля на штрафмайданчику в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), що становить загальну суму 12 615 грн. (дванадцять тисяч шістсот п'ятнадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) моральну шкоду в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2) сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

В задоволенні решти позову відмовити.

Заяву про перегляд цього заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії до Франківського районного суду м. Львова.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масендич В.В.