РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом в обґрунтування вимог за яким зазначив, що 28.09.2015 року постановою Богунського районного суду м. Житомира гр. ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, а саме у вчиненні вбивства гр. ОСОБА_4 через необережність, але у зв'язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності дану кримінальну справу на підставі ст. 49 КК України було закрито. ОСОБА_2 посилається у позовній заяві на те, що його постановою слідчого було залучено у кримінальному провадженні в якості потерпілого. За словами позивача, ним за власний кошт були придбані медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, необхідні для проведення лікування сина, який перебув у лікарні до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до дня смерті. Загальний розмір придбаних медикаментів становить 1 659 грн. 95 коп., що підтверджується доданими до позову копіями фіскальних чеків. Також позивачем, як батьком померлого, були здійснені необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, що підтверджується розрахунковими документами.

Окрім цього, за словами позивача, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в самому факті смерті сина, якого він дуже любив, поважав, виховував все своє життя, який допомагав позивачу в усіх труднощах та в повсякденному житті, так як останній є інвалідом 1-ї групи. ОСОБА_2 вказує, що із самого початку смерті сина та досі відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт від смерті сина, якого вбив відповідач. Після смерті сина гр. ОСОБА_2 змушений постійно приймати ліки та препарати для покращення свого здоров'я, яке раптово погіршилось внаслідок смерті сина.

На підставі викладеного у позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду, понесену у зв'язку із вбивством з необережності сина ОСОБА_4 в розмірі 7 583 грн. 39 коп. та моральну шкоду понесену в розмірі 450 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погодився виплатити матеріальну шкоду в сумі 7 583 грн. 39 коп. та моральну шкоду в сумі до 10 000 грн. Пояснив, що на даний час не працює та не зможе виплатити компенсацію за спричинену моральну шкоду в тій сумі, яку просить стягнути позивач. Додав, що свою вину у кримінальному правопорушенні не визнає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивач, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оглянувши окремі матеріали кримінальної справи №1-48/12, оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира у справі №1-48/12 від 28.09.2015 року, кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України було закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України на підставі ст. 49 КК України, а цивільний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Як вбачається з мотивувальної частини вказаної вище постанови, ОСОБА_3 через необережність вчинив вбивство ОСОБА_4, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 року від закритої черепно-мозкової травми. Незважаючи на невизнання своєї провини підсудним ОСОБА_3, його винність у вчиненні вказаного злочину підтверджується рядом досліджених в судовому засіданні доказів, а саме показаннями свідків та потерпілого, висновками експертів тощо. Згідно змісту постанови від 28.09.2015 року, діяння у якому обвинувачується ОСОБА_3, дійсно мало місце, воно містить склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, і ОСОБА_3 винен у його вчиненні.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі (кримінальному провадженні), що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Судом встановлено, що до матеріальних збитків, понесених позивачем, належать витрати на придбання медикаментів, купівлю та встановлення пам'ятника, а також організацію поховання. Понесення вказаних витрат, окрім купівлі пам'ятника, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чеків та договору №2/388 від 11.06.2007 (а.с. 6-8).

Суд враховує визнання ОСОБА_3 позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 583 грн. 39 коп., а тому стягує її на користь позивача в повному обсязі.

Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

В даному випадку, на переконання суду, позивач зазнав моральних страждань у зв'язку із злочином, вчиненим відповідачем, наслідком якого стало заподіяння смерть його сину.

Законодавець вказує, що важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров'я та психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні стражданні, які позивач зазнав у зв'язку із вбивством сина, а також перенесення душевних страждань, пов'язаних із повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки смерть його сина призвела до хвилювань, страждань та погіршення стану здоров'я позивача.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в пункті 3 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Зважаючи на вимогу позивача щодо компенсації заподіяної йому моральної шкоди, суд спираючись на принцип виваженості, розумності й справедливості, з урахуванням встановлених судом фактичних обставини справи, вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду, завдану внаслідок смерті сина, в сумі 100 000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з відповідача в дохід держави на підставі ст.ст. 88, 89 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 705 грн. 20 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166-1168, 1201 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 174, 209 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 7 583 (сім тисяч п'ятсот вісімдесят три) гривні 39 копійок в якості відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 1 705 грн. 20 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов