Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/7574/13
Провадження №22ц/778/1704/16 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Полякова О.З.

суддів: Спас О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від «27» січня 2016 року у справі за позовом кредитної спілки «Хортиця» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року КС «Хортиця» звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначала, що 03 квітня 2009 року між ними та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 18-09, згідно якого ОСОБА_3 отримала від КС "Хортиця" кредит у сумі 5 000, 00 грн. А 23 вересня 2011 року між ними та ОСОБА_3 до зазначеного договору кредиту була укладена додаткова угода № 1. Відповідно до п. 1 зазначеної Додаткової угоди строк користування кредитом був продовжений до 23.09.2012 р.

В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту, між ними та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 03.04.2009 р. У зв'язку з укладенням між ними та ОСОБА_3 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011 р. до кредитного договору, між КС "Хортиця та ОСОБА_4 був укладений додаток до договору поруки від 23.09.2011 р., згідно з яким він брав на себе зобовязання нести солідарну відповідальність з ОСОБА_3 за зобов'язаннями перед кредитною спілкою. Відповідно до п. 1.1 зазначеного додатку до договору поруки ОСОБА_4 зобовязувався відповідати за зобовязанням ОСОБА_3 перед кредитною спілкою Хортиця в повному обсязі солідарно з боржником.

На протязі строку дії договору кредиту ОСОБА_3 постійно порушувала умови договору, кредит не повертала, проценти за користування кредитом не сплачувала.

Станом на 18 вересня 2013 року відповідачі фактично не виконали свої зобовязання, у звязку з чим у них утворилась заборгованість на загальну суму 7638 гривень 07 копійок (з них: 2962 гривні 00 копійок сума кредиту, 2541 гривня 64 копійки проценти за користування кредитом; 2134 гривні 43 копійки проценти згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011 р.).

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Кредитної спілки "Хортиця" заборгованість за кредитним договором № 18-09 від 03 квітня 2009 року у розмірі 7638 гривень 07 копійок (з них: 2962 гривні 00 копійок сума кредиту, 2541 гривня 64 копійки проценти за користування кредитом; 2134 гривні 43 копійки проценти згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011 р.), а також судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року позовні вимоги Кредитної спілки "Хортиця" задоволені. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Хортиця" заборгованість з кредитним договором № 18-09 від 03 квітня 2009 року у розмірі 7638 (сім тисяч шістсот тридцять вісім) гривень 07 копійок (з них: 2962 (дві тисячі девятсот шістдесят дві) гривень 00 копійок сума кредиту, 2541 (дві тисячі пятсот сорок одна) гривень 64 копійок проценти за користування кредитом; 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) гривень 43 копійок проценти, згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011р.), а також судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок, а всього - 7867 (сім тисяч вісімсот шістдесят сім) гривень 47 копійок.

Не погодившись в зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 у листопаді 2015 року звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 30 жовтня 2013 року.

Ухвалою суду від 01 грудня 2015 року заява ОСОБА_3 задоволена, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на їх користь заборгованість за кредитним договором № 18-09 від 03 квітня 2009 року у розмірі 26457 гривень 05 копійок (з них: 2962 гривень 00 копійок сума кредиту, 9973 гривень 58 копійок проценти за користування кредитом; 7044 гривень 43 копійок проценти, згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011р.), 6477 гривень 01 копійок інфляційні витрати, а також судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3В,, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки "Хортиця" (заборгованість з кредитним договором № 18-09 від 03 квітня 2009 року станом на 14 грудня 2015 року у розмірі 24898 гривень 79 копійок (з них: 2962 гривень 00 копійок сума кредиту, 9973 гривень 58 копійок проценти за користування кредитом; 7044 гривень 43 копійок проценти, згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011р.), 4918 гривень 75 копійок інфляційні витрати, а також судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок, а всього - 26116 (двадцять шість тисяч сто шістнадцять) гривень 79 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 03 квітня 2009 року між КС "Хортиця" та ОСОБА_3

було укладено договір кредиту № 18-09, відповідно до п. 1.1. якого Спілка надає Позичальнику кредит розмірі 5 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути його Спілці відповідно до умов, передбачених цим Договором, /а.с. 11-12/

Отримання ОСОБА_3 кредитних коштів, згідно умов Договору кредиту № 18-09 від 5.04.2009 p., потверджується видатковим касовим ордером № 152 від 03.04.2009 р. на суму 5 000, 00 грн. (а.с. 14).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між КС „Хортиця" та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 03.04.2009 р.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його і виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

23 вересня 2011 року між КС "Хортиця" та ОСОБА_3 до зазначеного Договору була укладена Додаткова угода № 1 (а.с. 15).

Відповідно до п. 1 зазначеної Додаткової угоди строк користування кредитом був продовжений до 23.09.2012 р. Проценти за користування кредитом у розмірі 72% річних нараховуються щомісячно в останній день місяця на залишок заборгованості по кредиту та несплаченим у строк процентам до нової сплати суми кредиту

У зв'язку з укладенням між КС "Хортиця" та ОСОБА_3 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011 до кредитного договору між КС „Хортиця" та ОСОБА_4 був укладений Додаток до договору а пуки віл 23.09.2011 p., згідно з яким ОСОБА_4 брав на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність з ОСОБА_3 за зобов'язаннями перед кредитною спілкою, (а.с. 13)

За матеріалами справи на протязі строку дії договору кредиту ОСОБА_3 постійно порушувала умови договору, кредит не повертала, проценти за користування кредитом не сплачувала.

Станом на 17 грудня 2015 року відповідачі фактично не виконали свої зобов'язання, у зв'язку з тім у них утворилась заборгованість на загальну суму 22909 гривень 16 копійок (з них: 2 962 гривні - сума кредиту, 9973 гривень 58 копійок проценти за користування кредитом; 7044 грн. 46 копійок проценти згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 від 23.09.2011 р.). (а.с. 147-149)

Суд першої інстанції розглянувши справу обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність покладення на відповідачів обовязку щодо виконання умов договору.

Також судом правомірно прийнятий, як належний доказ по справі, розрахунок суми боргу за кредитом та боргу по процентах за користування кредитом за період з 24.09.2011 р. по 31.12.2012 р. ,так як ОСОБА_3 нараховувалися проценти за користування кредитом у розмірі 72% річних, а починаючи з 01.01.2013 р., у зв'язку з порушенням нею умов договору, у розмірі 120% річних.

Недоречними є доводи апеляційної скарги, щодо відсутності заборгованості та сплати кредиту в повному обсязі, так як в розрахунку суми боргу наданому позивачем враховані всі квитанції, які були надані відповідачем до матеріалів справи.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308,317 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: