Справа № 729/911/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2016 р.

Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Демченко Л.М.,

при секретарях Горлач Д.А., Ященко Л.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 14 січня 1994 року померла її мати, ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.М.Ярошевської, 77 в м. Бобровиця Чернігівської області. Зазначений будинок її мати купила 11.10.1990 року у ОСОБА_4, що підтверджується договором купівля-продажу. За життя вона склала заповіт, в якому все своє майно заповіла своїй онуці, ОСОБА_5, яка померла 06.03.2011 року. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Бобровицької та Згурівської державних нотаріальних контор ОСОБА_5 не зверталася та не вчинила жодної з дій, які б свідчили про фактичне прийняття спадщини. Тому вражає, що після смерті ОСОБА_5 перехід права на прийняття спадщини до її спадкоємців на спадкове майно ОСОБА_3 не відбувся, відтак вона, як спадкоємець за законом першої черги отримала право на спадкування житлового будинку, належного померлій її матері ОСОБА_3 Право спадкування у неї виникло відповідно до норм ст.ст. 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року. У встановлений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном. Це полягає у тому, що після смерті матері вона забрала оригінал вищезазначеного договору купівлі продажу будинку, особисті речі, здійснювала ремонт в будинку та обробляла земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом завідувач Згурівської районної державної нотаріальної контори їй відмовила у зв`язку із ненаданням доказів фактичного прийняття спадщини, Бобровицька районна державна адміністрація та Бобровицька міська рада в оформленні права власності на вищезазначений будинок їй відмовили. Відтак за таких умов за нею може бути визнано право власності на спадкове майно тільки у судовому порядку. Тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. М.Ярошевської, 77 в м.Бобровиця Чернігівської області по праву спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач та третя особа до суду не з`явилися , через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.46, 49).

Допитана в судовому засіданні позивачка, як свідок, відповідно до вимог ст.ст. 180-182,184 ЦПК України, пояснила, що вона після смерті своєї матері ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, так як здійснювала ремонтні роботи в будинку, в господарстві побудувала бетонний паркан, обробляла присадибну земельну ділянку. Крім того забрала оригінал договору купівлі продажу житлового будинку по вул. М. Ярошевської, 77 в м. Бобровиця та має оригінал технічного паспорту на даний будинок та свідоцтва про смерть матері. ОСОБА_5, яка померла 06.03.2011 року, на імя якої складений ОСОБА_3 заповіт, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась і не вчиняла дій, які б свідчили про фактичне прийняття спадщини. Вона ж надсилала заяву до Згурівської нотаріальної контори. але їй відмовили в оформленні спадщини у звязку з ненаданням нею доказів фактичного прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_5С, яка після смерті заповідача ОСОБА_3 до нотаріальної контори для прийняття спадщини не зверталась, але як і ОСОБА_1 приїжджала до спірного будинку і вони разом здійснювали в ньому ремонтні роботи, користувалися городом.

Свідки ОСОБА_7, та ОСОБА_8, суду пояснили, що вони проживають по сусідству з садибою померлої ОСОБА_3 Після смерті останньої до будинку приїжджала її дочка, позивачка по справі, ОСОБА_1, та онука ОСОБА_5 Вони обробляли земельну ділянку, здійснювали ремонт в будинку, поставили бетонний паркан.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, суд приходить до наступного висновку виходячи з слідуючого.

Судом встановлено, що 14 січня 1994 року померла ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №255321 (а.с.18,19). За життя, а саме 14.12.1990 року, вона склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповідала ОСОБА_9, яка 06.03.2011 року померла ( а.с. 31, 32, ). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок № 77 по вул. М. Ярошевської в м. Бобровиця Чернігівської області, що належав останній на підставі договору купівлі продажу від 11.10.1990 року, зареєстрованому в Ніжинському МБТІ 26.11.1990 року (а.с. 13-14). Згідно довідки Згурівської нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. ( а.с. 47).

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7, від 30.05.2008, розяснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки спадщина відкрилась в 1994 році, тому суд даний спір вирішує на підставі норм ЦК УРСР.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання права власності, позивачка посилається на те, що вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, оскільки після смерті останньої вона забрала оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку, особисті речі померлої, а також систематично здійснювала догляд за будинком померлої, обробляла земельну ділянку, здійснювала ремонтно-будівельні роботи. Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. М. Ярошевської, 77 в м. Бобровиця з мотивів ненадання доказів фактичного прийняття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено дії, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Української РСР, від 31.10.1975 року № 45/5, яка діяла на час відкриття спадщини та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

З матеріалів справи вбачається і це підтверджено поясненням ОСОБА_1, що в останньої є оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку по вул.. М. Ярошевської, 77 в м. Бобровиця від 11.10.1990 року, який належав померлій ОСОБА_3 та оригінал технічного паспорту на даний будинок, що в розумінні ст. 549 ЦК УРСР та вищезазначених інструкцій є тими документами, які підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно листа завідувача Згурівської районної державної нотаріальної контори позивачці в справі відмовлено у прийнятті заяви про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 та про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала доказів фактичного прийняття спадщини. Крім вищезазначеного листа матеріали цивільної справи не містять обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що може бути підставою для відмови у позові. Крім того з іншого листа завідувача Згурівської районної державної нотаріальної контори від 07.09.2016 року вбачається що на час надання відповіді суду спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 14.01.1994 року нотаріальною конторою взагалі не заводилась. ( а.с. 47).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" та розяснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування N 7, від 30.05.2008р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Отже, враховуючи вищевказане, та те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса про вчинення нотаріальної дії, що свідчить про відсутність перешкод для звернення позивачки в справі до нотаріальної контори з відповідними заявами та доказами фактичного прийняття спадщини та відсутність перешкод для оформлення спадкової справи в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 524, 529, 534, 549, 553, ЦК УРСР ( в редакції 1963 року),

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бобровицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами , які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя