Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2016 Справа №607/19333/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретаря Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 в якому просить виключити відомості про нього, як батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження № 08 від 01 липня 2003 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2005 року. На момент одруження у відповідачки вже була дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, біологічним батьком якого він не являється. 03 листопада 2009 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, а в подальшому він довідався, що відповідачка внесла відомості про нього, як про батька дитини в актовий запис про народження сина ОСОБА_3 № 08 від 01 липня 2003 року. З огляду на те, що він не є батьком дитини ОСОБА_2 і даний факт не заперечувала відповідач під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав, просить суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису №08 від 01 липня 2003 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні відносно позову заперечила та суду пояснила, що відомості про позивача як батька дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в актовому записі про народження № 08 від 01 липня 2003 року були зроблені на підставі особистої заяви позивача, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 листопада 2009 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, видане 03.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області).

29 листопада 2005 року ОСОБА_1 подано органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства ОСОБА_3.

04 жовтня 2014 року відповідачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на «ОСОБА_2»( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2, видане 04.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 29 листопада 2005 року Пиратинською сільською радою Радехівського району Львівської області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень 01 липня 2003 року зроблено актовий запис № 08. Батьками дитини у свідоцтві про народження вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року позивача ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

За таких обставин, враховуючи те, що шлюб між сторонами по справі було зареєстровано 03 листопада 2005 року, а факт написання позивачем заяви про усиновлення ОСОБА_3 мав місце 29 листопада 2005 року, тому саме з цього часу між ними виникли фактичні сімейні правовідносини, а тому суд вважає, що при вирішенні даного спору слід керуватись нормами Сімейного кодексу України.

В силу вимог ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу яка батька дитини з актового запису про її народження- ч.2 ст.136 СК України.

У відповідності до ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 СК України.

Як встановлено судом, зміна відомостей в актовому записі № 08 від 01 липня 2003 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області на підставі заяви батьків про визнання батьківства від 29 листопада 2005 року, що стверджується Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 22 квітня 2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею цього Кодексу.

За таких обставин, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, приймаючи до уваги те, що реєстрація позивача як батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена на підставі його особистої заяви про визнання батьківства від 29 листопада 2005 року, на момент подання якої позивачу було відомо про те, що він не є батьком дитини, суд приходить до переконання, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису № 08 від 01 липня 2003 року про його народження -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Дзюбич В.Л.