Справа №718/2225/15-ц
Провадження №2/718/1082/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5, від імені якої виступає ОСОБА_1, до ОСОБА_3, Нижньо-Станівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третьої особи - Реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області про визнання незаконним та скасування рішення Нижньо-Станівецької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_1, звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2009 року рішенням № 04/01Ж Нижньо-Станівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, в адміністративних межах якої знаходиться с.Брусенки, оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_6. На підставі цього рішення 23.02.2009 року ОСОБА_3 видано свідоцтво на право власності на вказане нерухоме майно та зареєстровано в Кіцманському РБТІ за № 531 та нерухомому майну присвоєно порядковий № 26517433. Рішення сільської ради та свідоцтво на право власності на нерухоме майно порушує право власності на це майно його дружини ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7), оскільки, з часу її народження, за вказаною адресою, вона проживала разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_7 та бабкою - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. 26.05.1985 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, з яким стали проживати у вказаному будинку, біля якого ОСОБА_3 був зареєстрований лише з 14.02.1987 року. Документів на право власності на будинок ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_7, а також ні вона не оформляли, оскільки була впевнена, що зазначений будинок належить їй на праві приватної власності в зв'язку з її вступом у спадщину після смерті матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. В січні 2009 року відповідач ОСОБА_3, скориставшись її тимчасовою відсутністю, звернувся із заявою до сільської ради з проханням оформити на нього право приватної власності на спірний будинок, в якій неправдиво зазначив, що будинок побудований ним особисто в 1980 році, що не відповідає дійсності. Відповідно до записів в погосподарській книзі за 1980-1982 роки за вказаною адресою проживали ОСОБА_8 - голова двору, ОСОБА_7 -донька та ОСОБА_9 - онука. В особистій власності господарства знаходився жилий будинок побудований в 1922 році та стайня побудована в 1925 році,

в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Відповідно до записів в погосподарській книзі за 1983-1985 роки за вказаною адресою проживали ОСОБА_7 - голова двору та ОСОБА_9 - донька. В особистій власності господарства, уже на місці старого будинку побудованого в 1922 році, знаходиться жилий будинок побудований в 1979 році та стайня побудована в 1925 році, в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір. В погосподарській книзі за 1986-1990 роки за вказаною адресою проживали ОСОБА_7 - голова двору; ОСОБА_10 - донька; з 14.02.1987 проживає ОСОБА_3 - чоловік доньки; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, - онука, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, - онук. В особистій власності господарства знаходиться жилий будинок побудований в 1979 році та стайня побудована в 1925 році, в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Наведене свідчить, що будинок збудований спільною працею ОСОБА_8, ОСОБА_7 та нею в 1979 році, а зареєстрований в погосподарській книзі в 1983 році. Однак, записи в погосподарських книгах про віднесення спірного господарства до суспільної групи господарств колгоспний двір являються необгрунтованими, оскільки ОСОБА_7 з 1980 року по 1984 рік працювала продавцем Берегометського ОРСу та членом колгоспу не була, а у 1984 році вона вийшла на пенсію. Вона, як єдиний спадкоємиць за законом після смерті матері ОСОБА_7, відповідно до чинного на час відкриття спадщини, вступила в управління спадковим майном, на яке має право без правовстановлюючих документів (на підставі записів у погосподарських книгах), але оформити право на спадщину не може за наявності незаконного рішення сільської ради та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на будинок за ОСОБА_3 З підстав, передбачених ст.ст. 4, 101, 529, 533, 548, 549 ЦК УPCP (1963р.), ст. ст. 321, 392, 393, 1218 ЦК України, просила визнати незаконним та скасувати рішення Нижньо-Станівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №04/01Ж від 21.01.2009 року «Про оформлення права вланості на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_12; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1, видане Нижньо-Станівецьким сільським головою 23.02.2009 року ОСОБА_3

Представники позивача підтримали заявлені з наведених підстав.

Відповідач та його представник позову не визнали, заперечуючи тим, що з 1987 року відповідач ОСОБА_3 був головою двору, колгоспного двору, тому право власності на будинок оформлено за ним. З 1986 року позивачка працювала у колгоспі, а він з 1987 року працював к колгоспі та був членом колгоспу. Він із дружиною проживали в цьому будинку, і після смерті матері позивачки постійно покращували його, перебудовували, вкладали спільні кошти, тому права позивачки ніяким чином не порушені.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 з 26.05.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і з того часу проживають в АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за цією адресою з 14.02.1987 року.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що у спірному господарстві, коли прийшов ОСОБА_3, була стара будівля і нова, ще не завершена будівництвом. З 1985 року ОСОБА_3 заново облаштував сходи, штукатурив будинок, перекривав, будував підвал, криницю та огорожу. На жданий час старого будинку немає. У 1989 році ОСОБА_3 побудував кухню, стодолу, добудував новий будинок. До нового будинку ОСОБА_3 зробив прибудову. ОСОБА_16 біля 12-14 років знаходиться за кордоном. Кошти у господарство вкладено істотні.

Як показав свідок ОСОБА_15, з 2009 року у спірному господарстві ніхто, окрім ОСОБА_16, не проживає і не працює.

Рішенням Нижньо-Станівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 21.01.2009 року за № 04/01Ж , оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

На підставі даного 23.02.2009 року ОСОБА_3 видано свідоцтво на право власності на вказане нерухоме майно та зареєстровано в Кіцманському РБТІ за № 531 та нерухомому майну присвоєно порядковий № 26517433.

Баба позивачки - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати позивачки - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч.1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі пранею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року за № 5- 24 26, а в подальшому Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до цих Вказівок суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Інструкцією від 31.01.1966 року комунального господарства Української PCP «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP» передбачався порядок реєстрації житлових будинків лише в містах та селищах міського типу

Відповідно до записів по господарської книги Нижньо-Станівецької сільської ради за 1980-1982 роки за адресою в АДРЕСА_1, проживали ОСОБА_8 - голова двору, ОСОБА_7 - донька та ОСОБА_9 - онука. В особистій власності господарства знаходився жилий будинок побудований в 1922 році та стайня побудована в 1925 році, в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Згідно записів по господарської книги за 1983-1985 роки за вказаною адресою проживали ОСОБА_7 - голова двору та ОСОБА_9 - донька. В особистій власності господарства, уже на місці старого будинку побудованого в 1922 році, знаходиться жилий будинок побудований в 1979 році та стайня побудована в 1925 році, в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

В погосподарській книзі за 1986-1990 роки містяться записи: за вказаною адресою проживали ОСОБА_7 - голова двору; ОСОБА_10 - донька; з 14.02.1987 проживає ОСОБА_3 - чоловік доньки; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, - онука, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, - онук. В особистій власності господарства знаходиться жилий будинок побудований в 1979 ропі та стайня побудована в 1925 році, в особистому користуванні господарства знаходиться 0,50 га землі. Господарство віднесено до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на обґрунтування заявлених вимог не надано належних та допустимих доказів стосовно неналежності спірного будинку до суспільної групи колгоспний двір.

Невідповідність року збудування житлового будинку в оспорюваному рішенні сільської ради не може слугувати формальною підставою для його скасування.За виведеного підстав для задоволення позову не вбачається.

На підставі ст.ст.120, 123 ЦК УРСР, ст.ст.318, 321, 392, 393 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :