АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/909/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/1249/16 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Романської К. та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду від 31.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та третьої особи Бобулинської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про усунення від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2005 року ОСОБА_2 звернулась із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 14.08.2013 року померла її троюрідна сестра ОСОБА_3 після смерті якої відкрилась спадщина. Враховуючи те, що за час життя ОСОБА_3 була особою похилого віку і знаходилась у безпорадному стані із-за хвороби, а відповідачка ухилялась від надання допомоги їй допомоги, просить її позовні вимоги задовольнии.

Рішенням Бучацького районного суду від 31 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено:

усунуто ОСОБА_1 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 551.20 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є належним позивачем і довела обставини на які посилалась в своїй позовній заяві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись - на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянтка зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було належним чином досліджено, що позов подано не належним позивачем, оскільки із позовною вимогою про усунення спадкоємця від права на спадкування може звернутись лише інший спадкоємець, інтереси якого є порушені.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 після смерті якої відкрилась спадщина.

Із заявою про прийняття спадщини за заповітом і законом звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що вбачається із спадкової справи (а.с. 19, 20, 22).

Згідно заповіту від 01.10.2012 року ОСОБА_3 усе належне їй майно заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_4(а.с. 23). Вказаний заповіт визнано нікчемним (а.с. 85-86).

Позивач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом у нотаріальну контору в шестимісячний термін не зверталась, що підтверджено в суді апеляційної інстанції представниками, а тому не є спадкоємцем за законом.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи ( інших спадкоємців або територіальної громади).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевказані норми матеріального та процесуального права, та те, що позивачка не є спадкоємицею ні за законом, ні за заповітом, а позов про усунення від права на спадкування за законом може бути пред'явлений особою, для якої таке усунення зумовлює пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, тому рішення суду слід скасувати відмовивши в задоволенні вказаного позову.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду від 31.08.2016 року - скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та третьої особи Бобулинської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про усунення від права на спадкування за законом - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач