Справа № 504/954/16-ц
У Х В А Л А

15.09.2016смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Вінської Н.В., при секретарі Білаш А.М. розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні та накладення арешту на земельну ділянку за позовом ОСОБА_2 до Красносільської сільської ради Комінтернівської району Одеської області, ОСОБА_3 за участю третьої особи Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеського обласного нотаріального округу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

В С Т А Н О В ИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла справа за вищевказаним позовом, згідно з яким позивач просить суд, визначити ОСОБА_2 додатковий строк на звернення до державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними спорудами та присадибною ділянкою розміром 0.09 га., розташованого за адресою: 67560, с. Красносілка, вул. Перемоги, буд. 67, Комінтернівського району Одеської області.

Розглянувши подану заяву, позовну заяву з додатками суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з такого.

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, питання про порушення, невизнання, або оспорювання право власності позивачем на час подання заяви про забезпечення позову перед судом у позові не порушувались.

З огляду на наявність немайнового спору вимоги представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії щодо майна є недоречним, та є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 152 ЦПК України, та передбачають, що позов може бути забезпечений шляхом 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно ч. 3 вказаної статті визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, посилання представника позивачки про можливі негативні наслідки при продажу/відчуженні земельної ділянки є необґрунтованими, оскільки питання про право власності не є предметом даного спору.

При постановлені ухвали суд приймає до уваги відсутність ціни позову що робить неможливим застосування застави, як засобу запобігання зловживанню забезпеченням позову, розмір якої не може бути більшим за розмір ціни позву.

Відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 321 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні та накладення арешту на земельну ділянку за позовом ОСОБА_2 до Красносільської сільської ради Комінтернівської району Одеської області, ОСОБА_3 за участю третьої особи Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеського обласного нотаріального округу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Н.В.Вінська