АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/588/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2067/16Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: Гальонкіна С.А.,

суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційні скарги Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області та ОСОБА_2 на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 червня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції у виконавчому провадженні щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії ВДВС Зіньківського РУЮ. Зазначала, що вона являється стягувачем у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, та просила скасувати постанову державного виконавця про арешт майна боржника та заборони на його відчудження і визнати протиправними рішення та дії посадових осіб ВДВС Зіньківського РУЮ щодо передачі на продаж з аукціону житлових квартир право користування якими має неповнолітній ОСОБА_5, та припинити протиправні торги. Свої вимоги обґрунтовує порушенням законних прав та інтересів дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо права користування житлом.

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 червня 2016 року скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_6 від 08.02.2014 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, а також акт опису та арешту майна належного ОСОБА_4 від 08.02.2014 року.

Скасовано постанову начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 ВП №48573394, від 20.10.2015 року про арешт майна боржника та заборони на його відчудження, а також акт опису та арешту майна належного ОСОБА_4 від 05.10.2015 року.

Визнано протиправними дії начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 щодо передачі Державному підприємству «СЕТАМ» на продаж з аукціону житлових квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Визнано протиправними і припинено торги по продажу з аукціону житлових квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3, які здійснюються Державним підприємством «СЕТАМ».

Зобовязано ВДВС Зіньківського РУЮ негайно надіслати копію постанови начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 від 25.05.2015 року ВП №47140237 про зняття арешту з майна боржника відповідному органу (установі) для зняття арешту та виключення відомостей про арешт з реєстру прав власності на нерухоме майно.

В іншій частині вимог заявленої скарги відмовлено.

З ухвалою суду не погодились Зіньківський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області та ОСОБА_2. В апеляційних скаргах просили ухвалу місцевого суду скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.12.2012 року з ОСОБА_4 стягнуто щомісячно аліменти в сумі 1200 грн. на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення повноліття дитини.

На виконання вищезазначеного рішення видано виконавчий лист, відповідно до якого відділом ДВС Зіньківського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №35695321 з примусового виконання виконавчого листа №2/1607/1235.

Згідно акта опису та арешту майна від 08.02.2014 року державним виконавцем ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/1607/1235, було описано й накладено арешт на квартиру №3 в житловому будинку по вул. Комунарська 57 в м.Зіньків Полтавської області.

Постановою державного виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_6 від 08.02.2014 року у виконавчому провадженні №35695321 накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено боржникові відчуджувати будь-яке майно.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц, в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4, та на квартиру №1, по вул.. Комунарській,4 в м.Зіньків, Полтавської області та на нежитлові будівлі №34 «В», №34 «Г», №34 «Д» по вулиці Садова, село Хмарівка, Зіньківського району Полтавської області разом з тваринами, які перебувають в даних будівлях на відгодівлі, що належать боржникові.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 від 06.04.2015 року відкрито виконавче провадження №47140237, з виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області про забезпечення позову від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року у справі №530/310/15-ц скасовано вищезазначені заходи забезпечення позову застосовані згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 від 25.05.2015 року у виконавчому провадженні №47140237, виконавче провадження з виконання ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року у справі №530/310/15-ц було закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

В подальшому постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 від 28.08.2015 року відкрито виконавче провадження №48573394 з виконання виконавчого листа №530/310/15-ц виданого Зіньківським районним судом Полтавської області 26.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 682930 грн..

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 07.07.2015 року приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП 42837778, виконавчого провадження ВП №48573394 про стягнення з боржника ОСОБА_4 боргу на користь ОСОБА_2

Згідно акта опису та арешту майна від 05.10.2015 року, державним виконавцем ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ВП №42837778, про стягнення з ОСОБА_4 на користь стягувачів 905283,25 грн. боргу, 90528,52 грн., виконавчого збору, всього на суму 995811,57 грн., було описано й накладено арешт на житлову квартиру №1 в житловому будинку по вул. Комунарська, 4, в м.Зіньків Полтавської області.

Постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ ОСОБА_7 у виконавчому провадженні №48573394, від 20.10.2015 року накладено арешт на квартиру №1, по вул. Комунарській, 4, в м.Зіньків Полтавської області.

З матеріалів справи, вбачається, що за заявкою на реалізацію арештованого майна зведеного виконавчого провадження №42837778 від 20.01.2016 року направлено документи щодо проведення реалізації майна описаного та арештованого державним виконавцем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №42837778 від 02.04.2014 року до Полтавської філії ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України ВДВС Зіньківського РУЮ.

Листами від 15.03.2016 року №132/21-09/214/16, та №131/21-09/213/16 державне підприємство «СЕТАМ» повідомило начальнику ВДВС Зіньківського РУЮ про те, що відповідно до її заявки на реалізацію арештованого майна від 20.01.2016 року вих.№875, №876 по ВП №42837778, майно внесено до СЕТАМ, що підтверджується лотами №134675, №134664.

Згоди на продаж арештованого майна боржника ОСОБА_4 органом опіки та піклування не надавалось.

У скарзі ОСОБА_3 як на підставу звернення до суду посилається на те, що вона з ОСОБА_4 дійшли згоди щодо укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, а саме квартири, належної ОСОБА_4 на праві власності.Проте, укласти такий договір не можливо через те, що на належні ОСОБА_4 квартири ВДВС Зіньківського РУЮ накладено арешт.

За змістом ст. 190 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

На майно, одержане за договором відповідно до частини першої цієї статті, не може бути звернене стягнення.

З наведеного слідує, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що накладені державною виконавчою службою арешти перешкоджають укладенню вищевказаного договору, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси дитини.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками особами, які їх замінюють, а також іншими особами житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Отже, з наведених вище норм слідує, що без дозволу органів опіки та піклування не можуть вчинятись правочини щодо відчудження житла, право власності або право користування якими мають неповнолітні діти. Тому місцевий суд прийшов до вірного висновку про неправомірність передачі Державному підприємству «СЕТАМ» на продаж з аукціону житлових квартир належних боржникові ОСОБА_4, право користування якими має його неповнолітній син ОСОБА_5, без дозволу Служби у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області.

В апеляційних скаргах апелянти зокрема посилаються на те, що неповнолітній ОСОБА_5 не зареєстрований та не проживає у жодній з квартир, на які накладено арешт, а тому при реалізації цього майна його права жодним чином порушені не будуть. При цьому апелянтами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів, що суперечить вимогам ст.. 10, 60 ЦПК України.

Крім того, представник ВДВС Зіньківського РУЮ в доводах апеляційної скарги посилається на те, що даний спір необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказані доводи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», в порядку цивільного судочинства належить розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до норм ЦПК та поданих сторонами виконавчого провадження.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що його вимоги як стягувача до боржника ОСОБА_4 мають пріоритет перед вимогами ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів. Зазначене суперечить вимогам ст.. 44 Закону України «Про виконавче провадження» та не береться до уваги колегією суддів.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що постанова начальника ВДВС Зіньківського РУЮ про приєднання до зведеного виконавчого провадження №42837778, виконавчого провадження №48573394 про стягнення з боржника ОСОБА_4 боргу на користь ОСОБА_2 була винесена 07.07.2015 року, а саме виконавче провадження ВП №48573394 було відкрите постановою начальника ВДВС Зіньківського РУЮ 28.08.2015 року, тобто за послідовністю подій зазначене виконавче провадження було приєднано до зведеного ще до того як його було відкрито, що не відповідає дійсності.

Не спростовують висновків суду першої інстанції інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, тому підстав для їх задоволення не вбачається.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 червня 2016 року постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_9

(підпис) ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1