УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення погашеної суми кредитної заборгованості в порядку зворотної вимоги за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 8 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що 30 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та нею було укладено договір поруки, за яким вона зобов'язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 30 листопада 2007 року, укладеним між останнім та ПАТ «Кредитпромбанк». Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2001 року було стягнуто кредитну заборгованість у солідарному порядку за вищевказаним кредитним договором з ОСОБА_4, та неї у розмірі 142 089 грн 95 коп. Зазначене судове рішення виконане нею у повному обсязі. Виходячи з викладеного, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь вказану суму погашеної кредитної заборгованості, 918 грн банківської комісії та судові витрати.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 8 червня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 142 089 грн 95 коп. погашеної суми кредитної заборгованості та 1 400 грн витрат на правову допомогу. У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення в частині задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та закрити провадження у справі.

У решті судові рішення до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (ст. 335 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами установлено, що 30 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки для забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 30 листопада 2007 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року (яке набрало законної сили) стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь банку кредитну заборгованість у розмірі 142 089 грн 95 коп. Зазначене рішення звернуто до примусового виконання.

Згідно з листом ВДВС Нововолинського МУЮ від 11 лютого 2015 року кредитна заборгованість, яка стягнута з боржників за вищевказаним судовим рішенням була погашена особисто ОСОБА_3 у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Правовий аналіз норм ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Підставою заміни кредитора є юридичний факт виконання третьою (поручителем) зобов'язання боржника. При цьому, ця заміна здійснюється автоматично в силу прямої вказівки закону (ч. 2 с. 556 ЦК України), а тому жодних інших дій для переходу прав від кредитора до поручителя, який виконав зобов'язання за боржника, вчиняти не потрібно.

Таким чином, суди установивши, що ОСОБА_3 як поручитель за кредитним зобов'язанням ОСОБА_4 сплатила замість боржника за кредитним договором від 30 листопада 2007 року кошти в сумі 142 089 грн 95 коп. (які були стягнуті судовим рішенням у солідарному порядку з боржника та поручителя), дійшли обґрунтованого висновку про те, що до неї як поручителя перейшли права нового кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення погашеної суми кредитної заборгованості в порядку зворотної вимоги, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 8 червня 2016 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення погашеної суми кредитної заборгованості в порядку зворотної вимоги залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:І.М. Завгородня
Л.М.Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович