Справа № 495/4352/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
06 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.,
при секретарі Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач 03.06.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.03.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 До того ж, у позивача від першого шлюбу є донька ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 Головною підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач вважає те, що відповідач вчиняє відносно неї та її доньки фізичне та психічне насильство, відповідач часто зловживає алкогольними напоями та курінням наркотичних речовин, систематично ображає позивачку грубою нецензурною лайкою, у сторін відсутні взаємопорозуміння та спільні інтереси, сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у зв'язку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.03.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в Одеської області, актовий запис № 68, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Позивач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.15).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.24).
Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №68), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.4).
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6).
Позивач також має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області (а.с.7)
Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 1, 15, 60, 61, 88, 112, 212-215, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 16.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в Одеської області між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (актовий запис № 68) - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 551,21 гривень (пятсот пятдесят одна гривня двадцять одна копійка).
Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.В.Чебан