Справа № 460/985/16-ц
Провадження №2/460/860/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Кондратюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 09 березня 2014 року об 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Львів-Краковець у напрямку до смт. Краковець, при проїзді її ділянки в районі 35 км + 500 м навпроти будинку № 3, розташованого по вул. Зеленій у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 яка являлася його рідною сестрою та ОСОБА_4 яка являється його племінницею, що перетинали проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого пішохід ОСОБА_4.В., отримала тілесні ушкодження, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а пішохід ОСОБА_3., одержала тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 07 /сім/ років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 03 /три/ роки. На підставі п. В ст.1 ЗУ Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 - звільнено від відбування призначеного покарання.

В даному кримінальному провадженні його визнано потерпілим, та роз'яснено право звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, загинула його сестра та була важко травмована племінниця йому як потерпілому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із втратої сестри та каліцтвом племінниці. У нього постійно присутні емоційні та нервові стреси, паморочиться в голові, його переслідують спогади та думки про трагедію, неспокійний сон, він змушений постійно приймати заспокійливі ліки та антидепресанти, піднявся рівень цукру в крові,він тривалий час приймав лікування і надалі потребує такого.

Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 125 000 гривень.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, просить такі задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Вважає, що в задоволенні такого слід відмовити, оскільки в нього відсутні кошти для сплати відшкодування. Крім цього, пояснив, що сплачує на картрахунок іншим потерпілим по 500 грн. в тиждень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 09 березня 2014 року об 21 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Львів-Краковець у напрямку до смт. Краковець, при проїзді її ділянки в районі 35 км + 500 м навпроти будинку № 3, розташованого по вул. Зеленій у м. Новояворівську Яворівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, яка являлася рідною сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 яка являється племінницею позивача, які перетинали проїзну частину дороги по на нерегульованому пішохідному переході, Врезультаті таких дій ОСОБА_2 пішохід ОСОБА_4, отримала тілесні ушкодження, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а пішохід ОСОБА_3, одержала тілесні ушкодження від яких померла на місці пригоди.

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 07 /сім/ років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 03 /три/ роки. На підставі п. В ст.1 ЗУ Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 - звільнено від відбування призначеного покарання.

Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_1 вніс апеляційну скаргу на вищевказаний вирок.

Колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області вирок Яворівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України залишено без змін.

Вирок вступив в законну силу і підлягає до виконання.

Згідно вироку Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2015року ОСОБА_1 визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні, та роз'яснено йому право звернення до суду з цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди до АТ"УПСК", а у разі відмови останнього у виплаті до ОСОБА_2.

Однак, оскільки, обвинувачений ОСОБА_2 порушив свої зобовязання, які він взяв на себе згідно Полісу страхування, тому на підставі вищенаведених норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик не несе відповідальності перед третіми особами.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено, в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме, випискою з медичної карти ОСОБА_1 виданою Новояворівською поліклінікою позивач 02.11.2015 року звертався за допомогою до лікар'я кардіолога та йому було призначено лікування. В подальшому 15.09.2016 року ОСОБА_1, звертався за допомогою до лікар'я психіатра та ендокринолога, де йому також було призначено лікування.

Суд, оцінивши всі докази у справі, приходить до висновку, що внаслідок даного кримінального правопорушення позивачу було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із втратою рідної сестри та ушкодженням здоров'я племінниці. Для позивача це був серйозний психологічний удар, від пережитого, у нього порушився сон, він став нервовий та, постійно перебуває у пригніченому стані, страждає, адже пішла з життя його близька людина.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Беручи до уваги п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - „Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Верховний суд України в п.1 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Беручи до уваги роз'яснення, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.

Беручи до уваги п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", слідує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав "середня", "нормально" реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Разом з тим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27.07.2004 р. по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково».Суд врахував той факт, що врезультаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

З урахуванням наведеного суд виходячи із засад виваженості, дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, приходить до висновку, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню у розмірі 70 000 гривень.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст. ст.79 та 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10, 11, 31, 60,74, 88, 208, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23,1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код -НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний код-, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяну моральну шкоду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код-, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн.. 20 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.