Справа № 639/4281/16-ц
Провадження № 2/639/1577/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Чубенко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 27.05.2016 року звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні , який у судовому засіданні уточнив представник позивача, та з урахуванням проведення 15.07.2016 року відповідачем остаточного розрахунку з ОСОБА_1, виплатою заборгованості по заробітній платі в сумі 36746 грн. 45 коп., просив стягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» 173 486 грн. 51 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебував в трудових відносинах з підприємством з 27.10.2009 року по 28.09.2010 року. На час звільнення за п. 4 ст. 36 КЗпП України відповідач не виплатив позивачеві суму остаточного розрахунку, у звязку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року стягнуто з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 36746 грн. 45 коп.

Рішення суду від 26.06.2011 року було виконано відповідачем лише 15.07.2016 року, затримка остаточного розрахунку при звільненні складає 1289 днів, у зв"язку з чим позивач на підставі ст. 117 КЗпП України просить стягнути на його користь 173486 грн. 51 коп.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини та на докази, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача ДП «ХПЗ ім. Т.Г.Шевченка» позовні вимоги не визнала, посилаючись на виконання відповідачем 15.07.2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року, що набрало законної сили, яким вже було задоволено вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 36 746, 45 грн. Тому представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави щодо застосування ст. 117 КЗпП України для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 173486,51 грн.

Після оголошенння перерви у судовому засіданні представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обґрунтованого позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка» з 27.10.2009 року та звільнений 28.09.2010 року. В день звільнення позивачеві не виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 21663 грн. 18 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2011 року, що набрало законної сили, стягнуто з ДП «ХПЗ ім.Т.Г.Шевченка», крім заборгованості по заробітній платі , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на 26.05.2011 року складає 15083 грн. 27 коп.

У судовому засіданні представником відповідача визнано, що вказане судове рішення було виконано лише 15.07.2016 року . Вказні обставини підтверджуються платіжним дорученням № 2842 від 15.07.2016 року (а.с. 31).

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України , викладеної у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Відповідна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144цс13, від 18 липня 2012 року у справі № 6-14417св12, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог, передбачених ст. 360-6 ЦПК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2011 р. визначено, що відповідно довідки відповідача, середьоденний розмір заробітної плати позивача на момент його звільнення становить 134 грн. 59 коп.

При визначенні кількості днів, які повинні бути оплачені позивачеві на підставі ст. 117 КЗпП України при п'ятиденному робочому тижні, суд враховує число робочих днів з 27.05.2011 року по 15.07.2016 року, що складає 1289 днів.

Таким чином, з 27.05.2011 року по день фактичного розрахунку з позивачем, а саме 15.07.2016 року сума середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні складає (1289 днів. х 134 грн. 59 коп. =173486,51 грн.) 173486,51 грн.

З огляду на вищевикладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд судовий збір в сумі 1734 грн. 86коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МК 157419) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 173 486 грн. (сто сімдесят три тисячі чотириста вісімдесят шість ) грн. 51 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» ( ) на користь держави судовий збір у сумі 1734 грн. 86коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк