У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила розірвати шлюб, який було зареєстровано між нею та ОСОБА_5 18 лютого 2008 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 510 та стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року, від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів сімейне життя між сторонами не склалося, тому просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 18 липня 2008 року у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 510.

Залишено без змін ОСОБА_4 прізвище після розірвання шлюбу.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 5 жовтня 2015 року і до досягнення ними повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_4 щодо розірвання шлюбу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. У решті рішення районного суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги щодо розірвання шлюбу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик