Справа № 452/2033/16 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/783/6157/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний ОСОБА_3 «Приват Банк» на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний ОСОБА_3 «Приват Банк», з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки,-

встановила:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ПАТ КБ «Приват Банк», з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року провадження у даній відкрито.

Справу призначено до розгляду.

Одночасно з поданням позову ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - будинок № 40 по вулиці Надрічній, в с. Хлопчиці, Самбірського району, Львівської області, загальною площею 124,3 кв.м. та житловою площею 62,2 кв.м., що на праві власності належить ОСОБА_6 1/5 частка, ОСОБА_7 2/5 частки; ОСОБА_8 1/5 частка; ОСОБА_9 1/5 частка, до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили та заборони ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження або шляхом продажу предмета іпотеки, до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили, заборони ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняти будь-які дії, повязані з проникненням до будинку та виселенням з нього мешканців, до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили,

В обґрунтування поданої заяви покликався на те, що відповідач 14.07.2016 р. надіслав на адресу позивача іпотечне повідомлення за договором іпотеки (вимогу про усунення порушення) та повідомив, що ОСОБА_10 має протягом тридцяти денного строку погасити заборгованість за кредитним договором, або, у випадку невиконання вимог, викладених у цьому повідомленні, згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», вона повинна добровільно звільнити вказане нерухоме майно разом із усіма членами сімї та іншими мешканцями.

Вважає, що існує реальна загроза порушення прав позивача та інших осіб, зокрема неповнолітньої ОСОБА_5, а також утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Оскаржуваною ухвалою Самбірського міськрарайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки шляхом накладення арешту на нерухоме майно будинок № 40 по вулиці Надрічній, в с. Хлопчиці, Самбірського району, Львівської області, загальною площею 124,3 кв.м. та житловою площею 62,2 кв.м., що на праві власності належить ОСОБА_6 1/5 частка, ОСОБА_7 2/5 частки; ОСОБА_8 1/5 частка; ОСОБА_9 1/5 частка, та заборонено вчиняти із вказаним майном будь-які правочини (в тому числі поруки, застави, найму, позики, доручення тощо).

В решті вимог заяви позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Роз»яснено, що ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслано Реєстраційній службі Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, Самбірській держаній нотаріальній конторі, ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_11, Публічному акціонерному товариству ОСОБА_3 «Приватбанк», Органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк», з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає, що така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що заявником не надано доказів та належних обґрунтувань того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення у справі.

Покликається на те, що заявник не підтвердив факту передачі правовстановлюючих документів на будинок, необхідних для його відчуження, як не надано доказів в який спосіб може бути проведена процедура виселення мешканців та реалізації іпотечного майна, що залишилось поза увагою суду.

Просить скасувати ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року, постановити нову, якою відмовити заявнику у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік видів забезпечення позову передбачених ст. 152 ЦПК України не є вичерпний тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів встановлено, що в провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», з участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_5, про визнання недійсним договору іпотеки.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначав, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити спірне майно, просив накласти арешт на нерухоме майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи, наведені у клопотанні про забезпечення позову, на переконання суду дають достатні підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, інших осіб до ухвалення рішення в цивільній справі, та зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду з наступних підстав.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти.

Судова колегія звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майну, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсним договору іпотеки, предметом якого є будинок № 40 по вулиці Надрічній, в с. Хлопчиці, Самбірського району, Львівської області.

На підтвердження належності на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 будинку № 40 по вулиці Надрічній, в с. Хлопчиці, Самбірського району, Львівської області, загальною площею 124,3 кв.м. та житловою площею 62,2 кв.м., позивач надав інформаційну довідку із єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів виходить з того, що незважаючи на те, що позивач просить накласти арешт на майно яке належить іншим особам, а не відповідачу, однак таке є предметом спору в розумінні процесуального закону, при цьому відповідач, як іпотекодержатель, на підставі іпотечного застереження , передбаченого у п. 29 договору іпотеки від 21.03.2008 року, має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Таким чином, з'ясувавши відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, судова колегія приходить висновку про те, що заява про забезпечення позову є підставною та підлягає задоволенню.

Крім цього, як розяснено Верховним Судом України у п. 10 Постанови Пленуму № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 303, 304 п. 1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний ОСОБА_3 «Приват Банк» відхилити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_12