АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7911/2016 Головуючий в 1 інстанції - Клочко І.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів.

В обґрунтування позову зазначала, що 15 липня 2015 року приблизно о 23:36 год. з її пенсійної картки було незаконно зняті грошові кошти у сумі 13 354,00 грн. та з неактивованої кредитної картки - 15 000 грн. Одразу, після отримання повідомлення на телефон про факт зняття грошових коштів, вона звернулася на гарячу лінію ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі чого було заблоковано дві картки. Вона неодноразово зверталася до банку про повернення незаконно знятих грошових коштів, проте Банк повернув лише кошти в розмірі 14564,94 грн. тільки на кредитну картку, а на пенсійну картку грошові кошти Банком повернуті не були, в зв»язку з чим вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 13924,28 грн.

Заочним рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 13924 грн. 28 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним.

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 08 жовтня 2010 року ОСОБА_2 була оформлена анкета-заява на відкриття карткового рахунку (а.с.29).

На підставі анкети-заяви позивачці був відкритий картковий рахунок для зберігання пенсійних коштів. Банк оформив та видав ОСОБА_2 платіжну картку і ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивачки із використанням платіжної картки. Крім цього, позивачці ОСОБА_2 була надана кредитна картка, яка нею не була активована.

Відповідно до п.1.1.2.1.2. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний не передавати картки, стікер PayPass, ПІНи тертім особам, не використовувати картки, стікер PayPass або нанесені на них дані у цілях, що не передбачені договором або суперечить чинному законодавству. Протягом 10 днів після закінчення терміну дії картки повернути для ліквідації картку, а також картки, виготовлені довіреним особам клієнта, крім втрачених/викрадених і віртуальних карток.

Пунктом 1.1.2.1.3 вказаних Умов передбачений обов'язок клієнта отримати депозитну картку (у випадку якщо відкриття картки передбачено умовами відкриття депозитного рахунка) і повідомити Банк, якщо така картка втрачена, не була видана вчасно або за отриманою через SMS інформацією з рахунка здійснені операції без участі клієнта, з урахуванням нормативів часу, встановлених для такого повідомлення у цьому розділі.

Пунктом 1.1.2.1.3 зазначених Умов також передбачений обов'язок клієнта інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати картки, стікер PayPass, ПІНа, SIM-картки, мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищезазначених випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, НОМЕР_1 (для дзвінків за кордону).

Судом встановлено, що 15.07.2015 року в період часу з 23 год. 36 хв. по 23 год. 59 хв. на телефон позивачці надходили смс-повідомлення з інформацією про здійснення операцій з отримання готівкових коштів з пенсійної картки на суму 13 354,26 грн. та з кредитної картки на суму 15000,00 грн. (а.с.42).

Встановлено, що після отримання вказаних смс-повідомлень, у відповідності до п.п. 1.1.2.1.3 та 1.1.2.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, позивачка зателефонувала на гарячу лінію «ПриватБанку», що підтверджується роздруківкою (а.с.63-68), з приводу несанкціонованого списання коштів, після чого, обидві картки було заблоковано оператором ПАТ КБ «ПриватБанк» та рекомендовано ОСОБА_2 звернутися у відділення Банку, де останній повернуть кошти, які були зняті з обох карток.

Як вбачається з виписки по картці 015269 на ім'я ОСОБА_2, з останньої було здійснено операцію у вигляді переведення коштів з однієї картки на іншу в розмірі 13 354,26 грн. (а.с.40) та з кредитної картки 470968 в розмірі 15 000,00 грн., з яких 14 365,94 банк повернув на вказану картку, що підтверджується випискою по картці (а.с.39). При цьому, суму в розмірі 570,02 грн. на кредитній картці банк залишив для повернення позивачкою. Вказана останньою була погашена нею, що підтверджується квитанцією від 10.09.2015 року (а.с.60).

Позивачка підтвердила в судовому засіданні, що в разі несплати нею суми в розмірі 570,02 грн., неповернутих Банком на її рахунок по кредитній картці, працівники Банку погрожували їй нарахуванням процентів і пені.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до відповідача із заявою про їй повернення коштів, однак Банком була надана відповідь, в якій зазначено, що зловживань та порушень зі сторони співробітників банку не виявлено, ОСОБА_2 порушила умови надання банківських послуг (а.с.36).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася із заявою до Деснянського районного управління ГУМВС України в м. Києві про вчинення злочину, що підтверджується витягом з кримінального провадження (а.с.49).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6 -9 Положення «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», затвердженого постановою Національного Банку України від 05 листопада 2014 року за №705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України у справі №6-71цс15 від 15 травня 2015 року, яка на підставі ст.360-7 ЦК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно з якою користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру (ПІН) або іншій інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції 20 листопада 2015 року була постановлена ухвала про витребування з Департаменту служби безпеки головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» інформації про те, яким саме чином були зняті кошти з карткових рахунків позивачки, проте дана ухвала суду не була виконана Банком.

Представником відповідача ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачка, на виконання пунктів 1.1.2.1.3 та 1.1.2.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, після того, як їй стало відомо про несанкціоноване списання коштів з її карткового рахунку, своєчасно повідомила Банк, зверталась з відповідними заявами до відповідача, а також і до правоохоронних органів з приводу виниклої ситуації, тобто вчинила всі дії, передбачені договором на такий випадок (а.с.61-62).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не надано доказів того, що нею було своєчасно повідомлено Банк про втрату/крадіжку платіжної картки чи ПІНу, інформації щодо незаконного використання картки та інші випадки, не заслуговують на увагу, оскільки по справі не встановлено фактів втрати позивачкою платіжної картки, ПІНу чи інформації щодо незаконного використання картки.

Є неспроможними і доводи представника відповідача про те, що операції щодо перерахування коштів з рахунків позивачки на інші рахунки відбулися з допомогою мобільного телефону ОСОБА_2, оскільки дані обставини спростовуються Довідковою інформацією про надані послуги, надісланою оператором мобільного зв»язку, з якої вбачається, що будь-яких повідомлень чи телефонних дзвінків щодо здійснення банківських операцій нею не виконувалося протягом 15.07.2015 р. та 16.07.2015 р. Між тим з даної інформації видно, що одразу після знаття коштів з рахунків ОСОБА_2 розпочала телефонувати на гарячу лінію ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с.61-92).

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про те, що відповідачем не було надано належних доказів, які б підтверджували, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла незаконному використанню ПІН-коду чи іншої інформації для зняття готівки з карток, що нею було втрачено платіжну картку або телефон, чи розголошено ПІН, банківські операції були здійснені відповідачем без фізичного пред`явлення користувачем платіжної картки й без електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, а тому користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2, стягнувши з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивачки грошові кошти в розмірі 13924,28 грн., з яких - 13354,26 грн. грошові кошти, які були зняті з пенсійної картки, та 570,02 грн., які були сплачені ОСОБА_2. на погашення кредитної картки.

Доводів, які б спростовували висновки суду, апеляційна скарга не містить.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: