Справа № 698/1011/15-ц
Провадження № 2/698/71/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 р.

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Попович Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та скасування обтяження на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що постановою державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 02.09.2015 року № 1466/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії посвідченні цивільно-правової угоди щодо житлового будинку по вул. Озірна, 35, у селищі Катеринопіль, Черкаської області. Підставою для відмови стала наявність заборони на майно позивача ОСОБА_1 зареєстрованої 17.03.1966 року за № 5387641 за заявою Звенигородської реалбази хлібопродуктів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала уточнені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, зокрема скасувати постанову від 02.09.2015 року № 1466/02-31 та зобовязати нотаріуса внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження, яке зареєстроване 17.03.1966 року за № 5387641. Крім того, пояснила суду, що у час виникнення заборони вона працювала у Звенигородській реалбазі хлібопродуктів, однак не може нічого пояснити з приводу підстав для її виникнення. Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що за отриманими ним відомостями «Звенигородська реалбаза хлібопродуктів» була перетворена у ВАТ «Катеринопільський комбінат хлібопродуктів».

Представник відповідача в судове засідання представника не направив, листом від 23.12.2015 року № 2336/01-16 повідомив суд про визнання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. В обґрунтування підстав для визнання позову повідомив, що жодні документальні підтвердження правомірності накладення обтяження у виді заборони на майно позивача ОСОБА_1 зареєстрованої від 17.03.1966 року за № 5387641 за заявою Звенигородської реалбази хлібопродуктів, крім запису № 25 у алфавітній книзі (сторінка 70) та реєстрі заборон відсутні.(а.с.67)

В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.09.2015 року вбачається, що державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні цивільно-правової угоди щодо житлового будинку за адресою вул. Озірна,35, селище Катеринопіль, Черкаської області. Підставою для відмови стало виявлення нотаріусом запису про реєстрацію обтяження від 17.03.1966 року за № 5387641 за заявою Звенигородської реалбази хлібопродуктів.(а.с.18)

З листа трудового архіву Звенигородського району від 17.09.2015 року № 248 вбачається, що архівні дані щодо Звенигородської реалбази хлібопродуктів відсутні.(а.с.20)

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 14.09.2015 року вбачається, що у вказаному реєстрі відсутні дані щодо державного підприємства «Звенигородська райбаза хлібопродуктів».(а.с.21)

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 07.09.2015 року вбачається, що ВАТ «Катеринопільський комбінат хлібопродуктів» був зареєстрований у вказаному реєстрі, однак 26.01.2007 державну реєстрацію вказаного товариства було припинено за судовим рішенням.(а.с.22-23)

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2004 №830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру безоплатно.

Відповідно до статті 43 частини 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Відповідно до ч.5 статті 43 та частини 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Вилучення запису одночасно з внесенням запису про припинення обтяження можливо лише за заявою обтяжувача. Таким чином, вилучення запису щодо обтяження можливо або реєстратором по закінченню шести місяців після зняття обтяження, або достроково - за заявою обтяжувача. Вилучення запису за рішенням суду Законом не передбачено.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх повного задоволення, оскільки судом встановлено порушення права позивача щодо мирного володіння своїм майном, яке підлягає захисту. При цьому будь-які правові підстави для продовження існування запису про обтяження встановлене щодо позивача, судом не встановлені.

Крім того, судом встановлено, що державну реєстрацію правонаступника обтяжувача припинено, отже подання заяви з його боку виключається, а відповідач визнавши заявлені вимоги у повному обсязі, позбавлений можливості вчинити дії щодо вилучення запису про обтяження з реєстру, оскільки в нього відсутні відомості про припинення обтяження.

За таких обставин, постанова відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, відповідача належить зобовязати внести у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно інформацію про припинення обтяження, оскільки наявність запису про обтяження у вказаному реєстрі неправомірно обмежує права позивача, як власника нерухомого майна житлового будинку.

Враховуючи відмову позивача від стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Звенигородської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та скасування обтяження на нерухоме майно задовольнити повністю.

Постанову державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2015 року № 1466/02-31 визнати незаконною та скасувати.

Зобовязати Звенигородську державну нотаріальну контору внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження, яке зареєстроване 17.03.1966 року за № 5387641 на підставі повідомлення № 1 обтяжувача Звенигородської реалбази хлібопродуктів, зареєстрованого Звенигородською державною нотаріальною конторою (алфавітна книга та реєстр заборон запис № 25) щодо власника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Катеринопільський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Баранов О.І.