Справа № 680/264/16-ц
№ 2/680/133/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П.,

за участю позивача ОСОБА_1;

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач звернувся в суд зі вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що 27 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції. В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх син - ОСОБА_6.

Спільне життя з відповідачкою не склалося і рішенням Новоушицького районного суду від 09 квітня 2015 року в справі №680/1303/14-ц шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дитини - це місце проживання ОСОБА_5

В середині березня 2016 року відповідачка покинула сина біля своїх батьків у Чернівецькій області в м.Сокиряни та виїхала за межі України.

Після проголошення судом рішення 01 березня 2016 року ОСОБА_5 повторно покинула країну.

Позивач має у своїй власності квартиру в АДРЕСА_1, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не стоїть, а тому просить визначити місце проживання дитини разом із ним.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення що відповідачка на даний час перебуває за кордоном, вихованням малолітнього ОСОБА_6 займаються дідусь та бабуся, а тому доцільніше було б якби дитина проживала разом із батьком.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник відповідачки у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 належним чином здійснює свої батьківські обов'язки по вихованню сина, з приводу того, що остання перебувала за кордоном то таке жодним чином не дає підстав для висновку про невиконання нею батьківських обов'язків. Крім того заборони, щодо виїзду за кордон ОСОБА_5 немає, а відтак у задоволені позову просив відмовити.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Новоушицької районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що оскільки мати дитини перебуває за кордоном, доцільним, було б визначити місце проживання дитини з позивачем.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Сокирянської міської ради Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій підтримує свій висновок і виходячи із інтересів дитини, її бажання проживати з матір'ю, вважає, що в позові необхідно відмовити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він однаково любить і мати, і батька, але хотів би проживати разом із батьком, через те, що останній приділяє йому багато часу та грається із ним. Мати на даний час перебуває за кордоном і він спілкується з нею по скайпу. Батько забрав його на вихідні в смт.Нова Ушиця, і не відвіз назад, у зв'язку з чим школу в м.Сокиряни він не відвідував тиждень.

Вислухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Сторони перебували у шлюбі з 27 квітня 2006 року зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, виданого 27 квітня 2006 року.

Від шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції.

Рішенням Новоушицького районного суду в справі №680/1303/14 -ц від 09 квітня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання ОСОБА_6 з матір'ю - ОСОБА_5.

Рішенням Новоушицького районного суду в справі №680/950/15 -ц від 01 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено в позові про визначення місця проживання дитини, рішення суду набрало законної сили.

Згідно із довідкою - характеристикою виданою Новоушицькою селищною радою ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України про перетин кордону ОСОБА_5, остання дійсно перетинала кордон та перебувала за межами України з 03 березня по 24 квітня 2016 року.

Згідно із характеристикою депутата міської Сокирянської об'єднаної громади ОСОБА_5 за час проживання в м.Сокиряни зарекомендувала себе як зразкова громадянка, підтримує добрі стосунки у сім'ї та в спілкуванні з сусідами.

Довідкою виданою директором ТОВ «Владислав» ОСОБА_5 працює менеджером по виробництву та отримує заробітну плату.

Відповідно до характеристики виданої директором ЗОШ І-ІІІ ст.№1 ОСОБА_6 був замкнутим, повільно йшов на контакт з однокласниками і вчителем. Проте з часом дитина змінилася, гарно навчається, спілкується з однокласниками, має багато друзів. Завжди поряд з ним його рідні мама, дідусь і бабуся, які є активними у житті класу і школи.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області №22-ц/792/1576/16 від 28 липня 2016 року надано ОСОБА_5 дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_6 за межі України у супроводі матері, без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_1 до країни Італії.

Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач вважає, що він спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови.

Достовірно встановлено, що на даний час дитина проживає з матір'ю, по місцю проживання відповідачки в АДРЕСА_2 та на сьогодні більшу увагу до дитини і турботу про неї виявляє саме мати. ОСОБА_5 працює, має самостійний дохід, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, має позитивні характеристики з місця проживання та роботи. Дитина продовжує нормально розвиватись. Все це свідчить про належне виховання з боку матері.

Батько дитини на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній. Забравши дитину на вихідні до себе не відвіз його назад, що призвело до того, що ОСОБА_6 не відвідував навчальний заклад протягом тижня без поважної причини.

Дослідженням обставин, що мають істотне значення для вирішення спору встановлено, що і батько, і мати мають умови для утримання, проживання, харчування сина, його навчання та розвитку. Ставлення батьків до виховання сина однаково відповідальне.

Таким чином, підстав для задоволення позову батька про визначення місця проживання неповнолітнього сина з ним, суд не знаходить.

Доводи позивача про перебування відповідачки за кордоном впродовж двох місяців не є тими виключними обставинами коли дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю.

У спорі між сторонами про визначення місця проживання малолітнього сина позивачем не доведено наявність виняткової ситуації, тому позов не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.161 СК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина