Справа № 303/1866/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого cудді - Панька В.Ф.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.,

при секретарі - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 липня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» /надалі- Банк/ звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06.03.2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 уклали договір № MKН0GА00000197, відповідно до якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 31332,00 доларів США, з яких на споживчі потреби в сумі 28000,00 доларів США, а також у розмірі 3332,00 доларів США на сплату страхових платежів із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 03.03.2017 року. Однак відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором в результаті чого станом на 04.03.2016 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 103525,99 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 липня 2016 року задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Банк не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: згідно п.7.1 кредитного договору сторони встановили строк дії договору до 03.03.2017 року, Банк та ОСОБА_1 не укладали додаткових угод щодо зміни строку дії договору, а тому договір діє до 03.03.2017 року; претензія, яка була направлена позивальнику в 2011 році не може розглядатися, як зміна строку дії договору, оскільки ОСОБА_1 не надав відповіді на вказану претензію або ж не вчинив дій, які свідчать про прийняття умов, які були зазначені в претензії.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № MKН0GА00000197 відповідно до якого відповідач отримав споживчий кредит в сумі 31332,00 доларів США, з яких на споживчі потреби в сумі 28000,00 доларів США, а також у розмірі 3332,00 доларів США на сплату страхових платежів із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту 03.03.2017 року.

Взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № MKН0GА00000197 від 06.03.2007 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 04.03.2016 року виникла заборгованість в розмірі 103525,99 доларів США, що становить 2713416,29 грн. та складається з наступного: 22866,37 доларів США (599327,56 грн.) - заборгованість за кредитом; 27818,57 доларів США (729124,72 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3802,84 доларів США (99672,44 грн.) - заборгованість по комісії; 44099,32 доларів США (1155843,18 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 9,54 доларів США (250,00 грн.) - штраф (фіксована частина); 4929,36 доларів США (129198,39 грн.) - штраф (процентна складова).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як встановлено в ході судового розгляду, що сторони визначили як строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 5.1 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 03.03.2017 року (п. 7.1 кредитного договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 444,77 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам та винагороди, періодом сплати вважати період з «01» по «05» число кожного місяця (п.п. 3.1, 3.2, 7.1 кредитного договору).

Згідно з положенням ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як передбачено п. 2.3.3 кредитного договору, що у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, банк на власний розсуд має право зокрема змінити умови договору, а саме зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому договором передбачено, що щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату.

Так судом також встановлено, що у зв'язку порушенням умов кредитного договору щодо повернення кредиту ПАТ КБ «Приватбанк» 07.09.2011 року надіслав ОСОБА_1 письмову вимогу № 30.1.0.0/2-70306МКН0L234 із вимогою повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, що ОСОБА_1 отримав таку вимогу в кінці 2011 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору (п. 2.3.3.) використав право достроково вимагати стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши йому письмову вимогу від 07.09.2011 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 днів з дати одержання цієї вимоги. При цьому якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 27.01.2016 року у справі № 6-990цс15.

У відповідності до правового висновку ВСУ, пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 липня 2016 року залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :