РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9050/16-ц

пр. № 2/759/4229/16

06 жовтня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Немировської А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 24.06.2016 року звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов, із урахуванням заяви про зміну підстав від 06.10.2016 року обґрунтовано тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.12.1996 року.

Відповідач, ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем-1 ОСОБА_1, з 05.12.2003 року по 28.11.2013 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано.

Згідно довідки Форми №3, виданої Комунальним центром «Центр Комунального Сервісу м. Києва» ІК: 39946227 від 18.06.2016 року №07/08/4-855, у згаданій квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідач не проживає без поважних причин у згаданій квартирі з січня 2014 року, не несе витрати на її утримання, не сплачує комунальні послуги та своєю реєстрацією змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Дані обставини підтверджуються Заявами складеними сусідами житлового будинку №1 по вул. Героїв Космосу в м. Києві, відповідно до яких, відповідач у спірній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає, ним не цікавляться, залишив його добровільно.

Таким чином, відповідач своєю реєстрацією створюють перешкоди позивачам у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останній не знявся, що змусило позивачів, керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні 06.10.2016 року позивачі та представник позивача-1 - ОСОБА_5 позов підтримали у повному обсязі.

Відповідачі до суду двічі поспіль не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивачів та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Представник третьої особи у судове засідання 06.10.2016 року не з'явився про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, на підставі представлених доказів, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.12.1996 року (а.с. 4).

Відповідач, ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем-1 ОСОБА_1, з 05.12.2003 року по 28.11.2013 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки Форми №3, виданої Комунальним центром «Центр Комунального Сервісу м. Києва» ІК: 39946227 від 18.06.2016 року №07/08/4-855, у згаданій квартирі зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідач не проживає без поважних причин у згаданій квартирі з січня 2014 року, не несе витрати на її утримання, не сплачує комунальні послуги, а своєю реєстрацією змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Дані обставини підтверджуються Заявами складеними сусідами житлового будинку №1 по вул. Героїв Космосу в м. Києві, відповідно до яких, відповідач у спірній квартирі не проживає, особистих речей не зберігає, ним не цікавляться, залишив його добровільно (а.с. 6-14).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає, ним не цікавиться, залишив його добровільно, перешкод в користуванні житловим приміщенням йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування згаданим житловим приміщенням.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачі не мають претензій до відповідача щодо розподілу судових витрат, та не заявляють такої вимоги у позовній заяві, відтак, судові витрати у виді судового збору з відповідача не стягуються на користь позивачів.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник