Справа № 635/3969/16-ц
Провадження № 2/635/2012/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 1954 року, від шлюбу мали трьох дітей, які є сторонами по справі. Свідоцтво про одруження батьків позивача та Свідоцтво про народження позивача оформлялися російською мовою, прізвищем позивача та її батьків зазначено російською «ОСОБА_5». Прізвищем позивача у особистих документах на українській мові зазначено «ОСОБА_1», після реєстрації шлюбу прізвище «ОСОБА_1» було змінено на «ОСОБА_1».

Батьку позивача на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу належала ? частина житлового будинку по пров. Чайковського, 18, в смт. Безлюдівка, де вони проживали та були зареєстровані. Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько, у Свідоцтві про його смерть прізвищем померлого зазначено «ОСОБА_5», а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, у Свідоцтві про її смерть прізвищем померлої зазначено «ОСОБА_4». Після смерті батьків відкрилася спадщина, що складається з ? частини будинку за вказаною адресою. Сторони по справі не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але Позивач з 1997 року проживала у спірному будинку, доглядала мати, після її смерті продовжує проживати по АДРЕСА_1, а тому вважає, що прийняла спадщину після смерті батьків.

Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав після смерті батьків, Позивачу було запропоновано звернутися до суду, оскільки відсутні документи, що підтверджують прийняття спадщини, а також родинні зв'язки між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Позивач та представник позивача адвокат Лаєвська М.Л., яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги (а.с.75).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою визнає позовні вимоги, підтверджує обставини, викладені у позовній заяві та не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у матеріалах справи міститься заява Відповідача про розгляд справи у його відсутність, вказаною заявою Відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтверджує всі обставини, що викладені у позові та просить задовольнити позовні вимоги. Особа відповідача ОСОБА_3 встановлена та справжність його підпису засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ніколенко А.С. (а.с.82).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьки позивача з 10 січня 1954 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований Комаровським райбюро ЗАГС Чернигівської області. Як вбачається з копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, оформленого російською мовою, прізвищем подружжя зазначено російською мовою «ОСОБА_5» (а.с.13).

Згідно копії Свідоцтва про народження Позивача серії НОМЕР_3 виданого 31 березня 1952 року, прізвищем дитини та її батьків у відповідних графах Свідоцтва зазначено «ОСОБА_5» (а.с.12).

Як вбачається з наданої Позивачем копії диплому серії НОМЕР_4 про закінчення Київського технікуму міського електротранспорту МКУ УРСР, прізвище Позивача на російській мові зазначено «ОСОБА_1», а на українській перекладено як «ОСОБА_1» (а.с.14).

Згідно копії довідки Відділу РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції від 11 квітня 2007 року № 396/356, після реєстрації шлюбу Позивач змінила дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.11).

Судом встановлено, що за життя батьків позивача, їх прізвища в особистих документах мали розбіжності, так, прізвищем батька - зазначено «ОСОБА_5», прізвищем матері - «ОСОБА_4».

Батьку позивача ОСОБА_5 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 08 серпня 1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Коваль Л.Д., належала ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Вказане майно зареєстровано за ОСОБА_5 КП «Харківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на праві особистої власності за реєстровим номером № 1611 (а.с.16).

Згідно відомостей Будинкової книги на спірний житловий будинок, батьки позивача постійно проживали та були зареєстровані за вказаною адресою з 1984 року (а.с.17-19).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, про що Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області було зроблено актовий запис про смерть № 106 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.25).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, яка складається з ? частини будинку по АДРЕСА_1. Як вбачається з копії Технічного паспорту за зазначеною адресою знаходяться - житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 122,50кв.м., житловою - 66,0кв.м., літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», літній душ літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1-3. Об'єкти самовільного будівництва відсутні (а.с.20-24, 27).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України у редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина померлого та його діти - сторони по справі.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у вищезазначеній редакції, для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до«Методичних рекомендацій, щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя», схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009р., під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, мається на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У ході судового розгляду справи встановлено, що спадкоємці після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявами про прийняття або відмову від спадщини не зверталися, Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Як вбачається з відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 28 липня 2016 року № 2554/01.16, спадкові справи після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживав по АДРЕСА_1 - не заводилися (а.с.68).

Таким чином, суд вважає, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла лише дружина померлого ОСОБА_4, яка фактично вступила у володіння спадковим будинком, оскільки постійно проживала та була зареєстрована у ньому разом зі спадкодавцем (а.с.17-19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, про що Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області було зроблено актовий запис № 128 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.26).

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, що складається з ? частини житлового будинку по пров. Чайковському в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області.

Відповідно до ст. 529 ЦК України у редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлої - сторони по справі.

Судом встановлено, що позивач по справі з 1997 року постійно проживала разом з матір'ю по АДРЕСА_1, доглядала її до смерті, до теперішнього часу продовжує проживати у спірному будинку та користуватися ним, що підтверджується наданими до суду заявами Відповідачів.

Той факт, що Позивач по справі проживала разом з матір'ю у спадковому будинку за вказаною адресою, також підтверджується актами депутата по 17-му виборчому округу Безлюдівської селищної ради Ткаченко Марини Вікторівни від 21 липня 2015 року та 16 квітня 2016 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з серпня 1997 року по теперішній час проживає по АДРЕСА_1 (а.с.66, 67).

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що Позивач протягом шестимісячного строку здійснила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_4, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Під час судового розгляду справи встановлено, що Відповідачі по справі не здійснювали жодних дій щодо прийняття спадщини після смерті батьків. При цьому суд враховує, що відповідачі по справі нотаріально засвідчили свої заяви про те, що ними пропущено строк для прийняття спадщини після смерті батьків та вони не бажають поновлювати пропущений ними строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України у редакції закону 1963 року, вважається що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Позивач звернулася до державної нотаріальної контори з питання про можливість оформити спадкові права після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 17.01.2014р. № 149/02.14, Позивачу запропоновано у судовому порядку встановити факт прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавці, а також факт наявності родинного зв'язку між матір'ю та батьком позивача, оскільки у Свідоцтві про смерть батька прізвищем померлого зазначено «ОСОБА_5», у Свідоцтві про смерть матері зазначено «ОСОБА_4» (а.с.29).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

Враховуючи досліджені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що заявник не має іншого способу крім судового, встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати суд залишає за рахунок позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 552 ЦК України в редакції 1963 року, п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10, 11, 50, 60, 61, 88, 197, 209, 212-215, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 122,50кв.м., житловою площею 66,0кв.м., літньої кухні літ. «Б», погрібу літ. «В», літнього душу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», огорожі № 1-3, та розташоване за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на підставі на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 08 серпня 1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Коваль Л.Д. та зареєстрованого КП «Харківське міжміське бюро технічної інвентаризації» на праві особистої власності за реєстровим номером № 1611 за ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва