АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/525/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/1157/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду від 04 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування позикою,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 29 вересня 2010 року він позичив відповідачці по справі 10 000 доларів США, які вона мала повернути зі сплатою 7% щомісяця за користування позикою, згідно боргової розписки.

Рішенням Кременецького районного суду від 01 грудня 2011 року стягнуто з відповідача в користь позивача 10000 доларів США боргу. Рішеннями Кременецького районного суду від 08 червня 2012 року, 03 жовтня 2012 року, 14 грудня 2012 року та 12 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача відсотки від непогашеної суми. За період з березня 2014 по березень 2016 року борг відповідача по процентам становить 17500 доларів США.

Однак, на даний час рішення Кременецького районного суду не виконані, відповідачем не повернуто ОСОБА_1 суму боргу, тому позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування позикою за 25 місяців, сума яких становить 456 225 грн.

Рішенням Кременецького районного суду від 04 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотки за користування позикою в період з березня 2014 року по березень 2016 року включно в розмірі 456225 грн. та судовий збір в розмірі 4 562 грн. 25 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Апелянт ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Колегія суддів вважає можливим розглядати справу за відсутності апелянта, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача ОСОБА_1, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення із відповідачки в користь позивача відсотків за користування позикою в період з березня 2014 року по березень 2016 року включно, суд виходив з того, що відповідачка порушила взяті на себе зобов'язання, визначені договором позики та проценти за користування позикою не сплачувалися відповідачем протягом 25 місяців з березня 2014 року по березень 2016 року включно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України визначено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено,що з рішення Кременецького районного суду від 08 червня 2012 року випливає, що з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 55947,50 грн. процентів за договором позики від 29 вересня 2010 року та 349,71 грн. судового збору.

Як вбачається з рішення Кременецького районного суду від 27 березня 2014 року слідує, що з ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача 4200 доларів США відсотків суми боргу за договором позики від 29 вересня 2010 року, що еквівалентно 44822,82 грн. та 349 грн. 71 коп. судового збору.

З довідки від 28.03.2016 року, виданої Національним банком України вбачається, що офіційний курс гривні до іноземних валют станом на 28.03.2016 року становить: долар США (за 100 доларів) 2607,0332 грн..

Отже, між сторонами існували договірні відносини з приводу позики грошових коштів. Боргові зобов'язання відповідачки відповідно до вимог чинного цивільного законодавства були оформлені розпискою позичальника, що посвідчує факт передачі 10 000 доларів США.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що свої зобов'язання по договору позики відповідач не виконала належним чином. Це підтверджується рішеннями Кременецького районного суду від 08 червня 2012 року та від 27 березня 2014 року, рішення вступили в закону силу. Письмових документів, які б підтверджували виконання боржником зобов'язання про повернення позики та відсотків за користування позикою з березня 2014 року по березень 2016 року включно у відповідача немає.

Проценти за користування позикою не сплачувалися відповідачем протягом 25 місяців з березня 2014 року по березень 2016 року включно. В місяць сума процентів складає 700 доларів США. Сума боргу за даний період становить 456225 грн. (700 доларів США х 25 місяців = 17500 доларів США, що еквівалентно 456225 грн.).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 04 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма