У х в а л а

іменем україни

25 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В., Дем'яносова М.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису нотаріуса недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 серпня та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка В.І. від 03 лютого 2009 року про звернення стягнення на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову зазначив, що 19 вересня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого передано в іпотеку ПАТ «Кредобанк» належне йому на праві власності нежитлове приміщення, магазин по АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором від 19 вересня 2007 року № 07/0381.

03 лютого 2009 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог відповідача про стягнення заборгованості третьої особи, що виникла через неналежне виконання нею зобов'язань третьої особи за кредитним договором, за період з 02 червня 2008 року по 02 лютого 2009 року включно, у сумі 127 318 грн 98 коп., а також 1 530 грн плати за вчинення виконавчого напису.

Оскільки рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 17 квітня 2012 року, встановлено, що банк, не отримавши згоди ОСОБА_5 на підвищення відсотків та за умови нез'явлення її в банк протягом 10 днів відповідно до п. 3.8 кредитного договору та неукладення з нею додаткового договору про підвищення відсоткової ставки за наданим кредитом, в односторонньому порядку підвищив таку з 01 вересня 2008 року з 18,95 % до 24 % замість пред'явлення вимог до ОСОБА_5 про дострокове повернення нею кредиту, відсотків та інших передбачених кредитним договором сум, то сума стягнення, яка зазначена у виконавчому написі, є спірною.

В червні 2015 року представником позивача подано заяву про зміну предмета та підстав позову. З урахуванням того, що виконавчий напис виконано, просив визнати недійсним виконавчий напис приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка В.І. від 03 лютого 2009 року про звернення стягнення на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2015 року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку обставинам справи та дійшов обґрунтованого висновку, щодо відмови у задоволені позову, з урахуванням положень ст. 18 ЦК України, ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису у 2009 році був чинним правочин щодо підвищення відсоткової ставки по забезпеченому договором іпотеки кредитному договору, який визнаний судом неправомірним у 2012 році.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова