АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5910/15-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22ц/774/401/16 інстанції - Зімін Н.В.
Категорія - 26 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із серетарем -Масловою К.В.,

за участю - представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Черевика Олександра Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПАТ «Центральний ГЗК»), посилаючись на те, що ОСОБА_6, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, працював на видобувній дільниці №2 шахти ім.Ордожонікідзе публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» гірником очисного забою 5-го розряду та ІНФОРМАЦІЯ_2 року загинув під час виконання ним трудових обов'язків. Згідно із актом №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 та актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_6 з нещасним випадком на виробництві. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача на її корить 800 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненою смертю чоловіка.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, з ПАТ «Центральний ГЗК» на її користь стягнуто 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про повне задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, судом необґрунтовано занижений розмір моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 12 вересня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року працював на ПАТ «Центральний ГЗК» гірничим робітником очисного вибою та гірником очисного вибою (а.с.22-23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер (а.с.13).

Відповідно до акту форми Н-5 від 04 травня 2012 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 року об 11 годині 58 хвилин на шахті ім.Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК», комісією з розслідування нещасного випадку проведено спеціальне розслідування, на підставі якого, відповідно до п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011р. №1232, нещасний випадок з гірником очисного забою шахти ім.Орджонікідзе ПАТ "ЦГЗК" ОСОБА_6 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом (а.с.18-21).

Згідно з Актом №2 форми Н-1 від 04 травня 2012 року нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_6 помер, пов'язаний з виробництвом на підприємстві "шахта ім.Орджонікідзе" ПАТ «Центральний ГЗК».

Відповідно до п. 9, 10 цього акту смерть ОСОБА_6 настала від сполученої травми голови та тулубу, що супроводжувалось переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, ускладнилась шоком. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.14-17).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у період з січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.10-11).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 вересня 2013 року встановлено, що ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_5 ( а.с.7-9 ).

Суд, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5, виходив із того, що вона має право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку із встановленням причинного зв'язку смерті її чоловіка із нещасним випадком на виробництві, а також істотності вимушених змін у життєвих стосунках позивача, її переживань та страждань, пов'язаних із втратою чоловіка.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Частиною 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Якщо події, які породили цивільне право на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце після 1 січня 2004 року, тобто після набрання чинності ЦК України, то вони підлягають розгляду згідно з положеннями статей 1167,1168 ЦК України. Зазначений висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14.

Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Як зазначають частини 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю, виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві.

Відповідно до акту форми Н-5 від 04 травня 2012 року та акту №2 форми Н-1 від 04 травня 2012 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 року об 11 годині 58 хвилин на шахті ім.Орджонікідзе ПАТ «Центральний ГЗК», комісією з розслідування нещасного випадку з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 04 травня 2012 року визнано нещасний випадок з гірником очисного забою шахти ім.Орджонікідзе ПАТ "ЦГЗК" ОСОБА_6 таким, що пов'язаний з виробництвом.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в період з січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року та рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 вересня 2013 року ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнано батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є ОСОБА_5

У зв'язку зі смертю чоловіка позивачу спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини, друга, опори та моральної підтримки, а також батька їх спільної дитини, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зав'язків та необхідності докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вищевикладене та наявність доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю чоловіка позивача з нещасним випадком на виробництві, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Правильно встановивши обставини справи та надавши їм вірну юридичну оцінку, суд першої інстанції обґрунтованого висновку та правильно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ Центральний ГЗК» на користь ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що розмір моральної шкоди є заниженим, висновків суду не спростовують та не можуть бути взятими до уваги, оскільки, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, судом першої інстанції взято до уваги роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та правильно визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача.

При постановленні рішення суд першої інстанції врахував тяжкість моральні страждань позивача за наслідками втрати позивачем свого чоловіка та батька дитини, істотність вимушених змін та необхідность докладання нею додаткових зусиль для організації свого життя, конкретні обставини по справі і наслідки, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів