У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О. Нагорняка В.А. Мазур Л.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» до ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» на рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» (далі - ТОВ «ФК ЛТД») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії.

Позивач посилався на те, що 28 липня 2009 року між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_4 було укладено типовий договір оренди землі. 15 листопада 2012 року було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2009 року. 03 червня 2015 року рішенням Володарського районного суду Київської області визнано недійсним договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 28 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ФК ЛТД».

Позивач зазначав, що з 26 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2014 року ТОВ «ФК ЛТД» користувалося спірною земельною ділянкою відповідно до укладеного договору та ним було виконано всі обов'язки за договором і лише після прийняття судом рішення стало відомо про обов'язок укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди.

09 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направило цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист про поновлення договору оренди землі разом із примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просило ОСОБА_4 підписати та надіслати на протязі трьох робочих днів з моменту отримання даного листа, на поштову адресу ТОВ «ФК ЛТД» всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації. Після проведення державної реєстрації ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалося один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу.

18 червня 2015 року до ТОВ надійшла відповідь від відповідача ОСОБА_4, датована 17 червня 2015 року, з вимогою припинити дії ТОВ «ФК ЛТД» щодо користування належною їй земельною ділянкою та відмовилась від укладення договору.

Позивач просив визнати типовий договір оренди земельних ділянок, укладений між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_4, поновленим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені договором та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо укладення з ТОВ «ФК ЛТД» додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК ЛТД», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власницею земельних ділянок загальною площею 2,867 га (2,567 га та 0,300 га), які розташовані на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. 28 липня 2009 року між сторонами було укладено типовий договір оренди землі строком на 5 років з моменту підписання та його державної реєстрації 26 жовтня 2009 року.

15 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2009 року.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року визнано недійсним договір про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року до договору оренди землі від 28 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ФК ЛТД». Дане рішення набрало законної сили 16 червня 2015 року.

Після набрання цим рішення законної сили ОСОБА_4 надіслала позивачу повідомлення про заперечення у поновленні типового договору оренди земельної ділянки від 28 липня 2009 року, яке отримане позивачем 18 червня 2015 року.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Таке заперечення було направлене відповідачкою позивачу 18 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що ОСОБА_4 належним чином повідомила позивача про відмову у поновленні договору оренди.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О. Нагорняк В.А. Мазур Л.М.