Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/3299/16 Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору № б/н укладеного 29.03.2006 р.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н укладеного 29.03.2006 р. у розмірі 10578, 04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судом не дотримано.

Судом встановлено, що 29 березня 2006 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн зі сплатою 36 % річних.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керувався тим, що позичальником порушено умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2008 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 2342,66 грн. (а. с. 6).

Проте суд першої інстанції не звернув уваги, що розрахунок заборгованості по даній справі зроблений позивачем без урахування судового рішення, оскільки у позовній заяві зазначено про віднімання стягненої суми боргу від нарахованої заборгованості з моменту укладання кредитного договору. Суд не звернув уваги, що між ПАП "КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Платіжну картку ОСОБА_3 отримав 29 березня 2006 року, про що ним зроблено підпис. Термін дії картки три роки, тобто до 29 березня 2009 року (а. с. 11, зворот).

Доказів щодо видачі ОСОБА_3 нової картки із зазначення строку дії останньої матеріали справи не містять.

Розрахунок заборгованості з урахуванням заборгованості за тілом кредиту надано з моменту отримання відповідачем платіжної картки.

Разом із тим відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за вказаною платіжною карткою . Матеріали справи не містять доказів того, чи зверталося вказане судове рішення до виконання, оскільки у письмових запереченнях на позов відповідач зазначив про сплив строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 (далі постанова), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ст. 259, 261 ЦК України позовні давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи викладене, колегія суддів встановила, що останнє внесення відповідачем коштів на свій позичковий рахунок мало місце 15 вересня 2007 року, строк дії картки сплив 29.03.2009 року, відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за вказаною платіжною карткою , матеріали справи не містять доказів того, чи зверталося вказане судове рішення до виконання, позивач звернувся до суду лише 29 січня 2016 року, а тому колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та порушення норм процесуального права, відповідно до п.п.1-4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2016 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1515,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: