Справа № 360/1577/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/833/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 21.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

встановила:

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №К2К4АU01170035 від 16 березня 2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9109,00 доларів США на термін до 14 березня 2013 року та зобов'язався повернути кредит, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28 травня 2015 року має заборгованість у розмірі 26207,34 доларів США, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за договором у розмірі 10413,42 доларів США, що за курсом НБУ на 24 листопада 2015 року складає 250584 гривні 37 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" понесені судові витрати в сумі 2505 гривень 84 копійки.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення суми боргу та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що суд безпідставно зменшив розмір неустойки за невиконання договору за відсутності підстав , передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України та заяви відповідача про зменшення розміру неустойки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконував належним чином своїх зобовязань перед банком щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Разом з тим, суд дійшов висновку про необхідність зменшення пені.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 березня 2006 року відповідач ОСОБА_2 та ПАТ комерційний банк "Приватбанк" уклали кредитний договір № К2К4АU01170035 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9109,00 доларів США, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.10-11), новою редакцією статуту (а.с.16)

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.5-8) станом на 28 травня 2015 року заборгованість за кредитним договором відповідача становить 26207,34 доларів США, з яких 5892,85 доларів США - заборгованість за кредитом, 2825,09 доларів США - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 977,54 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 16511,86 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 1054 ЦК України та дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог, оскільки відповідач не виконував належним чином своїх зобовязань перед банком щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Згідно з ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим матеріали справи свідчать про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені, оскільки нарахований банком розмір пені (16511,86 доларів США) значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту (5892,85 доларів США).

Як видно із наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач нарахував пеню за 8 років, починаючи з 18 травня 2007 року по 28 травня 2015 року ( а.с.5-8), що суперечить вимогам п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, за правилами якого період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Саме такого правового висновку дійшов Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Беручи до уваги зазначене а також факт часткового виконання відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та зменшення розміру пені.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування ч.3 ст. 551 ЦК України, хоча цей висновок не мотивований належним чином у судовому рішенні, одна це порушення процесуального закону не призвело до неправильного вирішення справи, отже, не є підставою для скасування правильного по суті рішення відповідно до вимог ч.3 ст. 309 ЦПК України.

Доводи апелянта про на невідповідність висновків суду обставинам справи порушення судом норм матеріального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки спростовуються вказаними положеннями закону, належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :