Справа № 342/856/16-ц
Провадження № 2/342/657/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Чернятинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Чернятинської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1, який належав колгоспному двору, станом на 15.04.1991 р. (час, до якого існували колишні колгоспні двори), проживали: чоловік позивачки ОСОБА_4, син позивачки ОСОБА_3, та позивачка. Частки майна членів двору не виділялись. Раніше головою колгоспного двору була мама позивачки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 р. Заповіту не залишала. Після смерті матері відкрилась спадщина. Позивачка проживала разом з матір'ю на час її смерті, вели спільно господарство, в даний час вона продовжує проживати в житловому будинку по АДРЕСА_1. Чоловік та син позивачки не претендують на частину житлового будинку. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину, позивачка отримала Постанову нотаріуса № 1144/02-31 від 09.08.2016 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колишньому колгоспному двору і частки членів двору не визначались. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0,14 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями. Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями на даний час складає 56830 грн. Також в позові ОСОБА_1 зазначила, що в 1961 р. при одруженні з ОСОБА_6 дошлюбне прізвище ОСОБА_5 змінила на прізвище ОСОБА_6. 18.03.1982 р. цей шлюб був розірваний. 02.05.1982 р. був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_4 і їй присвоєне прізвище ОСОБА_4.

Сторони, їх представники, - в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка зазначила, що свій позов підтримує. Відповідачі ОСОБА_2, чоловік позивачки та ОСОБА_3, син позивачки в своїх заявах вказали, що не заперечують проти позову і відмовляються від отримання своєї частки в майні на користь ОСОБА_1. Чернятинська сільська рада зазначила, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1, за ОСОБА_1. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 квітня 1988 р., виданим виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5.

Про те, що назва АДРЕСА_1 стверджується Випискою № 98 від 15.08.2016 р. з погосподарських книг Чернятинської сільської ради. Також у згаданій виписці вказано, що згідно погосподарської книги № 8 особовий рахунок НОМЕР_6 за 1986-1990 роки в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова господарства, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 р.; ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять; внуки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 Витягом із погосподарської книги № 8 особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991 -1995 роки по господарству АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, голова господарства, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, чоловік, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, син.

За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Райбюро ЗАГС м. Городенка 08.06.1961 р., батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_5. При реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 ОСОБА_10 ОСОБА_11 змінила прізвище ОСОБА_10 на ОСОБА_7, яке й залишилось в позивачки після розірвання шлюбу, про що свідчить Рішення Народного суду Городенківського району Івано-Франківської області від 24.02.1982 р. по справі № 2-87/1982р. та Повторне Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, видане 17.08.2016 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданим 02.05.1982 р. Чернятинською с/Радою, стверджено, що 02.05.1982 р. був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, актовий запис № 13, і після укладення шлюбу дружині було присвоєне прізвище ОСОБА_4.

Мати позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 р. у віці 88 років в с. Чернятин Городенківського району, актовий запис № 39 від 29.10.1990 р., про що свідчить повторне Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 видане 11 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 На час смерті матері позивачка проживала разом з нею. Як спадкоємець першої черги за законом, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7591 від 23.02.2016р., виданою Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в АДРЕСА_1 згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 150 зареєстровано власність на нерухомість на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 14.04.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988 р. за ОСОБА_5, головою колгоспного двору.

З технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1939 р., інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1962, 1970, 1980,1990 роках.

Як вбачається із висновку, складеного ЕТВО «Придністров'я» згідно договору № 48 від 15.08.2016 року, вартість житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 - становить 56830 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталась до Городенківської районної державної нотаріальної контори, однак постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1144/02-31 від 08.08.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на житловий будинок АДРЕСА_1 Городенківського району з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно п.4 ч.1ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім'ї.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в поданих до суду заявах про розгляд справи в їх відсутності зазначили, що не заперечують проти позову і відмовляються від своїх часток майна на користь позивачки - ОСОБА_1.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_5, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі, колишні члени колгоспного двору, не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.