Справа № 473/2632/16-ц
"11" жовтня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,
За участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
29 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 28.02.2001 р. укладеного на Універсальній товарно - сировинній біржі «Південь» за №7 та зареєстрований в КП «Вознесенське МБТІ» 21 січня 2002 року за №8168.
У вказаній квартирі значаться зареєстрованими: позивач ОСОБА_1 її син ОСОБА_3, які фактично проживають в квартирі та колишня дружина сина - ОСОБА_2, яка фактично у вказаній квартирі не проживає з 2005 року.
Посилаючись на те, що з 2005 року відповідач не проживає у вказаній квартирі та її реєстрація в належному позивачу будинку створює останній перешкоди в користуванні, утриманні та розпорядженні житлом, позивач на підставі норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просила визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним нерухомим майном.
Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі.
Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу, укладеного на Універсальній товарно - сировинній біржі «Південь» від 28.02.2001 р. за №7 та зареєстрований в КП «Вознесенське МБТІ» 21 січня 2002 року за №8168.
В зазначеній квартирі з 13.12.2005 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано.
З адресної довідки СГІРФО Вознесенського РВ УДВС в Миколаївській області та будинкової книги вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована з 13.12.2005 року за адресою АДРЕСА_1. Проте остання за місцем реєстрації не проживає з 2005 року, що підтверджується довідкою виданою Головою правління ОСББ «Центр - 33» та актом від 25.08.2016 року про не проживання в квартирі та відсутність особистих речей. Доказів на спростування наведеного в судовому засіданні не надано.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача в квартирі АДРЕСА_1 понад встановлені ст.405 ЦК України строки.
Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач та її син, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М.Ротар