справа № 631/1618/16-ц
провадження № 2/631/806/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого -судді Трояновської Т.М.

при секретарі судового засідання -Атанасовій З.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, в якому просить визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом на спадщину у вигляді земельних ділянок після смерті сина - ОСОБА_2.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син - ОСОБА_2. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею загальною площею 6,1768 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2), яка належала померлому на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року. Позивач постійно мешкала разом зі своїм сином на час відкриття спадщини і таким чином фактично прийняла спадщину, але у зв'язку з тим, що за життя її син не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати своє права власності на зазначену земельну ділянку, завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину.

Також позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті сина.

Ані позивач, ані її представник у судове засідання не з'явилися. Через канцелярію суду позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі.

Голова Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Шарівка Валківського району Харківської області помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 10).

Факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_4, виданим Нововодолазьким районним відділом РАГС Харківської області, де ОСОБА_3 вказана матір'ю позивача (а.с. 11). Також судом встановлено, що ОСОБА_3 11 березня 1989 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого Старовірівською сільською радою Нововодолазького району 11.03.1973 року (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року по справі № 631/2003/13, яке набрало законної сили 12.12.2013 року, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 - рілля площею 5,8001 гектар, кадастровий номер НОМЕР_2 - кормові угіддя площею 0,3767 гектар, загальною площею 6,1768 гектар, в межах згідно з планом, яка розташована на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого 08.10.2002 року на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 22 квітня 2002 року № 79 (а.с. 14-15, 36). Таким чином, до складу спадкового майна, на яке ОСОБА_2 мав права приватної власності за життя, входить вищевказані земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач - ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2, понад 10 років до дня смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 810 від 15.07.2016 року (а.с. 19), а також випискою з погосподарської книги Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 1049 від 19.09.2016 року (а.с. 39) та на протязі строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від неї.

Крім того, з листа державного нотаріуса Нововодолазької державної контори в Харківській області від 15.09.2016 року № 685/116 та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 45072047 від 14.09.2016 року і (заповіти) № 45072004 від 14.09.2016 року, які містяться в матеріалах справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, а отже з заявами про прийняття спадщини або відмові від спадщини ніхто не звертався (а.с. 27, 28).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем фактично прийнято спадщину у вигляді земельних ділянок після смерті ОСОБА_2

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що в силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положеннями ст. 80 ЗК України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем по справі є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки, визнання права власності необхідно позивачу для оформлення спадкових прав, але іншим шляхом крім суду, дане питання вирішити неможливо, то суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 5-11, 57-66, 159, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельні ділянки загальною площею 6,1768 га, з яких ріллі 5,8001 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, кормові угіддя 0,3767 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, розташовані на території Станичненської сільської ради, Нововодолазького району, Харківської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого 08.10.2002 року на підставі розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації від 22 квітня 2002 року № 79, які належали померлому ОСОБА_2 на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 02 грудня 2013 року по справі № 631/2003/13.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.