АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Астахова О.О.
Справа №755/5024/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Шахової О.В.,

за участю секретаря Гоін В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.08.2010 року у розмірі 42 672,87 грн., яка складається із: 11992,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 26 272,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1900.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 2008,23 грн. - штраф (процентна складова).

В мотивування вимог посилався на те, що відповідач свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує, що у даній справі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідносин та виконання сторонами зобов'язань за договором.

Зазначила, що 03.08.2010 підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_4 приєднався до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг. Судом першої інстанції не було встановлено, що надані до позову Умови та Правила надання банківських послуг відрізняються від змісту відповідних Умов та Правил, розміщених на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» у редакції, яка була чинною на момент підписання Анкети-заяви. ОСОБА_4 факт укладення кредитного договору між ним і Банком не заперечував, за час розгляду справи в суді заперечень проти позову Банку не подавав, розмір обчисленої позивачем заборгованості не оспорював.

Крім того, доказом отримання та користування карткою є виписка по рахунку. У вказаній виписці відображено всі операції із погашення заборгованості, а також зняття грошових коштів, розмір нарахованих відсотків та штрафних санкцій за порушення зобов'язання, розмір кредитного ліміту, який встановлений відповідачу. Із виписки також слідує, що відповідач не лише знімав грошові кошти, але частково і погашав заборгованість, зокрема 25.03.2014 поповнено картку на 2000,00 грн.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що 03.08.2010 року ОСОБА_4 заповнив та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». (а.с.9-зв)

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, погодився із тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді, складають Кредитний договір. Відповідач підтвердив свою згоду своїм підписом на цьому документі.

Згідно наданої суду Анкети-заяви, ОСОБА_4 погодив, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Проте, згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не містить підпису відповідача.(а.с.13-22)

Окрім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також, що ці умови не змінювалися. Надані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору №б/н від 03.08.2010 року.

Такі висновки ґрунтуються на правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постановах від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15, від 04.11.2015 року у справі №1926цс15, від 07.10.2015 року у справі №6-1295цс15, від 10.06.2015 року у справі № 6-698цс15, в яких зазначено, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

У позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_4 отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак жодних доказів встановлення такої відсоткової ставки щодо кредитного договору відповідача ним не надано, як і не надано доказів ознайомлення ОСОБА_4 з розміром відсоткової ставки, які б містили його підпис, строку дії договору, інших умов кредитування.

При цьому позивач не зазначив ні в позовній заяві, ні в суді першої інстанції жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки позивачу, повідомлення йому пінкоду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості.

До суду апеляційної інстанції позивачем надано виписку руху коштів по основній картці 5457----8974, а саме, виписка за період з 01.01.1999 року по 31.08.2016 року, проте такі дані суперечать моменту укладення даного договору, який датований 03.08.2010 року.

Крім того, до апеляційної скарги позивач надав виписку по особовому рахунку, проте надана суду анкета-заява не містить даних про отримання ОСОБА_4 саме такої платіжної картки.

Не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.08.2010 року.

До суду позивачем надано власний розрахунок заборгованості, анкета-заява, витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 без підпису ОСОБА_4, ксерокопію його паспорта.

Будь-яких доказів, які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів, або кредитної картки, позивачем до суду не надавалося, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині надання доказів.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.218, 303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді