Справа № 603/666/15-ц
Провадження №2/603/2/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання та зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання сумі 300 грн. щомісяця до досягнення сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років та збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.02.2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в сумі 450 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів матеріальне становище відповідача покращилось, він закінчив відбувати покарання у вигляді громадських робіт, на даний час він знаходиться на роботі у Росії. Діти перебувають на її утриманні, додаткового джерела доходу позивач не має, а тому оскільки відповідач є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дітей, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів, а також стягувати аліменти на її утримання.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, хоч повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій проти позовних вимог заперечила посилаючись на те, що відповідач на даний час є безробітним, крім того на даний час у нього є заборгованість по сплаті аліментів, а тому в задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання позивача просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.02.2015 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісяця на кожну дитину до досягненян ними повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, мате-ріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

В позовній заяві позивач зазначає, що після винесення Монастириським районним судом Тернопільської області рішення про стягнення аліментів матеріальне становище відповідача покращилось та він знаходиться на роботі у Росії. Крім того зазначає, що ОСОБА_2 вже не відбуває покарання у вигляді громадських робіт та не з'являється на реєстрацію до органів КВІ, що дає йому можливість працювати та отримувати дохід.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що стан здоров'я дітей позивача, на утримання яких стягуються аліменти з відповідача та матеріальне становище позивача та її сімейний стан не змінився.

Згідно заяви представника відповідача, ОСОБА_2 на даний час є безробітним, його матеріальне положення та стан здоров'я з моменту винесення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей не змінився, додаткового заробітку немає, крім того має заборгованість по сплаті аліментів на дітей.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо того, що відповідач на даний час знаходиться на сезонних роботах у Росії, посилаючись на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.09.2015 року по справі №603/485/15-ц, оскільки зі змісту вказаного рішення неможливо встановити факт роботи відповідача ОСОБА_2 на сезонних роботах у Росії на даний час, крім того вказане повністю спростовувала представник відповідача у своїй заяві.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що підставою для збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей є те, що відповідач є працездатною, здоровою особою, що дає йому можливість працювати та утримувати дітей та його матеріальне становище покращилось, оскільки судом встановлено, що відповідач не має постійного місця роботи чи регулярного доходу, позивачем не було надано жодних доказів, підтверджуючих зміну матеріального стану відповідача та того факту, що останній знаходиться на роботі у Росії.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, передбачені ст.192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог в частині зміни розміру аліментів слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального положення за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, у тому числі і його аліментні зобов'язання щодо утримання дітей, однак це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дітьми не має самостійного доходу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нерегулярний дохід. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини та можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років у розмірі 300 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 84,180,182,184,192 СК України, ст.ст. 10,60, 88, 158, 212-214,367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її утримання в сумі 300 грн. щомісяця до досягнення сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 487,20 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. М. Іванчук