Дата документу 25.01.2016 Справа № 554/387/16-ц
Справа № 554/387/16-ц
Провадження №2/554/803/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Каргілл Файненшіал Сервісіз Інтернешил Інк. про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди; треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Каргілл Файненшіал Сервісіз Інтернешил Інк. про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди; треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 106832,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2583977,87 гривень. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідачі, як власники істотної частки банку ПАТ «Дельтабанк», тривалий час приховували фінансову неспроможність банку, та своїми умисними діями довели банк до стану неплатоспроможного і спричинили йому збитки у розмірі вкладу, що не покривається гарантованою сумою, що відшкодовується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб..

Зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Звертаючись з даним позовом до Октябрського районного суду м.Полтави позивач посилається на ту обставину, що позов з приводу стягнення матеріальної шкоди заявлений ним на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог п.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, тому позов подано за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Суд зазначає, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до статті 1 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( далі - Закон № №4452) цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 26 зазначеного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною 6 ст. 58 Закону України " Про банки і банківську діяльність " передбачено, що на власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд має право звернутися з вимогою до власників істотної участі, контролерів та керівників банку про задоволення за рахунок їх майна частини вимог кредиторів банку в разі, якщо дії чи бездіяльність таких осіб призвели до понесення банком збитків та/або завдання шкоди інтересам вкладників та інших кредиторів банку. У разі отримання Фондом відмови у задоволенні таких вимог або невиконання вимоги у строк, встановлений Фондом, Фонд має право звернутися до суду з вимогою про стягнення майна з таких осіб для задоволення вимог кредиторів.

Згідно матеріалів позову, позивач є вкладником ПАТ «Дельтабанк» за договором банківського вкладу. Враховуючи отримання позивачем гарантованої суми відшкодування від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200000 гривень, на рахунках позивача обліковується грошова сума 106832,01 доларів ША (2583977,87 гривень).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Отже, категорія справи за заявленими вимогами не відноситься до захисту прав споживачів, між стронами будь-які правочини не укладалися, відповідачі не перебували з позивачем в договірних відносинах, позов поданий з приводу відшкодування шкоди власниками банку, та позивач не вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням. Згідно п.6 ст.110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб можуть предявлятися також за місцем завдання шкоди.

При подачі заяви до суду позивачем порушено правила підсудності. Згідно позовної заяви місцем реєстрації проживання та місцезнаходженням відповідачів є: 01001 м. Київ, вул. Інститутська,24/7 та 1209, Оранндж Стріт, місто Уілмінгтон, округ Нююкасал, Делавер, США, код 2235904. Дані про завдання шкоди в Октябрському районі м.Полтави відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, заява підлягає поверненню, оскільки справа не підсудна Октябрському районному суду м.Полтави.

Керуючись п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Каргілл Файненшіал Сервісіз Інтернешил Інк. про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди; треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.М.Чуванова