Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2164/16-ц
Номер провадження: 2/511/942/16
24 жовтня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Бобровська І. В.,
при секретарі - Шкарпицькій В.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Роздільнянський районний підрозділ Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
19.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Роздільнянського районного суду Одеської області до ОСОБА_2, згідно якого просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність, позов задовольнити (а.с.29).
Відповідачка до суду не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації, але за вказаною адресою не проживає. Згідно ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси,судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (а.с.31).
Представник третьої особи - Роздільнянського районного підрозділу ГУ Державної міграційної служби в Одеській області до суду не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.28).
В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів зі згоди позивача.
Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.05.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Т.Ф.Левенець, зареєстрованого в реєстрі за №959, будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.3-5).
Таким чином, позивач володіє будинком правомірно, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Крім цього встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована також відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується адресною довідкою Роздільнянського РП ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.26).
Факт не проживання відповідачки у будинку з 2003 року підтверджується також актом обстеження житлового будинку від 11.04.2016 року (а.с.30).
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідачка ОСОБА_2 не є членом сім'ї власника будинку ОСОБА_1, яка дала згоду на її реєстрацію в будинку на короткий термін для працевлаштування відповідачки, а таким чином остання не має права на користування будинком без згоди його власника.
Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають йому в реалізації права володіння та користування належним на праві власності майном.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час зареєстрована в житловому будинку, що розташований за адресою: по АДРЕСА_1, зі згоди власника будинку, та не є членом його сім'ї. З моменту своєї реєстрації з 22.01.2003 року ОСОБА_2 в будинку не проживає. А тому вона вважається такою, що втратила право на користування будинком.
Судовий збір по справі складає 551,20 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі.
На підставі ст.ст.319,391, ЦК України, керуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212-214,215,218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська