Справа № 591/5551/16-ц
Провадження № 2-о/591/208/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Грищенко О.В., розглянувши в м. Суми заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України; Російська Федерація - про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона з 01.06.2016 року є членом Громадської організації «Всеукраїнський рух «Сила права». Вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Від шлюбу з ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.03.2014 року її син був призваний Сумським об`єднаним військовим комісаріатом м. Суми на військову службу лав Збройних Сил України. Згодом його було зараховано до 9-ї батареї 27-го Сумського реактивно-артилерійського полку. В період з 09.07.2014 по 03.09.2014 року ОСОБА_3 перебував у службовому відрядженні в районі виконання бойових завдань особовим складом військової частини ПП НОМЕР_1 на території Донецької та Луганської областей. 03.09.2014 року ОСОБА_3 загинув під час виконання наказу командира, потрапивши під обстріли з боку Російської Федерації. Отже, саме в результаті збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією, загинув син заявниці в с.Побєда Луганської області. Встановлення юридичного факту, що загибель її сина ОСОБА_3 , яка сталася внаслідок саме військової агресії Російської Федерації, буде породжувати юридичні наслідки виникнення права на справедливу компенсацію з Держави агресора Російської Федерації. В зв`язку з викладеним заявник просить встановити юридичний факт загибелі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні обов`язку військової служби року на території Луганської області, Україна, біля с. Побєда, Новоайдарського району Луганської області, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 ( зі змінами та доповненнями), роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

П. 2 абзац 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 ( зі змінами та доповненнями), розяснено, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А ЦПК (1502-06). (Пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 (v0015700-98 ) від 25.05.98 )

З матеріалів заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що 08.09.2014 року видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_3 , а встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для отримання компенсації з Держави агресора Російської Федерації, а саме відшкодування шкоди завданої в наслідок проходження військової служби її сином ОСОБА_3 .

Отже, встановлення зазначеного факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя