Справа № 640/872/16-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов*язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова подана заява ОСОБА_1, підписана представником ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов*язання вчинити певні дії щодо надання інформації.

Вивчивши дану заяву вважаю, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору та її копії з додатками для всіх учасників судового розгляду. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

В порушення вимог ст. 119 ЦПК України копія позовної заяви не підписана позивачем.

Також, суд звертає увагу, що позовна заява від імені позивача ОСОБА_1 підписана представником ОСОБА_3 та наданий до позову на підтвердження повноважень договір про надання юридичних послуг та правової допомоги від 18.12.2015 року. Однак, суд зазначає, що в договорі про надання юридичних послуг та правової допомоги від 18.12.2015 року не зазначені повноваження ОСОБА_3 на подачу позовної заяви до суду від імені ОСОБА_1

Крім того, до позовної заяви не доданий документ про оплату судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір». З 01.09.2015 року Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Отже, з 01.09.2015 року позови споживачів оплачуються судовим збором за ставками, встановленими Законом.

Подаючи позов, позивач посилається на порушення права споживача при наданні послуг.

Частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діє з 01.11.2011, визначає, що «споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав». Тобто, на день подання позову про захист прав споживачів діють нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному регулюють питання оплати судового збору.

Згідно з статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосуванню підлягають положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Як зазначалося вище, Закон України «Про судовий збір» у редакції, що діє з 01.09.2015 року, виключив споживачів з переліку пільгової категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору за кожну вимогу немайнового характеру складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто станом на 11.01.2016 року - 551,20 грн.

Реквізитами для сплати судового збору є:

Отримувач коштівУправління Державної казначейської служби України у Київському районі м.Харкова, Харківської області.
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37999675
Отримувач коштівУправління Державної казначейської служби України у Київському районі м.Харкова, Харківської області.
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37999675
Банк отримувачаГУДКСУ у Харківській області
Код банку отримувача (МФО)851011
Рахунок отримувача0004
Код класифікації доходів бюджету22030001
Призначення платежуСудовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання належного доказу сплати судового збору та приведення позову у відповідність вимогам ст. 119 ЦПК України

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов*язання вчинити певні дії - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом 5 днів з дня отримання вищезазначеної ухвали, розяснивши, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :