Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2016 Справа №607/9334/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічній О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Перша ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 міської ради, третя особа Перша ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею право власності на ? частку квартири, що розташована за адресою: вул. Рєпіна, 16/10 в м. Тернопіль, яка належала її брату ОСОБА_3, померлому 16 серпня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона (ОСОБА_1 М.) та її брат ОСОБА_3 успадкували після смерті матері ОСОБА_4 по ? частини квартири, що знаходиться по вул. Рєпіна, 16/10 в м. Тернопіль. 16 серпня 2015 року помер її брат ОСОБА_3, а тому позивачка як єдиний спадкоємець за законом після померлого звернулась у ОСОБА_2 державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації нерухомого майна. З цих підстав позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за нею право власності на ? частку спірної квартири.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявивилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Представник третьої особи Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРТ №596808 виданого 27 липня 2012 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна померлої 22 лютого 2009 року ОСОБА_4 є її син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: квартири №10, загальною площею 51, 2 кв.м., житловою площею 29, 5 кв. м., яка знаходиться в будинку №16 по вулиці Рєпіна в м. Тернополі. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири видано ОСОБА_3 та на ? частку квартири видано ОСОБА_1. Зареєстровано в реєстрі за №1-1414.

11 червня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру №10 в житловому будинку №16 по вулиці І. Рєпіна в м. Тернополі. Замовниками технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

16 серпня 2015 року помер ОСОБА_3, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції зроблено актовий запис №1275.

Як слідує із викладених у позовній заяві обставин, у встановлений законом строк позивачка ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за законом після померлого ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори №2163/02-31 від 22 червня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 та на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області через відсутність реєстрації нерухомого майна реєструючим органом. У вказаній постанові також зазначено, що згідно заяви ОСОБА_1 крім неї інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори є сестра спадкодавця ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. вищевказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Стаття 68 Закону України Про нотаріат визначає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Провести державну реєстрацію права власності на майно на сьогоднішній день не можливо, оскільки один із співвласників квартири помер.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частку квартири за спадкодавцем ОСОБА_6 позивачка, як спадкоємець за законом, позбавлена можливості реалізувати свої права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивачки, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за нею права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 16 серпня 2015 року ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,15,60,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири, що розташована за адресою: вул. Рєпіна, 16/10 в м. Тернопіль, в порядку спадкування за законом після померлого 16 серпня 2015 року ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Сливка