УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Запорізької об'єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором оренди; за зустрічним позовом Запорізької об'єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_6, про визнання недійсним договору найму транспортного засобу, застосування наслідків недійсності правочину за касаційною скаргою Запорізької об'єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 червня

2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що згідно довіреності від 3 квітня 2009 року ним було надано у користування автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», 1987 року випуску, ОСОБА_8 з правом передоручення, терміном дії довіреності було визначено у 5 років.

5 березня 2010 року, ОСОБА_8, скориставшись правом розпорядження зазначеним автомобілем, уповноважив ОСОБА_5 на право розпорядження (продати, обміняти, здавати в оренду) вищезазначений автомобіль. 7 липня 2011 року між ОСОБА_5, від його імені, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем, було укладено договір найму (оренди) зазначеного транспортного засобу, строком на два роки, тобто з 7 липня 2011 року по 6 липня 2013 року. Також, умовами договору найму (оренди) встановлена сума орендної плати у розмірі 1 200 грн. щомісячно, яка проводиться не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Однак, відповідачем умови договору найму (оренди) не виконані в повному обсязі, оплата проведена лише за липень - вересень 2011 року, починаючи з 8 жовтня 2011 року та по теперішній час умови договору відповідачем не виконуються, у зв'язку з чим за період з 8 жовтня 2011 року по 26 квітня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22 330 грн. 32 коп. Позивач посилаючись на вказані обставини, просив суд, стягнути з відповідача суму заборгованість за договором найму (оренди) у розмірі 22 330 грн 32 коп., пеню у розмірі 10 842,02 грн, 3 % річних у розмірі 2 753 грн. 05 коп. та інфляційні витрати у розмірі 16814 грн 73 коп., а всього стягнути 52 740 грн 12 коп., а також судові витрати.

У серпні 2015 року Запорізька об'єднана технічна школа товариства сприяння обороні України звернулося до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що Запорізькою об'єднаною технічною школою товариства сприяння обороні України орендувався транспортний засіб з метою здійснення службових поїздок у зв'язку з виробничою необхідністю, однак відповідно до довіреності, оформленої 26 грудня 2011 року, повний обсяг повноважень щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом також надається особам, що ніяким чином не пов'язані з школою. Також, до вказаної довіреності включено ОСОБА_5, який вже мав оформлену ОСОБА_4 довіреність від 5 березня 2010 року, що зазначено в договорі оренди. Крім того, у Запорізькою об'єднаною технічною школою товариства сприяння обороні України у період з 2011 по 2013 рік мало на своєму балансі транспортні засоби, тому практичної необхідності для оренди вищевказаного транспортного засобу не було. Також, серед документів бухгалтерського обліку відсутні відомості використання орендованого автомобіля.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 10 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Запорізької об'єднаної технічної школи Товариства сприяння обороні України на користь ОСОБА_4 суму заборгованості за договором найму (оренди) транспортного засобу у розмірі 27 476 грн 53 коп., з них: сума основного боргу за договором найму (оренди) транспортного засобу у розмірі 12 160 грн, пеня у розмірі 2 239 грн 44 коп., 3 % річних у розмірі 1 135 грн 83 коп., а також інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі

11 941 грн 26 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі Запорізька об'єднана технічна школа товариства сприяння обороні України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у зустрічний позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що 7 липня 2011 року між ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності, виданої в порядку передоручення, та Запорізькою об'єднаною технічною школою товариства сприяння обороні України укладено договір найму (оренди) транспортного засобу.

8 липня 2011 року складено акт прийому-передачі предмета оренди (транспортного засобу) згідно з договором від 7 липня 2011 року, яким підтверджено, що орендодавець передав, а орендар прийняв транспортний засіб марки «TOYOTA COROLLA», 1987 року випуску.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно з'ясував та встановив обставини справи, надав їм належну оцінку та правильно виходив із того, що відповідач порушив договірні зобов'язання та не сплатив відповідно до умов договору орендну плату за користування автомобілем, що є підставою для стягнення боргу по орендній платі, штрафних за неналежне виконання зобов'язань у межах строку позовної давності про застосування якої просив відповідач (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Вирішуючи спір в частині зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 315 ЦПК України, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи й вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові відповідно до вимог ст. 234 ЦК України з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним», виходячи з недоведеності позовних вимог.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізької об'єднаної технічної школи товариства сприяння обороні України відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 10 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області

від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:М.Є. Червинська
І.М. Завгородня
Т.О. Писана