Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє через представника ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит» (далі - ПАТ «Банк Національний кредит») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації звернулось до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після перевірки договору банківського вкладу «Депозит різдвяний» строком на 25 місяців в іноземній валюті - долар США (без капіталізації процентів), укладеного між банком та ОСОБА_7, було виявлено його нікчемність з підстав, встановлених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказує на те, що у зв'язку із незастосуванням перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою банк відмовився від власних майнових вимог, що потягло за собою необґрунтовану виплату зазначеної у позові суми відповідачу.

На підставі вказаного, позивач просив суд зобов'язати відповідача повернути кошти у розмірі 125 362,81 дол. США, одержані за договором про внесення змін від 29 травня 2015 року до договору банківського вкладу «Депозит різдвяний» від 06 січня 2015 року № DF 1649/2014-1 строком на 25 місяців в іноземній валюті - долар США (без капіталізації процентів).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язано ОСОБА_7 повернути ПАТ «Банк Національний кредит» грошові кошти у розмірі 125 362,81 дол. США, одержані за договором про внесення змін від 29 травня 2015 року до договору банківського вкладу «Депозит різдвяний» від 06 січня 2015 року № DF649/2014, строком на 25 місяців в іноземній валюті - долар США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що згідно з договором банківського вкладу «Депозит різдвяний» від 06 січня 2015 року № DF1649/2014-1 строком на 25 місяців в іноземній валюті - долар США (без капіталізації процентів) ПАТ «Банк Національний кредит» відкрив ОСОБА_7 депозитний рахунок, а ОСОБА_7 вніс на цей рахунок грошові кошти у розмірі 4 170 000 дол. США в іноземній валюті - доларах США.

Згідно з п. 2.3 депозитного договору банк сплачує вкладнику процентну ставку за користування депозитом у розмірі 11,5 % річних.

У випадку дострокового розірвання договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 1 % річних за весь період знаходження коштів на депозитного рахунку (п. 3.7 договору в редакції, з урахуванням додаткової угоди від 29 травня 2015 року).

Строк дії договору визначено з 06 січня 2015 року до 21 січня 2017 року (п. 2.2 договору).

29 травня 2015 року вкладник звернувся до банку з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу «Депозит різдвяний» від 06 січня 2015 № DF 1649/2014-1 та відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 06 січня 2015 року по 29 травня 2015 року отримав суму вкладу.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 червня 2015 року № 358 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 114 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Національний кредит», згідно з яким з 08 червня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Національний кредит».

Постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року № 563 розпочато процедуру ліквідації банку.

Уповноваженою особою Фонду, відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було проведено перевірку та виявлено, що договір про внесення змін від 29 травня 2015 року до договору банківського вкладу «Депозит Різдвяний» від 06 січня 2015 року № DF1649/2014-1, який укладено між позивачем та відповідачем, є нікчемним з підстав, визначених п. 1 ч. 3 ст. 38 вказаного закону. На адресу відповідача було направлено лист з проханням добровільно повернути кошти.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між ПАТ «Банк Національний кредит» та ОСОБА_7 не укладалось жодних правочинів, які передбачають відмову банку від майнових прав, а тому виплата ОСОБА_7 вкладу та нарахованих процентів за період від дати внесення коштів на вкладний рахунок і до дня, що передує їх поверненню відповідає закону і не є відмовою банку від своїх майнових прав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що укладений між банком та ОСОБА_7 додатковий договір до договору банківського вкладу є нікчемним, з підстав передбачених п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому є підстави для застосування наслідків нікчемного правочину відповідно до положень ст. 216 ЦК України.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

З указаного вбачається, що за договором банківського вкладу саме на банк покладається обов'язок з виплати вкладнику коштів, при цьому банк не має будь-яких майнових вимог до вкладника, а тому висновок апеляційного суду, що укладений сторонами правочин відповідно до є нікчемним, оскільки банк відмовився від власних майнових вимог є безпідставним та таким, що не відповідає ні на вимогах закону, ні умовам укладеного сторонами договору.

Отже в апеляційного суду не було підстав для скасування рішення суду першої інстанції, ухваленого згідно із законом, оскільки місцевий суд дійшов правильного висновку, що між ПАТ «Банк Національний кредит» та ОСОБА_7 не укладалось жодних правочинів, які передбачають відмову банку від майнових прав, а тому виплата ОСОБА_7 вкладу та нарахованих процентів за період від дати внесення коштів на вкладний рахунок і до дня, що передує їх поверненню відповідає закону і не є відмовою банку від своїх майнових прав.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє через представника ОСОБА_8, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року скасувати.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня
В.М. Коротун
Т.О. Писана
О.В. Попович