справа № 156/1207/15-ц
Номер провадження: 2/156/41/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Шумського А.А.

з участю: секретаря Фітя А.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

прокуратури Львівської області Гуслєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі справу за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Львівської області, Територіального сервісного центру МВС України у Волинській області № 0744, Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до прокуратури Львівської області, Територіального сервісного центру МВС України у Волинській області № 0744 про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності. Ухвалою суду від 14 січня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в листопаді 2009 року він придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, після чого здійснив його реєстрацію у ВРЕР-4 УДАІ м. Києва. Згідно постанови старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року на його автомобіль накладено арешт у зв'язку з порушенням кримінального провадження. Кримінальна справа № 181-0311 була порушена щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч.3, 365 ч. 1 КК України та фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 358 КК України. У зв'язку з проведенням досудового розслідування по вище вказаній справі, старшим слідчим СВ прокуратури Львівської області Сапуцьким Р.Я. накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) по автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 1 липня 2013 року, який набрав законну силу, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області визнано винними у вчиненні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому позивач вважає, що на даний час немає будь-яких законних підстав для обмеження його права власності в частині вільного розпорядження належним йому автомобілем. Враховуючи, що по кримінальній справі він не був обвинуваченим і по даний час позбавлений можливості розпоряджатися належним йому автомобілем, то просить скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року по кримінальній справі № 181-0311 в частині, що стосується накладеного обмеження на проведення реєстраційних операцій по транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25 листопада 2009 року та усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зобов'язання Територіального сервісного центру МВС України у Волинській області № 0744 скасувати накладене обмеження на проведення реєстраційних операцій по транспортному засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просить позов задовольнити повністю. Додатково представник позивача пояснила, що ОСОБА_3 у 2009 році належно придбав автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та здійснив його реєстрацію. У зв'язку з накладеним арештом позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися належним йому майном. На даний час у позивача склалось вкрай тяжке матеріальне становище і він має намір продати автомобіль, однак у зв'язку з неправомірними діями відповідачів не може здійснити перереєстрацію автотранспорту на нового власника.

Представник відповідача прокуратури Львівської області Гуслєв В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що під час розслідування кримінальної справи № 181-0311 23 травня 2011 року слідчим СВ СУ прокуратури Львівської області було накладено заборону на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів на 1946 транспортних засобів щодо яких не сплачено або було сплачено частково податки з їх реалізації внаслідок у чого до місцевого бюджету не сплачено податок з власників транспортних засобів на загальну суму 45578100 грн., чим спричинено тяжкі наслідки державним інтересам, в тому числі було накладено заборону на спірний автомобіль. 20 лютого 2012 року слідчим Сапуцьким Р.Я. виділено матеріали щодо фактів підробки квитанцій про сплату фізичними особами на яких проводилась первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів та незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області для організації додаткового розслідування. Також в ході досудового розслідування було встановлено, що протягом 2008-2010 років невстановлені особи здійснювали первинну реєстрацію транспортних засобів у Львівському ВРЕР на інших фізичних осіб, використовуючи їх паспортні дані та довіреності, у зв'язку з чим, 6 травня 2014 року слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області внесено відомості до ЄРДР № 0001375 за фактом вчинення шахрайства, що кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України та 7 травня 2014 року процесуальним керівником об'єднано з кримінальним провадженням № 0001639. Кримінальне провадження в даний час перебуває у Залізничному РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а тому прокуратура Львівської області не повинна відповідати по вказаному позову і позовні вимоги саме до відповідача є безпідставними.

Представник відповідача Територіального сервісного центру МВС України у Волинській області № 0744 та представник співвідповідача Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши наданні докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2009 року позивач, ОСОБА_3, придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 після чого здійснив його реєстрацію у ВРЕР-4 УДАІ в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). Під час здійснення реєстрації вище вказаного автомобіля працівниками ВРЕР ДАІ було здійснено перевірку з питань наявності арештів чи заборон на придбаний автомобіль, чого виявлено не було.

В ході розслідування кримінальної справи № 181-0311 порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364 ч. 3, ст. 365 ч. 1 КК України та фактом підроблення документів та їх використання невстановленими особами за ознаками злочинів передбачених ч 1. ст. 358 КК України, постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

У даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 1 липня 2013 року, який набрав законну силу, службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності.

Позивач по справі не був підозрюваним чи обвинуваченим у даній кримінальній справі, у зв'язку з чим, накладення заборони на належний йому транспортний засіб є протиправним та порушує його право власності охоронюване законом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на вище вказаний автомобіль набуто позивачем у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Нормами ч. 1 ч. 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та порядку, встановленому законом. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

Судом належно встановлено, що в діях позивача ОСОБА_3 не виявлено неправомірної поведінки при придбанні автомобіля, майно придбано у законний спосіб та належним чином оформлено правовстановлюючі документи, тобто автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 позивач у власність набув правомірно.

Відповідно до встановленої судової практики Верховного Суду України висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту накладеного у процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини».

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач не був підозрюваним або обвинуваченим по кримінальній справі № 181-0311, по якій органом досудового слідства було накладено обтяження, не є підозрюваним чи обвинуваченим по кримінальному провадженні № 0001639 матеріали якого виділено із кримінальної справи № 181-0311, а тому наявність вказаного арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного йому на праві власності автомобіля, обмежує право власності позивача і підлягає захисту та відновленню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення реєстраційних операцій щодо автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом скасування арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) накладених на вказаний автомобіль постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року по матеріалах кримінальної справи № 181-0311.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр МВС україни у Волинській області № 0744 зняти арешт та заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий пасажирський-В, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, які було накладено постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області Сапуцького Р.Я. від 23 травня 2011 року по матеріалах кримінальної справи № 181-0311.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. А. Шумський