Ухвала іменем україни
20 січня 2016рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про визнання договору оренди земельної ділянки таким, що припинив свою дію у зв'язку із закінченням терміну дії, визнання додаткової угоди недійсною, витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 30 листопада 2006 року між його бабусею - ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_7 передала відповідачу в оренду земельну ділянку площею 6,9205 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, на строк п'ять років, який закінчився 26 лютого 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02 жовтня 2014 року після смерті ОСОБА_7 власником вказаної земельної ділянки є ОСОБА_6

У зв'язку з тим, що додаткова угода укладена до договору оренди не відповідає вимогам закону, а що відповідач письмово не звертався із заявою про продовження дії договору оренди , ОСОБА_6 просив суд визнати договір оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року таким, що припинив чинність, у зв'язку із закінченням терміну дії; визнати недійсною додаткову угоду до вказаного договору; витребувати зазначену земельну ділянку з незаконного володіння та користування.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 07 вересня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано договір оренди землі, укладений 30 жовтня 2006 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Артемівські зорі», зареєстрований у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 26 лютого 2007 року № 49 таким, що припинив свою дію, у зв'язку із закінченням терміну його дії.

Визнано недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року, площею 6,9205 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Артемівські зорі» зареєстровану у Відділі Держкомзему у Печенізькому районі 05 березня 2012 року.

Витребувано з незаконного володіння та користування ТОВ «Артемівські зорі» земельну ділянку площею 6,9205 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Артемівської сільської ради Печенізького району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та повернуто зазначену земельну ділянку ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, виходив із того, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку його дії. Визнавши додаткову угоду до договору оренди недійсною, суд дійшов висновку про те, що вказана угода не відповідає вимогам закону та відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недійсною, а тому оскільки законні підстави для користування відповідачем спірною земельною ділянкою відсутні, суд з підстав передбачених ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, витребував її з незаконного володіння та користування відповідача.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції, та ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, виходив із того, що ОСОБА_7 за життя не оспорювала чинності, укладеного 30 жовтня 2006 року між нею та ТОВ «Артемівські Зорі» договору оренди, про що свідчить отримана нею у 2013 році орендна плата, а також те, що 28 грудня 2014 року позивач отримав оренду плату за рік у розмірі 6 400 грн, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2006 року було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до умов якого ОСОБА_7 передала ТОВ «Артеміські Зорі» належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, площею 6,92 га, яка знаходить на території Артемівської сільської ради (а. с. 12-13).

Згідно з п. 6 договору його укладено строком на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 18 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

28 лютого 2007 року ОСОБА_7 передала, а ТОВ «Артемівські Зорі» прийняло земельну ділянку площею 6,92 га для виробничої діяльності, про що складено відповідний акт прийому-передачі (а. с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла (а. с. 11).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7 є її внук ОСОБА_6, який відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував земельну ділянку площею 6,9205 га, яка розташована на території Артемівської сільської ради Печензького району Харківської області (а. с. 9).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_6 просив суд визнати договір оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року припиненим у зв'язку із закінченням строку його дії.

З матеріалів справи вбачається, між ОСОБА_7 та ТОВ «Артемівські зорі» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 26 лютого 2007 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 15 березня 2012 року за № 00192, яким внесено зміни до вищевказаного договору оренди земельної ділянки , зокрема продовжено строк дії договору до 2022 року (а. с. 15).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до відомостей про видачу продукції від 20 травня 2013 року ОСОБА_7 отримала орендну плату у розмірі 1 000 грн, 28 серпня 2013 року ОСОБА_7 отримала орендну плату у розмірі 1 575 грн та 2 210 грн про що свідчить її підпис (а. с. 74-79).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з відомістю про виплату грошей ОСОБА_6 22 грудня 2014 року отримав від ТОВ «Артемівські Зорі» кошти у розмірі 6 300 грн у якості орендної плати про що свідчить його підпис та ним не заперечувалось (а. с. 74).

Таким чином, апеляційний суд, відмовивши в позові, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 за життя не оспорювала чинність укладеної між нею та ТОВ «Артемівські Зорі» додаткової угоди до нього договору оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2006 року , не ставила питання про припинення договірних відносин, про що свідчить те, що вона отримувала орендну плату. Крім того ОСОБА_6 також отримав орендну плату за користування спірної земельної ділянки.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Посилання в касаційній скарзі на те, що додаткова угода є недійсною, оскільки є невідповідності в посиланнях на пункти договору, не є підставою для скасування правильного по суті рішення.

Не є обґрунтованими також доводи касаційної скарги, що додаткова угода не стосується даного договору оренди, оскільки в ній зазначено невірну дату договору. Оспорюваний договір оренди було зареєстровано у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру, про що в державному реєстрі вчинено запис від 26 лютого 2007 року за № 49. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, зазначення в додатковій угоді до договору оренди дати державної реєстрації договору - 26 лютого 2007 року, а не дати його підписання не є підставою для визнання цієї угоди недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суд - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська