Справа № 185/4898/16-ц
Провадження № 2/185/2841/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 жовтня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гаврилова В.А.,

за участю секретаря - Чичман І.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15482,45 та судові витрати по справі.

Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 27.06.2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 15482,45 грн., з якої 2614,66 грн. - заборгованість за кредитом, 11654,34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 713,45 грн. - штраф (процентна складова).

У звязку з тим, що заборгованість за кредитним договором не повертається, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по справі.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не визнав позовні вимоги, в задоволенні позову просив відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно кредитного договору № б/н від 27.06.2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. / а.с.9-15/

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Строк дії договору не продовжувався. Строк дії договору збіг 27.06.2008 року.

Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 30.04.2016 року заборгованість за кредитним договором склала 15482,45 грн., з якої 2614,66 грн. - заборгованість за кредитом, 11654,34 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 713,45 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості . / а.с.4-7/

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1ст. 259 ЦК України- позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З довідки про грошові надходження, останній платіж за кредитним договором було здійснено відповідачем 25.02.2010 року (а.с.4-7).

Згідно з умовами вказаного кредитного договору погашення заборгованості позичальник зобов'язаний здійснювати шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до Договору кожного місяця.

Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кредитних коштів, а відтак і початок перебігу позовної давності починається з моменту порушення строку його погашення.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі №6-20цс14 від 19.03.2014 року дійшов такого ж висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Таким чином, позивач повинен був звернутися за захистом порушеного права до суду до 25.02.2013 року, оскільки сторонами кредитних правовідносин не обумовлений строк позовної давності та застосовується загальний спеціальний строк позовної давності - 3 роки, однак позивач звернувся до суду 01.06.2016 року згідно штемпелю вхідної кореспонденції, тобто після спливу строку позовної давності.

Позивач - банк не заявив суду щодо поновлення строку позовної давності. З матеріалів справи не вбачається підстав для визнання пропуску строку банком з поважних причин.

Викладене приводить суд до висновку про те, що на підставі зазначених вимог закону, необхідно відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати. Керуючись ст.ст.526, 629, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 208-210, 212-218, 224-232 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2