У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ІваненкоЮ.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Телявського Анатолія Миколайовича,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві (далі - ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві) Телявського А.М., обґрунтовуючи яку вказала, що 29 вересня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Телявським А.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зазначає, що вищевказану постанову вона не отримувала, про неї стало відомо лише 01 березня 2016 року, у зв'язку з чим дії та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Телявським А.М. щодо не направлення постанови є незаконними та такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вважає, що акт державного виконавця про відсутність майна у боржника є фіктивним, оскільки на складання цього акта не запрошувалася, державним виконавцем не встановлювалося перебування боржника у шлюбі, не перевірялося майно подружжя, доходи ОСОБА_4 від здачі в оренду майна, державний виконавець не звертався до суду з поданням про проникнення до житла, про привід боржника через органи внутрішніх справ.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_2 просить суд визнати протиправною та незаконною бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Телявського А.М. щодо неналежного та несвоєчасного здійснення виконавчих дій та не направлення їй постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 вересня 2015 року, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 23967292 та зобов'язати державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Телявського А.М. поновити виконавче провадження і провести виконавчі дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Телявського А.М. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києві від 28 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дії головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві ТелявськогоА.М. з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану є правомірними.

Крім того, суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану з підстав відсутності майна у боржника не позбавляє стягувача права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання у визначені законом строки.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень першої та апеляційної інстанції не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Телявського Анатолія Миколайовича.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко