Справа №705/5162/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретар Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові він вказав, що він є сином ОСОБА_4. 13.11.1980 року мати позивача одружилась та змінила дівоче прізвище « Довгань» на шлюбне « Гандзюк» . 20.05.2015 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка площею 2,6918 га розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР № 15-41-241, який виданий на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради № 3-1 від 29.07.2002 року. Відповідно до заповіту від 07.12.2000 року складеного його матір?ю ОСОБА_4 та матеріалів спадкової справи № 546/2015 він є єдиним спадкоємцем даної земельної ділянки , як син померлої за заповітом. Інших спадкоємців немає. Наразі він звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2016 року в його видачі йому було відмовлено у зв?язку з тим, що на державному акті є виправлення , що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі , затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за № 43. При житті мати не зверталася з заявою про видачу їй нового державного акту, так як не було потреби в його отриманні, а дійсність державного акту ніким не оспорювалась. Позивач, що виправлення в державному акті є наслідком помилки працівника ОСОБА_3 сільської ради, який вносив дані до нього. Оскільки власник земельної ділянки помер і на даний час не може звернутись з відповідною заявою, то він як спадкоємець за заповітом, вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 2,6918 га , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства згідно до Державного акту на право власності на землю серія ЧР № 15-41-241, після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.05.2015 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, згідно поданої на адресу суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився. Попередньо надав на адресу суду письмову заяву ( вх. № 23241 від 27.09.2016 року) , в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника сільської ради.

Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

20 травня 2015 року померла ОСОБА_4 ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 251559 від 22.05.2015 року (а.с. - 6). ОСОБА_4 належала на праві власності земельна ділянка площею 2,6918 га розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого селянського господарства ( Державний акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 15-41-241, який виданий на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради № 3-1 від 29.07.2002 року , а.с.- 7 ). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_5 одружилась з ОСОБА_6 та взяла прізвище чоловіка «Гандзюк» ( а.с. 11). Згідно матеріалів спадкової справи № 546 за 2015 рік єдиним спадкоємцем визнаний син ОСОБА_2 - померлої ОСОБА_4 ( а.с. 17-21).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею площею 2,6918 га , надану для ведення особистого селянського господарства , що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області , що залишилася після смерті його матері гр. ОСОБА_4 , яка померла 20 травня 2015 року , у зв?язку з тим, що на державному акті є виправлення , що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання , видачі , реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі , затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року за № 43 (а.с.- 9 ).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме:

земельну ділянку, площею 2,6918 га, кадастровий номер : :02:909, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, яка надана для ведення особистого селянського господарства, відповідно державного акту на право приватної власності на землю, серія номер ЧР № 15-41-241, після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.05.2015 року в с. Собківка Уманського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Черниш