Справа № 640/6949/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь вартість матеріального збитку в розмірі 71118,72 грн., витрати на проведення оцінки в розмірі 500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., судові витрати по справі, а саме судовий збір 816,68 грн. та 50,00 грн. витрати на правову допомогу. В ході судового розгляду збільшив позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 116 166,51 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3 456,00 грн., в іншій частині позовні вимоги просив залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.03.2014 року о 07:40 год. відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Мироносицької та вул. Маяковського в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керування позивача, що рухався по головні дорозі, чим порушив п.п. 8.4, 16.11 ПДР України, внаслідок чого його автомобілю було заподіяно механічні ушкодження, а йому матеріальна і моральна шкода. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2014 року відповідача визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Розмір заподіяного матеріального збитку, відповідно до висновку № 174 від 15.06.2014 року, оцінено в розмірі 71118,72 грн. Вартість проведення вказаного дослідження склала 500,00 грн. В ході судового розгляду за клопотанням позивача проведено судову атотоварознавчу експертизу № 948/12475 від 21.03.2016 року величина заподіяного матеріального збитку оцінена в розмірі 116 166,51 грн. Винними діями відповідача позивачу заподіяно матеріальну шкоду, яку оцінено в розмірі 10 000,00 грн., на підтвердження чого посилається на те, що внаслідок пошкодження автомобіля був позбавлений можливості користуватися своїм майном, постійно перебував у нервовому напруженні, був позбавлений можливості задовольняти свої побутові потреби та потреби його родини, оскільки усі кошти були спрямовані на ремонт автомобіля, а відповідач коштів на відновлення автомобілю не надав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в обсязі уточнених позовних вимог, позов просив задовольнити.

Відповідач, представник відповідача позов визнали частково відповідно до висновку № 174 від 15.06.2014 року в розмірі 71118,72 грн., в іншій частині позовних вимог просили відмовити. В ході судового розгляду посилались на те, що позивач провів ремонтні роботи та відновив пошкоджену річ не на момент проведення атотоварознавчої експертизи у березні 2016 року, а на момент оцінки вартості матеріальної шкоди субєктом оцінювальної діяльності ОСОБА_3, тобто у 2014 році, таким чином відшкодуванню потерпілому підлягає сума 71118,72 грн. При проведенні судової автотоварозавчої експертизи № 9845/12475 від 21.03.2016 року ураховано ряд коефіцієнтів, в тому числі курс долара США до гривні. Відповідач є пенсіонером, його дохід на момент скоєння ДТП та на момент розгляду справи до коефіцієнту курсу долара США привязаний не був та майже не змінився. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Статус» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0244906 від 27.06.2013 року, у звязку з чим страхова компанія несе відповідальність за заподіяну винуватцем ДТП шкоду в розмірі страхової суми 50 000,00 грн. Страхову компанію ПрАТ «СК «Статус» необхідно залучити до участі у справі в якості співвідповідача. Позовні вимоги про стягнення з відповідача шкоди в результаті ДТП необґрунтовані і повинні складати різницю між сумою заявленою у позові та сумою відшкодування за договором страхування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2014 року о 07:40 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Мироносицької та вул. Маяковського в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керування ОСОБА_1, що рухався по головні дорозі, чим порушив п.п. 8.4, 16.11 ПДР України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, постанова набрала законної сили.

Відносно водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним правил дорожнього руху встановлено не було.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_3, завдані механічні пошкодження.

Наявність механічних пошкоджень транспортного засобу Skoda SUPERB», д/н НОМЕР_4, також встановлена протоколом № 174 від 12.03.2014 року та фототаблицею до нього.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 174 від 15.04.2014 року виконаним оцінювачем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_5, що належить ОСОБА_1 на момент оцінки становить 71118,72 грн.

Згідно квитанції № 233531, позивачем за проведення оцінки вартості спричиненого збитку ФОП ОСОБА_3 було сплачено 500 грн.

Відповідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 9845/1247 від 21.03.2016 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП від 07.03.2014 року, на момент проведення експертизи становить 116 166,51 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що доказуванню не підлягають вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявні підстави для стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі визначеному відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 9845/1247 від 21.03.2016 в сумі 116 166,51 грн. з огляду на те, що приписами ч. 1 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, право вибору способу захисту свого цивільного права належить позивачу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Посилання представника відповідача на необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «СК «Статус» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0244906 від 27.06.2013 року, суд до уваги не бере, з огляду на те, що наявні підстави для стягнення шкоди з винуватця ДТП, право вибору способу захисту свого порушеного права, а також визначення відповідача належить виключно позивачу.

З огляду на викладене майнова шкода в розмірі 116 166,51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, через ушкодження, які зазнав автомобіль позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач не мав змоги тривалий час експлуатувати автомобіль, використовувати його для власних потреб, потреб сімї та для роботи, що спричинило йому моральні страждання. Всі ці обставини порушили його нормальний спосіб життя.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно розяснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості, бере до уваги той факт, що відповідач є пенсіонером та людиною похилого віку, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно Договору про надання правової допомоги № 111 від 07.04.2014 року за надання правової допомоги ОСОБА_1 07.04.2014 року було сплачено гонорар у розмірі 50,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1188 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 116 166 /сто шістнадцять тисяч сто шістдесят шість/ грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 /одна тисяча/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1301 /одна тисяча триста одна/ грн. 72 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 50 /пятдесят/ грн. 00 коп., витрати на проведення оцінки в розмірі 500 /пятсот/ грн. 00 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 3 456 /три тисячі чотириста пятдесят шість/ грн. 00 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко