Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)
13 жовтня 2016 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Демидової С.О.
за участю секретаря Пєронкова М.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сплати грошових коштів за кредитним договором та стягнення грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що у 2009 році сторони домовились, що ОСОБА_1 сплатить кредитну заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 034/07-ФЛ/11 від 16 серпня 2007 року, укладеним між останнім та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», після чого ОСОБА_2 зобовязався переоформити право власності на належний йому автомобіль марки ВАЗ 2110 2006 року випуску на ОСОБА_1; до моменту перереєстрації права власності на автомобіль відповідач видав позивачу довіреність на право керування зазначеним автотранспортним засобом. У 2011 році позивач сплатив за відповідача кредитну заборгованість в загальному розмірі 21 638,20 грн., проте в березні 2013 року автомобіль марки ВАЗ 2110 2006 року під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений співробітниками ДАІ та вилучений ними, оскільки вказаний автомобіль перебував під арештом у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 інших кредитних зобовязань. Тому позивач просить суд встановити факт сплати ним грошових коштів за кредитним договором №034/07-ФЛ/11 від 16 серпня 2007 року в сумі 21 638,20 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім грошові кошти в сумі 21 638,20 грн. за кредитним договором № 034/07-ФЛ/11 від 16 серпня 2007 року; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до квитанцій, копії яких в обґрунтування своїх вимог були додані позивачем до позовної заяви, платником грошових коштів в погашення заборгованості за кредитним договором № 034/07-ФЛ/11 від 16 серпня 2007 року є ОСОБА_2 /а. с. 13-17, 20-25/.
Таким чином оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно встановлення факту сплати ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором №034/07-ФЛ/11 від 16 серпня 2007 року в сумі 21 638,20 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача цих грошових коштів, суд вважає за необхідне відмовити у звязку з недоведеністю.
Крім того, позивач жодним чином не пояснює чому, сплативши у 2011 році кредитну заборгованість за ОСОБА_2 (як про це зазначає ОСОБА_1 в позовній заяві), він не наполягав на виконанні відповідачем досягнутих між ними домовленостей з перереєстрації права власності на автомобіль, а продовжив ним користуватись на підставі довіреності до 2013 року, коли автомобіль був вилучений співробітниками ДАІ. Суд також звертає увагу на той факт, що до суду за захистом своїх прав позивач звернувся більше, ніж через три роки після вилучення в нього автомобіля та через пять років після сплати кредитної заборгованості.
Суд також вважає за можливе зазначити, що звертаючись до суду з даним позовом на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, якою визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки виниклі між сторонами правовідносини не регулюються зазначеною правовою нормою.
Враховуючи результат вирішення даної цивільної справи судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сплати грошових коштів за кредитним договором та стягнення грошових коштів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова