Справа № 143/1427/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

за участю секретаря Шафер В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Спичинецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що 14 січня 2015 року померла його мати ОСОБА_2. Відповідно, в наслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом, згідно якого померла заповіла йому належну їй земельну ділянку. Позивач в передбачений законодавством строк прийняв спадщину шляхом звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак 14.09.2016 р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю. Виходячи з цього позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Позивач в судове засідання не зявився, проте повідомив суд про це шляхом подання заяви, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України та клопотав розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак телефонограмою повідомив суд про причини неявки. Просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

По справі беззапечечно встановлено, що 14.01.2015 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.01.2015 р. (а.с. 7). За життя спадкодавець залишив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 48 (а.с. 8). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташовна на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, про що наявна відповідна відмова (а.с. 9). В звязку з неможливістю оформлення спадщини інакше як в судовому порядку, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №X передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: оскільки оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності померлої на земельну ділянку не збереглось, а відтак спадкоємець інших способів окрім як визнання права власності в судовому порядку не має, то він обгрунтовано та правомірно звернувся до суду з метою реалізації своїх законних прав на спадкове майно. Задоволення судом предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позов базується на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому його слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 , 215 ЦПК України, суд , -

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 2,9655 га, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 154924, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 20.05.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя