У Х В А Л А

про забезпечення позову

11.10.2016 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача про визнання договору недійсним.

Представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову та відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до позовної заяви позивач просить ухвалити рішення, яким просить визнати недійсним договір, згідно з яким відбувся перехід права власності на квартиру за адресою м. Львів вул. Городоцька, 201/22 від 10.11.2014 року.

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що відповідач, скориставшись психічним захворюванням та важким психологічним станом позивачки відчужив квартиру на свою користь. ОСОБА_3 В А., увійшовши в довіру до потерпілої та знаючи про те, що потерпіла хворіє важким психоневрологічним захворюванням - епілепсією, під час загострення хвороби, скористалася тим, що особа не могла усвідомлювати значення своїх дій, і здійснила переєстрацію квартири на себе із залученням групи осіб, із якими перебувала у попередній змові, шляхом переконання потерпілої проставити підписи на документах (довіреностях, договорах, тощо), значення яких потерпіла не розуміла.

На сьогодні відповідач постійно погрожує, що кілька разів продасть квартиру і позивач не зможе у майбутньому відчужити її у добросовісного набувача. Визнання договору недійсним призведе до повернення його сторін у первинне становище, тобто поновлення за Позивачем права власності на квартиру. Оскільки відчуження квартири з боку Відповідача на користь третьої особи, унеможливить виконання рішення суду, тобто повернення Позивачу квартири, представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру до розгляду справи по суті.

Представник позивача просить також забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам вчинення дій про примусовому виселенню громадянки ОСОБА_2 з квартирпи за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 201/22 та відстрочити сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача. При цьому, представник позивача посилається на те, що 16 вересня 2016 року коли позивача не було вдома, невідомі особи зламали замок в квартирі та вивезли в невідомому напрямку все майно - речі, посуд, одяг, зокрема всі грошові кошти, про що позивачем подана заява в органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувшим заяву представника позивача про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, виходячи із нижченаведеного.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи для забезпечення позову.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до до ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані ініші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною третьою статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, cуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, правосуддя здійснюється на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від майнового стану. Натомість необхідність сплати судового збору до моменту подання позовної заяви, розмір якого для позивача є непомірно великим, позбавляє його доступу до правосуддя.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача про визнання недійсним договору, згідно з яким відбувся перехід права власності на квартиру за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 201/22 від 10.11.2014р..

З врахуванням того, що позивач подав позовну заяву про визнання недійсним договору, згідно з яким відбувся перехід права власності на квартиру за адресою м. Львів вул. Городоцька, 201/22 від 10.11.2014 року, суд дійшов переконання про необхідність забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 оскільки такий вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду з врахуванням, того, що відповідач можуе відчужити вищевказану квартиру.

Що стосується забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчинення дій про примусовому виселенню громадянки ОСОБА_2 з квартири за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 201/22, то в цій частині заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з такого. Відповідно до вимог ЖК України примусове виселення допускається лише за рішенням суду. У випадку вчинення неправомірних дій щодо виселення, особи, які винні у вчиненні вказаних дій, несуть відповідальність встановлену законом. В заяві про забезпечення позову не зазначено переліку осіб, яким представник позивача просить заборонити вчинення дій по примусовому виселенню позивача. Не вказано в заяві про забезпечення позову і про наявність судового рішення, яке вступило в законну силу, про виселення позивача.

Виходячи з положень ст.ст.151-152 ЦПК України та обов'язковості виконання судових рішень, забезпечення позову шляхом заборони державним виконавцям або іншим особам вчиняти дії, спрямовані на виконання іншого судового рішення, як вид забезпечення позову ЦПК не передбачено, а тому в цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи скрутний майновий стан позивача, суд відповідно до вимог ст.82 вважає за необхідне відстрочити сплату судового збору позивачу за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відстрочити позивачу ОСОБА_2 сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення рішення по справі.

Заяву представника позивача про забезпечення позову задоволити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно: на квартиру за адресою м. Львів вул. Городоцька, 201/22.

В іншій частині вимог щодо забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання: до 10.10.2017 р.

Стягувач за ухвалою: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,іпн НОМЕР_1)

Боржник за ухвалою: ОСОБА_3 ( прож. ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2)

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мигаль Г.П.