Провадження № 22-ц/779/1344/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.,

суддів Ковалюка Я.Ю., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна компанія» Кузя А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Єдиний розрахунковий центр», назва якого змінена рішенням Івано-Франківської міської ради другої сесії сьомого демократичного кликання від 25 грудня 2015 року № 66-2 «Про внесення змін до статуту» на Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 та із врахуванням уточнених вимог зазначало, що відповідачу належать на праві приватної власності житлові квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3. Рішенням Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х покладено на останнє здійснення функцій балансоутримувача житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська. Відповідач мешкає за адресою АДРЕСА_1, користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Посилаючись на те, що за змістом вимог ст. 1 Закону України «Про житлові-комунальні послуги» відповідач є споживачем наданих послуг, однак у добровільному порядку не сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги, просило стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з листопада 2011 року по лютий 2016 року у розмірі 5704,96 грн., з яких в 2932,95 грн. по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та 2774,01 грн. по особовому рахунку НОМЕР_2 АДРЕСА_3.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5704,96 грн. та 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі предативника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на новий розгляд, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що позивач не надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_1, у м. Івано-Франківськ, за які вимагає оплату, а ті які надавались, надавались не у повній мірі та неякісно. Крім того, відповідач є тільки власником квартир АДРЕСА_1,АДРЕСА_3, а фатично там не проживає більше 13 років, та не користується послугами Єдиного розрахунковго центру. Вважав, що він самостійно проводить необхіний ремонт будинку АДРЕСА_1, тому немає підстав для стягнення неіснуючої заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» заперечує щодо скасування рішення суду і вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до частки в майні.

За змістом ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується стронами, ОСОБА_2 належать на праві приватної власності житлові квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3. Відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Отже відповідач також зобов`язаний нести витрати на утримання спільного майна та спільної прибудинкової території.

Згідно рішенням Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х на Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» покладено функції балансоутримувача житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська, яка також надає послуги з з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій

Ухвалою Івано-Франківського міського суду ві 24 червня 2015 року за заявою представника відповідача скасовано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 від 15.09.2011 року затверджено структуру строки та періодичність сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківську.Рішенням Івано-Франківської міської ради №212-Х від 02.06.2011 року позивача визначено виконавцем послуг з управління будинками, утриманням будинків та прибудинкових територій, ремонту приміщень, будинків та споруд. Рішенням Івано-Франківської міської ради №427 від 13.07.2011 року встановлено вартість послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради позивача визначено в якості виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківську.

Рішенням Івано-Франківської міської ради №842 27.12.2011 року затверджено по будинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківську. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25/04/2013 р. №1043-35 затверджено тимчасові схеми прибудинкових територій.

Згідно п. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно довідки позивача про розрахунки за надані послуги заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з листопада 2011 року по лютий 2016 року становить у розмірі 5704,96 грн., з яких в 2932,95 грн. по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та 2774,01 грн. по особовому рахунку НОМЕР_2 АДРЕСА_3 (а.с. 96).

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позичем не надавась послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, оскільки ним за надані послуги у липні 2012 року та листопаді 2012 року відповідно оплачено 150,78 грн. та 94,15 грн. замість нарахованих до полати 62,49 грн. і 94,15 грн. по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та по особовому рахунку НОМЕР_2 АДРЕСА_3 у липні 2012 року та листопаді 2012 року відповідно оплачено 142,49 грн. та 88,94 грн. замість нарахованих до полати 59,06 грн. і 58,78 грн.(а.с.95,96). Тобто визнавалось надання послуг та їх заборгованість.

Крім цього, представником відповідждача не надано жодного доказу фіксування обставин щодо ненадання послуг у формі претензій щодо такої якості та у спосіб, які передбачений положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» чи Закону України «Про захист прав споживачів», а його доводи про меншу площу прибудинкової спростовуються висновком комісії про затвердження схеми і плану прибудинкової тетирторії АДРЕСА_3 (а.с. 52-54 т.2).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст. 509, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Також суд дійшов вірного висновку про те, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов'язок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані послуги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розглядаючи даний спір суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних мірквань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 12 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Ю.Ковалюк

І.О.Максюта