У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні та суми індексу інфляції з належної при звільненні оплати додаткової відпустки,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» (далі - КП «Виробниче управління комунального господарства») компенсацію за затримку розрахунку у розмірі його середнього заробітку по день фактичного розрахунку у розмірі 28 903 грн 50 коп. та суму індексу інфляції з належної йому при звільненні оплати додаткової відпустки у розмірі 420 грн 21 коп. Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_2 просив стягнути суму середнього заробітку у розмірі 8 118 грн 77 коп. з врахуванням вже сплачених йому сум у розмірі 12 829 грн 21 коп.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_2 8 118 грн 77 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 червня 2014 року по 18 березня 2015 року та 3 000 грн понесених витрат за надання правової допомоги, а всього стягнуто 11 118 грн 77 коп.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року у частині стягнення з КП «Виробниче управління комунального господарства» на користь ОСОБА_2 3 000 грн понесених витрат за надання правової допомоги скасовано, у цих вимогах позивачу відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ста. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено у п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що 20 травня 2015 року між ОСОБА_2 та адвокатом Подлуцьким М.О. укладено договір про надання правових послуг адвоката. Оплата згідно з договором складала 3 000 грн, що сплачується клієнтом у момент підписання договору. Разом з тим позивачем не підтверджено проведення такої оплати належними доказами, тому апеляційний суд обґрунтовано відмовив у стягненні з відповідача витрат за надання правової допомоги.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні та суми індексу інфляції з належної при звільненні оплати додаткової відпустки.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік