Справа № 502/2633/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.

за участю секретаря судового засідання Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності та визнання права власності, в якому обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 померла влітку 1968 року. ОСОБА_2 помер у 1971 році. Заповіту щодо належного їм майна не залишили. Спадщину, що відкрилась після їх смерті, фактично прийняла їх донька - ОСОБА_4, яка постійно проживала разом зі спадкодавцями та вступила в управління і володіння спадковим майном. Будучи власницею будинку, ОСОБА_4 збудувала на цій же земельній ділянці у 1990 році сарай, убиральню та надвірні споруди: огорожі і замощення, проте право власності на спадщину та новостворене майно не зареєструвала. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла. Після її смерті залишився заповіт, згідно якого вона заповіла все своє майно подружжю сусідів - ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які за життя за відсутності родичів піклувалися про ОСОБА_4 Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, подружжя ОСОБА_1 прийняло шляхом вступу у володіння належним спадкодавцю житловим будинком. ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 та заповіту щодо належного йому майна не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, та яку прийняла позивач, вступивши у володіння спадковим майном, фактично володіючи іншою частиною будинку, проводячи його поточні ремонти, сплачуючи необхідні платежі з утримання будинку та обробляючи присадибну земельну ділянку. Однак в зв'язку з тим, що за життя спадкодавців ними не було оформлено правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок і в зв'язку з цим в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, вона просить суд:

Встановити факт належності ОСОБА_4 на праві приватної власності:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити факт належності ОСОБА_5 на підставі спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ? частини спадкового майна, яке складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за спадщиною за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на ? частину спадкового майна, яке складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за спадщиною за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 на ? частину спадкового майна, яке складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

На дату розгляду справи представником позивача ОСОБА_6 було надано заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача, Вилківської міської ради, в судове засідання на розгляд справи не з'явився, надавши 05.01.2016 року заяву згідно якої заперечень проти позову ОСОБА_1 не має та просить суд розглянути справу без його участі.

Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням викононкому Вилківської міської ради депутатів трудящих від 18.06.1957 року № 235 було визнано право особистої власності на домоволодіння в АДРЕСА_1, що складається з 3-х кімнат та сіней за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с. 12/.

Згідно технічного паспорту, складеного 14.10.2015 року Кілійським РБТІ житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які побудовані в період 1944-1950, 1980 та 1990 р.р /а.с. 10/.

Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області від 22.10.2015 року № 104 на підставі заяви ОСОБА_1 було присвоєно житловому будинку адресу: АДРЕСА_1 /а.с. 11/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно 16.08.1979 року Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 81, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записано ОСОБА_2 та ОСОБА_7 /а.с. 13/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 06.04.1995 року Вилківською міською радою народних депутатів Кілійського району Одеської області, актовий запис № 36, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 /а.с. 14/.

Згідно заповіту, посвідченого 30.01. 1990 року секретарем виконкому Вилківської міської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 30, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_5 та ОСОБА_1 /а.с. 15/.

Шлюб ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено 08.01.1963 року в м. Вилкове виконкомом міської ради депутатів трудящих, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, про що складено актовий запис за № 1 /а.с. 20/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 09, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області /а.с. 19/.

Відповідно до довідки, виданої 14.09.2015 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області за № 728/02-20, на день смерті ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та померла ІНФОРМАЦІЯ_9; з нею за даною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований /а.с. 17/.

За повідомленням Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 267/01-16 від 04.12.2015 року, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, в передбачений законом термін (6 місяців з дня відкриття спадщини) до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався /а.с. 27/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - відносини спадкування регулюються правилами відповідного ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки заявлені позовні вимоги стосуються спадщини, яка відкрилась раніше 1 січня 2004 року, до правовідносин щодо спадкування підлягають застосуванню положення ЦК УРСР.

Згідно положень ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Таким чином спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину були позивач - ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5, які прийняли її шляхом вступу в управління спадковим майном, доглядаючи за спадкодавцем за його життя.

Після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Таким чином спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, є позивач - ОСОБА_1, оскільки вона на момент відкриття спадщини вступила у володіння спадковим майном.

Беручи до уваги, що оформлення позивачем спадщини в нотаріальному поряду неможливе в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає, що право позивача на спадщину підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 529, 534, 549 ЦК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 на праві приватної власності:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити факт належності ОСОБА_5 на підставі спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ? частини спадкового майна, яке складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5. РНОКПП НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке складається з:

-житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,3 кв.м., з них житловою площею 25,4 кв.м., який складається з: коридору № 1, 2-х житлових кімнат № № 3 і 4 та кухні № 2;

-господарських будівель: сараю літ. «Б» з навісом літ. «б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г»;

-надвірних споруд: огорож № № 1 і 2 та замощення № І,

які розташовані на земельній ділянці фактичною площею 1934,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, - в тому числі на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников