Ухвала іменем україни
20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_8, на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, від якого мають двох дітей: доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час позивачка не проживає з відповідачем, останній ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, добровільно відмовляється надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю перебувають на утриманні позивачки.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_6 просила суд стягнути з ОСОБА_7 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_10,

ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, та стягувати їх, починаючи від дня пред'явлення позову до суду; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 30 вересня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 16 червня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, в інтересах якої діє ОСОБА_8, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити чи залишити позов ОСОБА_6 без задоволення, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходив із того, що діти зареєстровані та проживають з матір'ю - ОСОБА_11 та перебувають на повному її утриманні.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29 жовтня 2014 року згідно з рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова розірвано (а. с. 10-11). Від шлюбу мають двох спільних дітей - доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6), та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7).

Згідно з довідкою КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 08 червня 2015 року № 2195 (а. с. 9) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає і постійно зареєстрована в АДРЕСА_1. Склад сім'ї: ОСОБА_12 - власник/наймач, ОСОБА_11 - невістка, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, - онука, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, - онук.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилався на те, що його син ОСОБА_13 з липня 2015 року проживає разом з ним, однак апеляційний суд належним чином заперечення відповідача не перевірив, обставини у справі в повному обсязі не встановив.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважним причинами.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2015 року позов ОСОБА_7 про визначення місця поживання дитини задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, з батьком ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки рішенню Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2015 року, яким місце проживання малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, визначено з батьком ОСОБА_7, та з огляду на встановлені обставини не визначив, з кого та в якому розмірі повинно бути стягнено аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ураховуючи те, що рішення апеляційного суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу за касаційною скаргою ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_8, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 30 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська