Справа №333/6162/14-ц
Провадження № 2/333/684/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до вдповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги уточнив, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 159250,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1864822 грн. 37 коп.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2014р. позовні вимоги Банку задоволені частково, стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість у 120763,87 дол. США та судові витрати.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015р. Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.11.2014р. та Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14.04.2015р. в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи позивач, 02.06.2016р. до розгляду справи по суті, позовні вимоги змінив, звенувшись до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення, вказавши, що відповідно до укладеного договору № ZРС0GA00000652 від 27.06.2007 року третя особа позичальник ОСОБА_3 27.06.2007 року отримав кредит у розмірі 50000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.06.2017 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У порушення умов договору третя особа позичальник ОСОБА_3 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченноі заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором третя особа позичальник ОСОБА_3 станом на 16.07.2014 року має заборгованість 159250,42 дол. США, що за курсом 11,71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.07.2014 року складає 1864822, 37 грн., яка складається з наступного: 46224,67 дол. США - заборгованість за кредитом; -39442,92 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -6400,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -59579,14 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 21,35 дол. США - штраф (фіксована частина), -7582,34 дол. США . - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач ОСОБА_2 27.02.2009 року уклали договір іпотеки № ZPC0GA00000652, згідно з яким відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду від 08.11.2006 р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 452760 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя.

Далі позивач зазначив, що законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обовязку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPС0GA00000652 від 27.06.2007 року в розмірі 159250, 42 дол. США, що за курсом 11.71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.07.2014 року складає 1864822.37 грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №ZPС0GA00000652 від 27.06.2007р.) Публічним Акціонерним Товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві, просив суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, вважає можливим розглягнути справу у відсутності відповідача та третьої особи та, приймаючи до уваги, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя по даній цивільній справі було ухвалено заочне рішення від 14.11.2014р., суд вважає за необхідне ухвалити рішення по справі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

Відповідно до укладеного договору № ZРС0GA00000652 від 27.06.2007 року третя особа позичальник ОСОБА_3 27.06.2007 року отримав кредит у розмірі 50000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.06.2017 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

В порушення умов договору третя особа позичальник ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченноі заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором третя особа позичальник ОСОБА_3 станом на 16.07.2014 року має заборгованість 159250,42 дол. США, що за курсом 11,71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.07.2014 року складає 1864822, 37 грн., яка складається з наступного: 46224,67 дол. США - заборгованість за кредитом; -39442,92 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -6400,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -59579,14 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 21,35 дол. США - штраф (фіксована частина), -7582,34 дол. США . - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець), зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотків.

Відповідно до ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач ОСОБА_2 27.02.2009 року уклали договір іпотеки № ZPC0GA00000652, згідно з яким відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду від 08.11.2006 р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 452760 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Частина 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача у судовому засіданні, письмова вимога про виконання порушеного зобовязання Банком на адресу відповідачів не надсилалася.

Проте, відповідно до п. 37 постанови Пленуму ВССУ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012р. № 5, невиконання вимог ч.1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Дослідивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що третя особа позичальник ОСОБА_3 порушив зобовязання за Кредитним договором, а саме: не виконав в обумовлені кредитним договором строки зобовязання щодо погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати пені за несвоєчасну сплату кредиту, а тому вимоги Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири за вищезазначеною адресою, яка є предметом іпотечного договору, укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_2 в забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договорами, суд вважає такими, що підлягають задоволенню: у рахунок погашення заборгованості позичальника - третьої особи ОСОБА_3 у сумі 159250,42 дол. США, що за курсом 11,71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.07.2014 року складає 1 864 822 грн. 37 коп., необхідно звернути стягнення на користь ПАТ КБ „Приватбанк на предмет іпотеки квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від від 08.11.2006 р.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що при застосуванні процедури продажу заставленого майна на прилюдних торгах необхідно встановити початкову ціну продажу іпотечного майна квартири не нижче ринкової ціни на цей вид майна.

Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 452760 грн. 00 коп.

Суд вважає, що загальна сума вимог іпотекодержателя за кредитним договором є співмірною з вартістю іпотечного майна. Відповідно до ЗУ «Про іпотеку» за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки іпотекодержатель задовольняє свої вимоги. У випадку якщо після реалізації предмета іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя залишилися кошти, вони повертаються іпотекодавцю.

При цьому суд вважає, що позовні вимоги Банку в частині виселення мешканців квартири, яка є предметом іпотеки, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

За змістом ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.2 ст. 109 ЖК України, особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач ОСОБА_2 27.02.2009 року уклали договір іпотеки № ZPC0GA00000652, згідно з яким відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду від 08.11.2006 р.

Тобто, належна відповідачу квартира за вказаною адресою, що передана в іпотеку Банку за договором іпотеки від 27.02.2009р., укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 належить відповідачу на праві власності на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2006р., тобто, придбана не за рахунок кредиту.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у сумі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 629, 526, 610, 599, 611, 1054, 1050 ЦК України, ст.ст. 33, 35,39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPС0GA00000652 від 27.06.2007 року в розмірі 142 505,07 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1 668 734 грн. 37 коп. звернути стягнення на квартиру загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м, яка розташована за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. З, кв.62 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №ZPС0GA00000652 від 27.06.2007 р.) Публічним Акціонерним Товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижче ринкової на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Обмежити стягнення сумою заборгованості за кредитним договором в розмірі 142 505,07 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1 668 734 грн. 37 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судові витрати у сумі 3654 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Боровікова