12.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/9013/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом-

В С Т А Н О В И В :

25.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначила, що 03 січня 2015 року помер ОСОБА_4. Опіка над ним була встановлена в жовтні 2006 року, та з того часу ОСОБА_4 мешкав разом з ОСОБА_1. Близьких родичів у ОСОБА_4 немає.

На час встановлення опіки ОСОБА_1 мала квартиру АДРЕСА_1. За даною адресою мешкали та були зареєстровані ОСОБА_1, її донька та син, померлий ОСОБА_4, зареєстрований як брат.

Щоб поліпшити житлові умови в 2009 році ОСОБА_1 продала приватизоване житло та купила квартиру №11 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Будьонного, буд.55. В звязку з тим, що відчужувалось приватизоване майно, власником якого були неповнолітні, та особа над якою встановлена опіка в наслідок недієздатності, для надання дозволу на відчуження, орган опіки та піклування зобовязав придбати житло на всіх чотирьох осіб.

В грудні 2014 року стан ОСОБА_4 сильно погіршився, у звязку з чим був необхідний постійний медичний догляд. ОСОБА_1 звернулася до спеціалізованої установи, що розташована с. Зелена Долина, Криничанського району, за умовами даного закладу проводиться обовязкова реєстрація осіб, котрі знаходяться в ньому.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді ? квартир №11, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Будьоного, буд.55.

Заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1, як спадкоємиця 4 черги.

17 липня 2015 року державний нотаріус Криничанського району, Дніпропетровської області відмовив у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з розбіжністю реєстрації померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_1

На підставі вищезазначеного просить встановити факт проживання однією сім*єю- ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по день смерті та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

В судове засідання державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 1/4 частина квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 1915 /а.с.10/

Також, ? частина квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 1915.

Інша ? частина квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 1915

Інша ? частина квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 1915.

Право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДМР, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно./а.с.12/

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2006 року ОСОБА_10 призначено опікуном недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.5/

Згідно свідоцтва про шлюб виданого 04 грудня 2010 року серія 1-АП №110698 ОСОБА_10 змінила прізвище на «Багіна»/а.с.6/

05 січня 2015 року помер ОСОБА_4./а.с.7/

Згідно спадкової справи, після смерті ОСОБА_4, померлого 05 січня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1./а.с.53/

17 липня 2015 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 03 січня 2015 року на частину квартири, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Будьонного, буд.№55, кВ.№11, оскільки не надано до нотаріальної контори жодного документа, що підтверджує родинні або шлюбні стосунки будь-якої черги спадкування ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4./а.с.9/

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадщину» від 30 травня 2008 року N7).

Згідно з роз'ясненнями в п.20 постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 -справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК; спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пункт 21-при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

На підтвердження позовних вимог, позивачка подала довідку з КЖЕП №22 від 24.11.2014 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею зареєстрованими значаться: з 09.10.2009 року - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4./а.с.8/ Однак, до вказаної довідки суд ставиться критично, оскільки не можливо встановити період часу з якого вони проживали разом.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували позовні вимоги суду не надано.

Згідно довідки від 12 грудня 2014 року №355 виданої КЗ «Криничанським психоневрологічним інтернатом» ДОР», ОСОБА_4, був підопічним установи та знаходився на повному державному утриманні з 06 грудня 2014 року, згідно путівки Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 25 листопада 2014 року №1330./а.с.62/

Згідно довідки від 21.01.2015р. виданої виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, який помер 03.01.2015р. був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою:с. ОСОБА_13, Криничанського району Дніпропетровської області, вул.. Садова, 1. До дня смерті 03.01.2015р. ОСОБА_4 перебував на обліку у Криничанському психоневрологічному інтернаті./а.с.57/

Таким чином, виходячи з вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_4 не міг проживати однією сім'єю з позивачкою, безперервно на протязі п'яти років до його смерті.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 67, 1259, 1264 ЦК України, ст.3 СК України ст.ст. 10, 60, 61, 215-218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Криничанської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім*єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по день його смерті та визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 03 січня 2015 року- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г.Остапенко