У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 3 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 19 серпня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - ТОВ «ЛК «Автофінанс») укладено договір фінансового лізингу № 010605 відповідно до якого позивач повинен отримати трактор МТЗ 892, сплативши 110 тис. грн. На виконання умов договору позивач сплатив перший внесок в сумі 22 тис. грн.

Враховуючи звільнення від терористичних угрупувань міста Краматорська Донецької області 5 липня 2014 року і подальшими звільненнями території Донецької області трактор повинен використовуватися з метою обробки земельної ділянки. Проте подальше звільнення території припинилось і воєнні дії продовжуються до цього часу. 25 серпня 2014 року та 16 вересня 2014 року лізингодавцю надано заяви про розірвання договору лізингу у зв'язку із обставинами непереборної сили - воєнними діями на території Донецької області. Відповідач добровільно виконав вимогу про розірвання договору з 3 вересня 2014 року, але грошові кошти, які були сплачені як комісія за організацію договору товариство не повернуло мотивуючи це тим, що ці кошти є штрафом за дострокове розірвання договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «ЛК «Автофінанс» на користь ОСОБА_4 22 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 3 березня 20016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення коштів призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик