КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1262/16-ц
Провадження №2/319/697/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Костенко А.В.,

за відсутності осіб, що приймають участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області (далі - Більмацька селищна рада), треті особи Сектор державної реєстрації Куйбишевської РДА у Запорізькій області, про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 05 жовтня 2016 року звернулась ОСОБА_1 із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.08.1994 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок вул. Гагаріна,36 с. Червоне Озеро, Більмацького району Запорізької області, побудований у 1957 році. При цьому, житловий будинок побудовано на земельній ділянці, яка була виділена під забудову з земель колгоспу «Україна». Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок вона не може оформити спадщину після матері, а тому прохає визнати за нею право власності на спірний будинок.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється та підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Просить справу розглядати без її участі.

Відповідач - Більмацька селищна рада письмово повідомила судові про те, вона позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює. Просить справу розглядати без присутності свого представника.

З боку третьої особу, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору, заперечень проти позову не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Червоне озеро Куйбишевського району Запорізької області на земельній ділянці площею 0,50 га, яка була виділена під забудову із земель колгоспу «Україна».

05 серпня 1994 року ОСОБА_2 померла в с.Червоне Озеро Куйбишевського району Запорізької області (а.с.7).

ОСОБА_2 її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Гагаріна,36 в с. Червоне Озеро Куйбишевського району Запорізької області.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1957 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Згідно з п.6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Спірний будинок збудований в 1957 році і відповідно до технічного паспорта від 23 вересня 2013 року складається з житлового будинку літера «А», прибудови літера «а», сараїв літера «Б,В,Г,Д,Е», погребу літера «Ж», вбиральні літера «Л», басейну літера «З», колодязь літера «К», огорожі №1 (а.с.21-23).

Двір, в якому знаходився спірний будинок, входив до суспільної групи господарства колгоспника (а.с.9).

Згідно долучених до справи виписок з погосподарських книг власником будинку, що розташований с.Червоне озеро була ОСОБА_2 ОСОБА_2 її смерті будинком та присадибною ділянкою користувалась дочка ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що спірний будинок, як спадкове майно, належав спадкодавцю ОСОБА_2 на законних підставах.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилась 03 серпня 1994 року, тобто до 01 січня 2004 року, суд при вирішенні даної справи застосовує чинне на той час законодавство, зокрема, Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК Української РСР).

Згідно ст.529 ЦК Української РСР спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1

Для придбання спадщини за правилами ст.548 ЦК Української РСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За положеннями ст.549 ЦК Української РСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця фактично проживала в спірному будинку, отже фактично вступила в управління спадковим майном.

Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, а також те, що правовий режим майна, права та обов'язки осіб, які брали участь у будівництві, визначаються законодавством, яке діяло на той час, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб.

Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись стст.529,533,548,549 ЦК Української РСР, пунктом 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, стст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Гагаріна,36 с. Червоне Озеро Більмацького району Запорізької області в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_2, яка померла 03 серпня 1994 року.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.С.Солодовніков