У х в а л а

16 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л. І., Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и л а:

Нікопольський міський суд рішенням від 26 лютого 1998 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення недоплаченої суми розрахунку і середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовив.

Дніпропетровський обласний суд ухвалою від 2 квітня 1998 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалою від 11 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2016 року, відмовив ОСОБА_4 у відкритті провадження за її заявою про перегляд рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави пропуску ОСОБА_4 передбаченого законодавством строку для подання такої заяви.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 6 травня 2016 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за її заявою про перегляд рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у зв'язку з нововиявленими обставинами на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України

5 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 116 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 21 березня 1992 року № 140.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2013 року, в якій, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано зазначені норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 6 травня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовивши у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про відсутність правових підстав для перегляду рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року в зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки заявницею пропущений трирічний строк для звернення до суду із такою заявою, передбачений частиною першою статті 362 ЦПК України.

Разом з тим ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2013 року, надана заявницею для порівняння, постановлена за результатами розгляду цивільної справи з іншими фактичними обставинами, зокрема щодо відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я; при цьому зазначеною ухвалою судові рішення першої та апеляційної інстанції залишені без змін.

Порівняння наведеного судового рішення із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Отже, вважати подану заяву обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко