АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 648/2574/16-ц Головуючий в І інстанції Сокирко Л.М.
Провадження №22-ц/791/2138/16 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
СекретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління державної казначейської служби України в Херсонській області, треті особи: відділ державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_6, про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину ОСОБА_6 27.07.1999 року, що встановлено вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19.12.2002 року відносно останнього. Сума матеріальної шкоди становить 44040 грн. стягнута з ОСОБА_6, однак до теперішнього часу ним не відшкодована, ні під час відбування покарання, ні після цього. Державна виконавча служба не проводить стягнення на відшкодування шкоди.

Посилаючись на те, що держава виступає гарантом відновлення майнових прав потерпілого, відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України, позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача - Головного управління державної казначейської служби України в Херсонській області суму відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В ході апеляційного розгляду позивачка ОСОБА_5 пояснила, що за багато років їй відшкодовано винною особою ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 2,36 грн. На теперішній час виконавчий лист знаходиться у виконавчій службі. Державні виконавці зясували, що у ОСОБА_6 грошей та майна немає. В звязку з чим, вважаючи винну особу неплатоспроможною, просила стягнути відшкодування шкоди з держави.

Представник Головного управління державної казначейської служби України в Херсонській області ОСОБА_7 просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом встановлено і вбачається із матеріалів справи, що необхідність стягнення з державного бюджету коштів на відшкодування матеріальної шкоди, позивачка пов'язувала із фактом злочину, вчиненого ОСОБА_6, за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані обставини підтверджуються вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 19.12.2002 року, який набрав законної сили. На користь ОСОБА_5 з ОСОБА_6 стягнуто на відшкодування шкоди 2,36 грн. До теперішнього часу матеріальна шкода в сумі 44040 грн. винною особою не відшкодована(а.с.4-10).

Відповідно до ст. 1177 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

Відповідно вимог статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується й судова колегія, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами заявлених вимог та обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження неможливості стягнення залишку суми заборгованості з винної особи - ОСОБА_6 та його неплатоспроможності.

Окрім того, позовні вимоги заявлені до неналежного позивача, оскільки Головне управління державної казначейської служби України в Херсонській області не є розпорядником коштів Державного бюджету України та не відповідає за зобовязаннями держави.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову із заявлених позивачкою підстав.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення та висновки суду не спростовують.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 17 серпня 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3