Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2016 Справа №607/18112/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що їй та її сину на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 15 березня 2011 року у житловому будинку за вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2. Протягом останнього року відповідач не проживає у даному житловому будинку, його речі та майно там відсутні, оплату за комунальні та інші послуги не вносить, а тому позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Щодо винесення судом заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 з народження, по сусідству із позивачем. З відповідачем ОСОБА_2 свідок знайома, близько останніх чотирьох років він не проживає у будинку позивача. Чи є його особисті речі у вказаному будинку, вона не знає. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 з народження, по сусідству із позивачем. З відповідачем ОСОБА_2 свідок знайома, близько останніх чотирьох років він не проживає у будинку позивача. Чи є його особисті речі у вказаному будинку, вона не знає. Позивач не чинить відповідачу перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 09 червня 2004 року Виконавчим комітетом Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на підставі рішення виконкому сільської ради №25 від 20 травня 2004 року, ОСОБА_1 належить ? частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами АДРЕСА_1.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 28 жовтня 2004 року, виданого Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, ? частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною держнотконтрою 05 жовтня 2004 року за реєстровим №1-2026, належить ОСОБА_1.

Довідка №684 від 11 листопада 2015 року, видана Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, свідчить про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1. Склад її сім'ї наступний: ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - бабуся, ОСОБА_2 - чоловік.

Про факт реєстрації у вказаному будинку ОСОБА_2 свідчить також запис у будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих у будинку за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_2 зареєстрований у ньому15 березня 2011 року.

Як вбачається з акту, складеного 10 грудня 2015 року комісією в складі секретаря Товстолузької сільської ради Тернопільського району та свідків-сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5, затвердженого сільським головою, при проведенні обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_1 на предмет проживання в ній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за даною адресою з 25 травня 2011 року по час складення даного акту.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей щодо проживання у житловому будинку №4, що знаходиться за адресою: вул.Польова в с.Застінка Тернопільського району Тернопільської області, де він зареєстрований, понад рік. Вказані доводи підтверджені показами свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК УРСР, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська