Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (далі - ТОВ «ЛК «Еталон») було укладено договір фінансового лізингу, за умовами якого відповідач зобов'язався придбати та передати йому на умовах фінансового лізингу у користування майно - трактор марки ДТЗ 354.5С, плуг та культиватор, а він, у свою чергу - прийняти предмети лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі згідно з умовами договору. Вартість предметів лізингу згідно з додатком № 1 до цього договору визначено у 97 100 грн.

Посилаючись на недотримання вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, його нікчемність, невиконання відповідачем умов договору, позивач просив визнати договір фінансового лізингу недійсним, стягнути з відповідача на його користь кошти, отримані за договором у розмірі 67 970 грн.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір фінансового лізингу від 8 листопада 2014 року, укладений між ТОВ «ЛК «Еталон» та ОСОБА_4 недійсним. Стягнуто з ТОВ «ЛК «Еталон» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 67 970 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 679 грн 70 коп.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 11 травня 2016 року рішення районного суду в частині визнання недійсним договору фінансового лізингу щодо плуга та культиватора скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛК «Еталон», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суди (апеляційний суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору фінансового лізингу, укладеного щодо плуга та культиватора), на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що за своєю правовою природою договір фінансового лізингу, укладений між сторонами, є змішаним та містить елементи договору купівлі-продажу транспортного засобу та договору оренди (найму), який відповідно до ст. 799 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню, як укладений за участю фізичної особи. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України цей договір є нікчемним, оскільки сторонами не додержано вимоги закону про його нотаріальне посвідчення. Такий висновок відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-276цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів.

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 судові рішення не оскаржив, а ТОВ «ЛК «Еталон», не погодившись із застосуванням судом правової позиції, викладеній в зазначеній вище постанові Верховного Суду України, не навів підстав для відступлення судом касаційної інстанції від цієї правової позиції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» відхилити.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2016 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик