Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2016/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 45 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Галацевич О.М., Шевчук А.М.,

при секретарі Гарбузюк Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з вересня 1993 року на балансі Житомирської обласної лікарні перебуває гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 з 1994 року разом із сім'єю проживає у даному гуртожитку та користується кімнатами НОМЕР_1 ( а,б), проте протягом періоду з 1 квітня 2013 року по 31 травня 2015 року не сплачувала в повному обсязі кошти за надані послуги з водопостачання, опалення, електропостачання, а також з утримання гуртожитку та прибудинкової території. Внаслідок цього виникла заборгованість в сумі 7313 грн. 18 коп., яку Житомирська обласна дитяча лікарня просить стягнути із ОСОБА_1

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної дитячої лікарні заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку і прибудинкової території в розмірі 7313 грн. 18 коп., а також 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що своєчасно та в повному обсязі сплачувала кошти за житлово-комунальні послуги та утримання гуртожитку. Справляння плати за електропостачання та послуги з постачання гарячої і холодної води здійснювалось нею на підставі показників індивідуальних лічильників, встановлених у її кімнаті ще у 2005-2006 роках з дозволу позивача. На даний час належних доказів на підтвердження цієї обставини вона надати не може, оскільки відповідні документи не були їй видані. Лічильники обліку електроенергії та води встановлені майже у всіх кімнатах гуртожитку. До спірного періоду нарахування та сплата послуг з електропостачання та водовідведення здійснювалась на підставі показників індивідуальних засобів обліку споживання води та електричної енергії, проте в подальшому адміністрація лікарні безпідставно нараховувала плату згідно з показниками загальних лічильників, встановлених у будівлі гуртожитку.

Окрім того, позивачем безпідставно нараховується плата за утримання прибудинкової території, оскільки земельна ділянка для обслуговування гуртожитку не була відведена у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

На думку представників позивача, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки згідно з чинного законодавства розрахунки за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюються мешканцями гуртожитку на підставі показників загальнобудинкових приладів обліку. Нарахування плати за спожиті електричну енергію та воду на підставі показників індивідуальних лічильників можливо лише після укладення договору про надання даних послуг з балансоутримувачем. Протягом спірного періоду відповідачка ухилялася від підписання зазначеного договору, отже зобов'язана сплатити послуги на підставі здійсненого розрахунку.

Представники позивача також пояснили, що до квітня 2013 року плата за житлово-комунальні послуги дійсно нараховувалась на підставі показників індивідуальних лічильників, проте з метою дотримання вимог законодавства в подальшому нарахування відбувалось на підставі загальнобудинкових лічильників обліку води та електроенергії.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за спожиті нею житлово-комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку і прибудинкової території за період з 1 квітня 2013 року по 31 травня 2015 року становить 7313 грн. 18 коп., яка підлягає стягненню з останньої на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

В судовому засіданні встановлено, що на балансі Житомирської обласної дитячої лікарні перебуває гуртожиток, розташований за адресою : АДРЕСА_1

У даному гуртожитку ОСОБА_1 користується кімнатою НОМЕР_1, загальною площею 59,7 кв.м., в тому числі житловою - 25,4 кв.м.

Звертаючись до суду з даними вимогами, позивач надав розрахунок, який містить інформацію про те, що протягом періоду з 1 квітня 2013 року по 31 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 за комунальні послуги та проживання у гуртожитку становить 7313 грн. 18 коп.

Як пояснила представник ОСОБА_1 в судовому засіданні, у кімнаті НОМЕР_1 з дозволу адміністрації лікарні протягом 2005-2006 років були встановлені лічильники обліку води та електроенергії.

Факт встановлення лічильників не заперечували й представники позивача.

Згідно з пунктами 18,38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року за №208, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, мешканці гуртожитку зобов'язані своєчасно ( не пізніше десятого числа наступного місяця) вносити плату за користування жилою площею та за комунальні послуги.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги за ставками квартирної плати ( тарифами), встановленими для будинків державного та громадського житлового фонду.

Обов'язок своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги також покладений на споживача й п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України « Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вимог п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами ( нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з п.19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за №1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами ( цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Отже, в даному випадку при вирішенні питання щодо нарахування плати за житлово-комунальні послуги слід враховувати показники засобів обліку, встановлених у кімнаті НОМЕР_1.

Та обставина, що розрахунки за житлово-комунальні послуги здійснюються між власником гуртожитку та виконавцями за загальними засобами обліку та різниця в обсягах споживання за загальними та індивідуальними приладами обліку може розподілятись між мешканцями гуртожитку, не є підставою для нарахування ОСОБА_1 плати за дані послуги на підставі показників загальнобудинкових лічильників.

Окрім того, надані позивачем розрахунки свідчать про те, що загальна сума нарахувань плати за комунальні послуги протягом спірного періоду становить 17709 грн. 45 коп., з яких ОСОБА_1 сплачено 10396 грн. 27 коп. Однак, детальної інформації про те, які суми із здійснених платежів були зараховані за кожен вид послуг, матеріали справи не містять.

Зазначивши щомісячну суму платежу за житлово- комунальні послуги, позивач не навів детального її обрахунку з посиланням на вихідні дані.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З огляду на вищезазначене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року скасувати, ухваливши нове,- про відмову у задоволенні позовних вимог Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та послуги з утримання гуртожитку та прибудинкової території.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: