Ухвала

іменем україни

21 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 06 липня 2016 року, позов задоволено.

Визнано недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 лютого 2007 року виконавчим комітетом Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис про шлюб за номером № 03.

Визнано недійсним заповіт, укладений ОСОБА_4 30 вересня 2011 року на користь ОСОБА_2, посвідчений секретарем Сотниківської сільської ради Яготинського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за номером № 32.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказане судове рішення скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження в справі необхідно відмовити на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1224 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно зі ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємці, які за цим заповітом були позбавлені права на спадкування, одержують право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі ї смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, під час реєстрації шлюбу 23 лютого 2007 року та під час складання заповіту 30 вересня 2011 року ОСОБА_4 страждав на хронічний стійкий розлад - шизофренію параноїдальної форми із безперервно пронредієнтним типом перебігу та адаптико-дисоціативним типом дефекту, а тому ступінь виразності психічних розладів у останнього був таким, що він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки на момент укладення шлюбу та складення заповіту ОСОБА_4 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Доводи касаційної скарги, що апеляційний суд не врахував висновок судово-психіатричної експертизи Київського міського центру судово-психіатричних експертиз від 19 вересня 2014 року № 794 не відповідають дійсності, оскільки апеляційний суд дав оцінку з урахуванням висновку повторної судово-психіатричної експертизи.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Вимоги матеріального та процесуального права при розгляді справи апеляційним судом додержані.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним шлюбу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана