Справа № 162/997/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Токарська І.С.
Провадження № 22-ц/773/1132/16 Категорія: 2 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретар Черняк О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача начальник сектору державної реєстрації Любешівської РДА Волинської області ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власника земельної ділянки за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 17 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 17 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача начальник сектору державної реєстрації Любешівської РДА Волинської області ОСОБА_4, про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власника земельної ділянки відмовлено.

Додатковим рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 20 липня 2016 року вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, третя особа ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було невірно обрано спосіб захисту його прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що рішенням Любешівської селищної ради Народних депутатів Любешівського району Волинської області № 70 від 18.06.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га (а.с. 11).

Із повідомлення на запит представника позивача відділу Держземагенства у Любешівському районі Волинської області від 16.06.2014 року вбачається, що згідно доданої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в смт. Любешів по вул. Брестській, 10, на земельну ділянку було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0046-1 від 22.07.1997 року. (а.с. 4).

Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 серпня 1997 року (а.с. 6) відповідач ОСОБА_3 продала земельну ділянку позивачу ОСОБА_1 площею 1500 кв.м. для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. На підставі даного договору згідно акту від 14 вересня 1998 року було винесено в натуру межі земельної ділянки за адресою вул. Брестська, 10 в смт. Любешові. Не оформивши належним чином право власності на дану земельну ділянку, позивач розпочав будівництво житлового будинку на даній земельній ділянці. На побудований за вказаною адресою житловий будинок позивачем ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право власності 31 січня 2001 року , що підтверджується проектом забудови, технічним паспортом, свідоцтвом про право власності, оглянутими в судовому засіданні.

Не зважаючи на дані обставини, за заявою ОСОБА_3 від 25.03.2013 року Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Волинська регіональна філія ДП «Ценрт ДЗК» Любешівський районний виробничий відділ було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1500 га, КВЦПЗ-02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в смт. Любешів по вул. Брестська, Любешівської селищної ради Волинської області. К. № :01:001:0773 (а.с. 13-17).

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 Реєстраційної служби Любешівського РУЮ Волинської області від 30.05.2014 року № 13442928 та № 13439405 було постановлено провести державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, розташовані в смт. Любешів по вул. Брестська, б/н, кадастрові номери 010011633 та 010011634, на підставі чого видано свідоцтва про право власності серії СТА № 027403 та серії СТА № 027402 від 30.05.2014 року відповідно. Підставою виникнення права власності зазначено постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року (147-155).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта, виданої державним реєстратором реєстраційної служби Любешівського РУЮ Волинської області ОСОБА_4, власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що в смт. Любешів Волинської області, кадастровий номер :01:001:0973, є ОСОБА_3 Підставою виникнення права власності є постанова Львівського апеляційного адміністративного суду № 11383/13/879 від 22.01.2014 року. Форма власності приватна (а.с. 7).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Любешівського РУЮ ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, скасування рішення про відмову у державній реєстрації, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року скасовано. Постановлено визнати протиправним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Любешівського РУЮ ОСОБА_4 №4120157 від 19 липня 2013 року про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Волинська обл., Любешівський район, смт. Любешів, кадастровий номер земельної ділянки :001:0973; зобовязати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на земельну ділянку, що розташована за адресою: Волинська обл., Любешівський район, смт. Любешів, кадастровий номер земельної ділянки :001:0973 у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ 22 червня 2011 року №703. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Дане рішення позивач ОСОБА_1 як особа, що не брала участі у справі, але чиї права було порушено даним рішенням, не оскаржував.

Згідно із записом у Поземельній книзі відділу Держземагенства у Любешівському районі власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в смт. Любешів по вул. Брестська, б/н, площею 0,0818 га, кадастровий номер 010011633, площею 0,0682 га, кадастровий номер 010011634, є ОСОБА_3 Форма власності приватна. На вказані земельні ділянки за заявою власника виготовлено технічну документацію (а.с. 46-70), а також видано свідоцтва про право власності від 30.05.2014 року (а.с. 149, 153).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Суд вірно виходив з того, що предявивши позов про визнання за ОСОБА_1 права на внесення в базу даних АС ДЗК відомостей про нього, як власника земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора, без оспорювання свідоцтв про право власності на земельну ділянку, які отримала відповідач, а також без оскарження рішення суду, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності за відповідачем, позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав.

Згідно ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Тобто, за змістом зазначеної норми обрання способу захисту свого порушеного права та права визначення предмету та правових підстав позову, законом передбачено виключно позивачеві і суд без його згоди не може їх змінити.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував зазначені вимоги закону, повно та всебічно зясував обставини справи, надав належну оцінку поданим доказам та розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 17 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: