Провадження № 2/161/554/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Кондюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області, про визнання права власності на земельну ділянку, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Позов мотивує тим, що 15.07.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом успадкувала, після смерті ОСОБА_5, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. На підставі рішення Луцької міської ради від 28.01.2009 року № 35/27 спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,0570 га у АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка не була включена в заповіт. Оскільки, позивач набула право власності на житловий будинок, то в порядку ст. 377 ЦК України до неї перейшло право власності на земельну ділянку.

А тому, просила скасувати рішення Луцької міської ради про передачу у власність земельної ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0570 га у АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала частково, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку на якій розташований її житловий будинок. Вимогу про скасування рішення міської ради не підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні вимогу позову про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку ст. 377 ЦК України визнала.

Від третьої особи на стороні відповідача УправлінняДержгеокадастру у Луцькому районі надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника. При ухваленні рішення врахувати позицію викладену в наданому відгуку на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1. (а.с. 12). Дане нерухоме майно позивач успадкувала після смерті ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної до майна померлої.

Право власності позивача на вказане будинковолодіння зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 14).

Разом з тим, судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_5, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, на підставі рішення Луцької міської ради від 28.01.2009 року №35/27, належала земельна ділянка 0,0570 га у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 5).

При складанні ОСОБА_5 заповіту, вищевказана земельна ділянка не була включена до переліку спадкового майна, а тому при оформленні ОСОБА_2 своїх спадкових прав на житловий будинок, свідоцтво про право власності на земельну ділянку вона не отримала.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Статтею 377 ЦК України установлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

В силу положень вказаної статті ЦК України в зв'язку з набуттям права власності на належний спадкодавцю ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, до позивача перейшло власності на належну ОСОБА_5, на праві приватної власності, земельну ділянку.

З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_5 вбачається, що інших спадкоємців, претендентів на майно померлої, які б заявили про свої спадкові права, в тому числі і на земельну ділянку, немає. А тому, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не порушує прав третіх осіб.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0570 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 24.06.2009 року на підставі рішення Луцької міської ради №35/27 від 28.01.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.80, 81, 120 ЗК України, ст.ст. 317, 328, 377 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0570 га, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 24.06.2009 року на підставі рішення Луцької міської ради №35/27 від 28.01.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій