Провадження № 2/638/712/16
27.09.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок ДТП,-
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок ДТП.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2015 року о 17 год. 05 хв. позивач, керуючи автомобілем Mazda-3, номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Мегаком», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, рухався по вул. Новгородська в напрямку парку ім. М. Горького і в цей час з автомобілем зіткнувся автомобіль Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за кермом якого знаходився відповідач. Про факт ДТП свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №859471 від 10.04.2015 року.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.04.2015 року по справі № 638/4686/15-п (3/638/921/15) ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
В результаті вказаного ДТП позивачу було завдано тілесні пошкодження середньої тяжкості, внаслідок ДТП 10.04.2015 року встановлено закриту черепно-мозкову травму з лікворно-гіпертензіозним, вести було-атактичним і цефалітичним синдромом, а також енцефалопатія ветреброгенного ґенеза з лікворно-гіпертензіозним і вести було-атактичним синдромом, вертеброгенна цервикокраніалгія, мишечно-тонічний синдром, остеохондроз шийного відділу хребта з дислокацією С5-С6. Ступіть тяжкості тілесних пошкоджень підтверджується 4 листами тимчасової непрацездатності з 11.04.2015 року по 23.05.2015 року на загальну кількість 43 календарні дні. В результаті чого ОСОБА_1 був вимушений лікуватись в умовах неврологічного відділу Мерефянськой ЦРБ з 11.04.2015 р. п 20.04.2015 р., там же з 15.05.2015 р. по 23.05.2015 р., а також проходив амбулаторне лікування. Позивачем були потрачені кошти на придбання ліків, та засобів медичного предназначення - 4677,33 грн. Також він вимушений був пройти обстеження (ЕКГ, РЕГ,Ехо-ЕГ), УЗІ органів -1000 грн., та необхідне санітарно-курортне лікування, середня вартість путівки складає 6720 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач по справі в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що 10.04.2015 року о 17 год. 05 хв. позивач, керуючи автомобілем Mazda-3, номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Мегаком», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, рухався по вул. Новгородська в напрямку парку ім. М. Горького і в цей час з автомобілем зіткнувся автомобіль Suzuki Grand Vitara, номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, за кермом якого знаходився відповідач. Про факт ДТП свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №859471 від 10.04.2015 року.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до листів тимчасової непрацездатності серії АГР №178138, АГР № 469218, АГР №1781338, консультативного висновку, протоколу досліджень, виписки з історії хвороби №2298 ОСОБА_1 внаслідок аварії отримав тілесні пошкодження середньої тяжкості. Матеріальну шкоду, що була отримана внаслідок ДТП, обґрунтовує товарно-кассовими чеками 17.04.2015 р., 11.04.2015 р., 13.05.2015 р., 15.05.2015 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування збитків, що йому заподіяні в результаті порушення її цивільного права. Збитками є витрати, що особа понесла в зв'язку з знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, що вона повинна, понести для відновлення порушеного права.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992р. під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно розяснень, викладених у п.9 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди.
Згідно вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для поновлення пошкодженої речі.
У відповідності з положеннями ст.1167 ЦК України моральна (немайнова) шкода спричинена громадянинові діями другої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, якщо не додасть доказів, що моральна шкода спричинена не з його вини.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілої, а також інших негативних наслідків.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд повинен врахувати, чи було завдано позивачу моральних страждань, які могли б вплинути на його спокій та звичайний рівень життя.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору, що ж до відшкодування витрат, понесених на правову допомогу, то вони позивачем не були підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Суддя