Справа № 433/1597/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 серпня 1993 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 сільською радою Білокуракинського району Луганської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №12. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. З листопада 2015 року вона та відповідач разом не проживають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин між ними стала наявність конфліктів та непорозумінь, що тривають значний час. Між ними втрачене почуття поваги, розуміння та любові. На даний час відповідач мешкає з іншою жінкою, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим вона просить суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та після розірвання шлюбу визначити її прізвище як «ОСОБА_1».

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач надала суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Від відповідача на адресу суду також надійшла письмова заява, згідно якої він просив справу розглядати без його участі.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 28.08.1993 року серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_3 сільською радою Білокуракинського району Луганської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №12 (а.с.11).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є наявність протиріч та непорозумінь між сторонами, у зв'язку з якими між ними виникають сварки та конфлікти. З листопада 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, разом позивач та відповідач не проживають. Між сторонами втрачене почуття поваги, любові, розуміння. Відповідач проживає з іншою жінкою і примирення між сторонами є неможливим.

Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був.

Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому після розірвання шлюбу можливо визначити прізвище позивача як «ОСОБА_1».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок, що підтверджується квитанцією №3 від 04.08.2016 року (а.с.2).

Відповідач надав суду копію пенсійного посвідчення, з якого вбачається, що він є інвалідом 3-ї групи.

Згідно з п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, а також їх законні представники.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

На підставі ст.104,105, 110, 112-114 ,115 СК України, керуючись ст. 10,11,57,60,88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 28 серпня 1993 року ОСОБА_3 сільською радою Білокуракинського району Луганської області, актовий запис № 12.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача визначити як «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одна ) гривня 20 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Троїцький районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Крівоклякіна