Справа №2305/1703/12
У Х В А Л А

Іменем України

11.08.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сакун Д. І.

при секретарі Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 03.03.2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В ході внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» було встановлено, що по кредитному договору №0 від 28.02.2007 року ухвалене судове рішення від 13.12.2012 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 Представник ПАТ «Дельта Банк», який супроводжував справу щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 по вказаному кредитному договору звільнився з банку, та не передав матеріали справи новому представнику. За вказаних обставин рішення Звенигородського районного суду Черкаської області по вказаній справі залишилося не виконаним, а ОСОБА_1 не погашає заборгованість за кредитом. Оскільки строк предявлення виконавчого листа пропущений, а сам виконавчий лист фактично втрачений, на думку заявника з незалежних від ПАТ «Дельта Банк» причин, заявник звернувся до суду із відповідним клопотанням.

В судове засідання представник заявника та ОСОБА_1 не зявилися із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи судове рішення по вказаній справі про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору було винесено 13.12.2012 року та набрало законної сили 08.01.2013 року.

При матеріалах справи наявні підтверджуючі докази направлення рішення суду та виконавчого листа на адресу ПАТ «Дельта Банк».

Як вбачається із матеріалів справи ПАТ «Дельта Банк» було пред`явлено вказаний виконавчий лист до виконання та 14.03.2013р. було відкрито виконавче провадження за ним.

Постановою ВДВС Звенигородського РУЮ від 15.10.2014р. виконавчий лист було повернено стягувачу без виконання.

Судом вбачається, що рішення про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних було прийнято Правлінням Національного банку України 02.03.2015 року.

Таким чином судом вбачається, що тимчасова адміністрація в даний банк була введена майже через пять місяців після отримання банком виконавчого листа. А тому посилання заявника, що строк предявлення виконавчого листа був пропущений через поважні причини у звязку із веденням тимчасової адміністрації та початком ліквідації банку, що спричинило масове звільнення працівників та втрату документації банку, є на думку суду необґрунтованими та таким яке не відповідає обставинам справи.

Заявник не зазначив, коли представник АТ «Дельта Банк», який супроводжував вказану справу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором звільнився із банку та не надав доказів не звернення до останнього з вимогою про повернення оригіналу виконавчого документу.

Таким чином судом встановлено, що представниками банку виконавчий лист не був предявлений до виконання в термін визначений чинним законодавством без поважних причин. Поважність причин пропуску цього строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, інші обставини, які свідчать про відсутність у заінтересованої особи об'єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що у виконавчому документі зазначається строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином судом вбачається, що заявник отримавши виконавчого листа з виконавчої служби, протягом терміну встановленого чинним законодавством до виконавчих органів не звернувся, поважність пропущення встановлених строків не зазначив, жодних відповідних доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вказує ч.1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

При цьому суд позбавлений можливості з власної ініціативи збирати докази, оскільки це порушить загальні засади цивільного судочинства, і буде свідчити про заінтересованість у прийнятті конкретного рішення.

Таким чином, оскільки заявником не надано жодного підтвердження викладених у заяві обставин, в тому числі щодо втрати виконавчого листа, у суду відсутні можливості встановити ці обставини в ході розгляду справи, зважаючи на що, слід відмовити у видачі дублікату виконавчого документу та у поновленні строку пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 209-210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа по справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Д. І. Сакун