Ухвала

іменем україни

21 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рен-Комерс» до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним висновку про вартість майна, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені прилюдні торги,

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рен-Комерс» (далі - ТОВ «Рен-Комерс») звернулось до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на момент відкриття виконавчого провадження, оцінки та реалізації з прилюдних торгів об'єкта незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не існувало, оскільки згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 жовтня 2008 року за ТОВ «Рен-Комерс» зареєстровано об'єкт незавершеного будівництва станом готовності 98%, а не 95%, як це визначив відділ Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області (далі - ВДВС Тячівського РУЮ Закарпатської області), оцінив експерт, та продало приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» (далі - ПП «СП Юстиція»). Крім того, постанова про призначення експерта винесена в межах виконавчого провадження № 1-1466/10, а майно реалізовувалось в межах виконавчого провадження № 1-757/12, організатора торгів не визначено на конкурсній основі, а реалізація об'єкта здійснювалась не за місцем його розташування. Також позивач зазначав, що на момент проведення торгів звіт про оцінку майна від 14 травня 2012 року втратив чинність, а тому не міг застосовуватись для реалізації цього майна з прилюдних торгів.

Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ «Рен-Комерс» просило суд визнати недійсним висновок про вартість майна від 14 травня 2012 року, протокол проведення прилюдних торгів від 04 січня 2013 року та акт про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від

24 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2015 року, позов ТОВ «Рен-Комерс» задоволено. Визнано недійсними висновок від 14 травня 2012 року № 11/10 про вартість майна, протокол прилюдних торгів від 04 січня 2013 року № 1-6/281/12і та акт про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку»).

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених норм, слідує, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14 та від 28 січня 2015 року у справі № 6-227цс14.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив із того, що в порушення вимог частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» експертний висновок про ринкову вартість нерухомого майна був складений 14 травня 2012 року, він був чинним протягом шести місяців, а тому для реалізації лоту 04 січня 2013 року даний висновок не міг використовуватись.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рен-Комерс» до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним висновку про вартість майна, протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені прилюдні торги.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ