АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Варенко О.П., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Сахарову Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 липня 2011 року у розмірі 17105 грн. 93 коп., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом у розмірі 12281 грн. 81 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2933 грн. 36 коп., - заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 600 грн., - штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., - штрафу (процентна складова) у розмірі 790 грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог банку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 09 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, який складається з заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Згідно умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-33).

Погашення кредиту, згідно умов кредитного договору, повинно проводитися кожен місяць, відповідно з встановленим графіком. Однак, у порушення умов договору, ОСОБА_2 порушила взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого, станом на 24 вересня 2014 року за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 17 105 грн. 93 коп., згідно розрахунку заборгованості (а.с.5,6).

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд правильно виходив з того, що у відповідача виникла заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом незаконно задоволено позовні вимоги банку в частині стягнення пені не можуть бути прийняті до уваги, оскільки нарахування пені передбачено п.п. 1.1.5.24, 1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг, а також нарахована та стягнута пеня не перевищує тіло кредиту, що не надає підстав для застосування ст.ст. 559, 616 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не враховано той факт, що сторони уклали між собою договір про реструктуризацію боргу з іншими строками та умовами погашення заборгованості є безпідставними, оскільки заборгованість, яка була стягнута судом, розрахована станом на 24.09.2014 року, а договір про реструктуризацію укладено 30.12.2014 року, тобто після дати, станом на яку позивач просив стягнути заборгованість, а тому не має значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: