У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитних зобов'язань та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просила визнати недійсними її кредитні зобов'язання перед публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») за кредитним договором НОМЕР_1, оформленим заявою про видачу кредитної картки від 19 січня 2009 року, які виникли на підставі правочину щодо списання 16 січня 2014 року кредитних коштів в сумі 17 680 грн. з її карткового рахунку до кредитної картки НОМЕР_2, відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язати банк відновити залишок коштів на її картковому рахунку.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що у 2013 році вона отримала в ПАТ КБ «ПриватБанк» для користування пластикову картку НОМЕР_2 з кредитним лімітом в 20 тис. грн. У вересні 2014 року в процесі використання вказаної кредитної картки їй стало відомо, що вона заблокована і причиною такого блокування було вчинення 16 вересня 2014 року невстановленою особою незаконного платежу із застосуванням системи «Приват24» на суму 17 680 грн. Інформація про здійснення вказаного платежу 16 вересня 2014 року з її карткового рахунку від банку не надходила.

23 вересня 2014 року вона звернулася до чергової частини Юр'ївського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області із заявою про вчинення невстановленою особою злочину за ознаками ч. 1 ст. 185 КК України.

З урахуванням наведених вище обставин, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із його недоведеності.

Висновки судів є правильними з урахуванням встановлених обставин справи та вимог ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів, а також узгоджуються з Умовами та Правилами користування платіжною карткою, згідно із якими відповідальність за операції по картках, що проведені в мережі Інтернет, покладається на позивачку.

Доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик