Справа № 404/5157/15-ц
Номер провадження 2/404/216/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17550 грн. з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2586,52 грн. та проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами у розмірі 1384,77 грн., всього на загальну суму 21521,29 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. та судові витрати.

На обґрунтування позову зазначено, що 30.12.2014 року позивач через термінал банку ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок № 881457, який належить відповідачу, помилково було перераховано 17550 грн.

26.03.2015 року ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 було направлено письмову вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів та розяснено, що в разі неповернення коштів, йому будуть нараховані проценти за користування чужими коштами з урахуванням інфляційного збільшення неповернутих коштів.

Але на час звернення до суду дані кошти позивачу повернуті не були.

В звязку з цим відповідачу нараховані проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 05.04.2015 року по 09.07.2015 року в розмірі 1384,77 грн. та нараховані інфляційне збільшення неповернутих грошових коштів за період з 05.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 2586,52 грн.

Крім того, для реалізації свого права на звернення до суду за захистом своїх прав, йому прийшлось звернутися за правовою допомогою. У звязку з цим він поніс додаткові витрати у розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні, що було проведено в режимі відео конференції представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково вказавши, що позивач не знає особу відповідача, будь-яких стосунків з ним не мав. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що вказані кошти були перераховані позивачем за виконанні роботи повязані з оформленням сайтів позивача. Договір про виконанні роботи був надісланий позивачу, проте він його не підписав та не повернув. В договорі містився пункт за яким роботи розпочинались по факту надходження коштів, тому оскільки кошти надійшли були розпочаті відповідні роботи. Спочатку заперечував отримання листа від позивача, вказуючи, що отримав пустий конверт, проте, в подальшому підтвердив його отримання.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на надані письмові заперечення (а.с. 27-28). Зазначав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач свідомо перерахував кошти відповідачу. Твердження позивача про отримання інформації щодо відповідача через ПАТ КБ «ПриватБанк» нічим не підтверджено, а також не доведено про те, що відповідач дізнався про безпідставно набуті кошти та має відшкодовувати доходи згідно письмової вимоги.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно квитанції № 2646 від 09.04.2015 року 30.12.2014 року ОСОБА_1 на картковий рахунок № 881457 ОСОБА_2 перераховано 17550 грн. (а.с. 5).

Відповідно до вимоги від 26.03.2015 року позивача до відповідача, останньому повідомлено про те, що йому помилково було перераховано 17550 грн. через ПАТ КБ «ПриватБанк». У звязку з цим йому потрібно протягом семи календарних днів з дня отримання цієї вимоги повернути безпідставно отримані грошові кошти. У разі невиконання цієї вимоги позивач звернеться до суду за примусовим задоволенням його вимог, що призведе до збільшення витрат на суму процентів за користування коштами позивача інфляційного збільшення неповернутих коштів та відшкодування витрат повязаних з розглядом справи в суді (а.с.6).

Дана вимога згідно поштового повідомлення вручена адресату особисто 28.03.2015 року (а.с. 8).

Суд критично ставиться до доводів відповідача, що позивач надіслав йому пустий конверт без вказаного листа, оскільки в подальшому ним було зазначено, що отримавши лист із вимогою про повернення коштів він не встиг вчинити будь-які дії із-зі малого строку зазначеного в цьому листі.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або яка зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому, зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Статтею 1214 Цивільного кодексу України встановлено «особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховується проценти за користування ними».

Відповідно до п. 2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Згідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 1048 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що безпідставно набуті грошові кошти відповідачем в сумі 17550 грн., 2586,52 грн. індексу інфляції та 1384,77 грн. проценти за користування набутими грошовими коштами, підлягають стягненню з нього на користь позивача в судовому порядку.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат за надання правової допомоги в сумі 1000 грн. та 243,60 грн. сплаченого судового збору, то в цій частині суд також задовольняє вимоги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1, 9, 10, 11).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21521,29 грн., з яких: 17550 грн. безпідставно набуті грошові кошти, 2586,52 грн. індекс інфляції, 1384,77 грн. проценти за користування набутими грошовими коштами.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. понесених витрати на правову допомогу, а також 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда