Справа № 360/1951/15-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/6002/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 38 21.10.2016
УХВАЛА

21 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Київської області Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Пісківської селищної ради про зміну черговості права на спадкування та визнання права власності на частину спадкового майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи: Реєстраційна служба Бородянського районного управління юстиції, приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Київської області Пікуща Галина Дмитрівна, про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, які не відповідають вимогам ст. 295 ЦПК України, зокрема: апеляційні скарги не повною мірою оплачені судовим збором та подані з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При цьому, вирішуючи питання про визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті, враховуємо роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року.

Так, згідно з п. 21 вказаної Постанови Пленуму, у разі якщо в апеляційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний позов було подано в серпні 2015 року, тобто до набрання чинності змін до Закону України «Про судовий збір», з вимогою немайнового характеру. Тобто, за подання позову до 01 вересня 2015 року з вимогою немайнового характеру слід було сплатити 243 грн. 60 коп. судового збору.

Уточнення до позовної заяви, які були подані вже після набрання чинності змін до Закону України «Про судовий збір», містили як вимогу немайнового характеру так і вимогу майнового характеру, а саме визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння. Враховуючи, що вартість всього домоволодіння становить 357585 грн., то 1/3 частина оцінюватиметься у 119195 від якої і вираховуватиметься сума судового збору, що підлягає сплаті. Тобто за уточнення до первісного позову слід було сплатити судовий збір в розмірі 1191 грн. 95 коп.

Предметом зустрічного позову, який також було подано вже після набрання чинності змін до Закону України «Про судовий збір», були визнання права власності на спадкове майно по ? за кожним позивачем за зустрічним позовом. Ціна зустрічного позову вказана 607894 грн., отже зустрічними позивачами повинен був би сплачений судовий збір в розмірі по 3039 грн. 47 коп. з кожного.

Уточнюючи вимоги зустрічного позову, позивачу просили суд визнати за ними право на введення будинку в експлуатацію та витребувати у відповідача за зустрічним позовом оригінали правовстановлюючих документів, що є немайновими вимогами. Відповідно уточнення до зустрічного позову повинні були бути оплачені судовим збором в розмірі по 551 грн. 20 коп. за кожну немайнову вимогу (551,20*2).

Враховуючи викладене, апеляційна скарга на оскаржуване рішення суду повинна бути оплачена судовим збором в розмірі 9478 грн. 58 коп. = ((243,60+119,95) + (3039,47+3039,47+551,20+551,2)*1,1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 оплатила апеляційну скаргу судовим збором в розмірі 2214 грн. 53 коп. = (1608.21+606,32), таким чином з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, ОСОБА_2 слід доплатити судовий збір в розмірі 7264 грн. 05 коп. = (9478,58-2214,53).

ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу не оплатив судовим збором, таким чином йому слід сплатити судовий збір в розмірі 9478 грн. 58 коп.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУДКСУ у К/о. (Київ обл./м. Київ) 22030101, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , призначення платежу: 22030101, судовий збір, за позовом ОСОБА_2, Апеляційний суд Київської області, .

Документи, що підтверджують оплату судового збору подаються до Апеляційного суду Київської області в оригіналах.

Окрім того, і ОСОБА_2, і ОСОБА_3 подали апеляційні скарги поза межами строку на апеляційне оскарження, що визначені ст.. 294 ЦПК України.

Так відповідно до ч. ч.1 ст. 294 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя апеляційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Скаржники не порушують питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаючи його не пропущеним, оскільки вони не були присутніми під час проголошення такого рішення, а копію оскаржуваного рішення вони отримали лише 19 вересня 2016 року.

Разом з тим, суд не може прийняти зазначені обставини до уваги, оскільки згідно із журналом судового засідання від 26 серпня 2016 року вбачається, що під час проголошення оскаржуваного рішення суду були представники позивача та відповідачів по справі, а тому перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався для них з моменту проголошення такого рішення, а саме з 27 серпня 2016 року та закінчився 05 вересня 2016 року.

Відміток про дату отримання копії оскаржуваного рішення суду скаржниками в матеріалах справи немає, а тому суд позбавлений можливості достовірно встановити момент коли почався перебіг строку на апеляційне оскарження та коли закінчився.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначивши поважні та об'єктивні причини, що перешкоджали вчасному апеляційному оскарженню.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними залишається без руху. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

За правилами ч. 2 ст. 297 ЦПК України, у разі несплати суми судового збору застосовуються також положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, і надає стороні строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання стороною по справі ухвали.

Якщо скаржник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки, то апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. В іншому випадку до апеляційних скарг будуть застосовані положення або ч. 3 ст. 297 ЦПК України або ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Отже враховуючи викладене та вимоги ст. ст. 297, 121 ЦПК України, апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід залишити без руху, надавши ОСОБА_2 строк для доплати судового збору в розмірі 7264 грн. 05 коп. та подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та ОСОБА_3 строк для сплати судового збору в розмірі 9478 грн. 58 коп. та подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

До усунення вказаних недоліків подана апеляційні скарги не можуть бути прийняті до розгляду.

Керуючись ст. ст. 295, 297 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 серпня 2016 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк для сплати судового збору, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ними копії ухвали.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк для подачі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ними копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали суду у визначені строки до апеляційних скарг будуть застосовані положення або ч. 3 ст. 297 ЦПК України або ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області С.А. Голуб