Справа № 190/5/16-ц
Провадження №2/190/85/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 січня 2016 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Вільногірська державна нотаріальна контора, про поділ спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2009 року, та після смерті ОСОБА_4, померлої 24.01.2015 року, яка складається з будинку №77 по вул.Садовій в с.Вишневе Пятихатського району Дніпропетровської області, розташованого на неприватизованій земельній ділянці розміром за фактичним користуванням 1482 кв.м, в рівних частках, по ? частці вищевказаного майна кожному із спадкоємців без виділу часток в натурі, та про стягнення з відповідача судові витрати по справі.

Розглянувши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п.6) ч.2, ч.5 ст.119, ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна окрім іншого містити зазначення доказів, що підтверджують кожну викладену в позові обставину.

Проте, посилаючись в позові на те, що відповідач ОСОБА_2 є одноособовим спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, який подавав заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, в порушення вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України доказів цих обставин заявник не зазначає, наявність підстав для звільнення від доказування не вказує, про витребування будь-яких доказів не заявляє.

Крім того суд зазначає, що в обґрунтування заявлених вимог про поділ спадщини між сторонами по справі позивач посилається окрім іншого на положення ст.372 ЦК України, згідно ч.ч.1-3 якої майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. , у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Натомість, приймаючи до уваги, що спадщина оформлюється окремо після кожного померлого та відповідно на спадкоємців після кожного спадкодавця окремо, доказів того, що позивач та/або відповідач на час подання позову є співвласником(-ами) спадщини, яку заявник просить суд поділити між сторонами, ОСОБА_3 не зазначає, наявність підстав для звільнення від доказування не вказує, про витребування доказів не заявляє.

Не зазначає також заявник, на якій підставі саме відповідач визначений позивачем за позовною заявою про поділ спадщини між співвласниками як особа, яка порушує його права як спадкоємця ОСОБА_3, оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставини того, що саме ОСОБА_2 є співвласником спадщини, яку позивач просить суд поділити, в позові не зазначено, як і не вказано підстав для звільнення від доказування цієї обставини.

Крім того в порушення ч.5 ст.119 ЦПК України заявником не надано доказу про сплату судового збору у належному розмірі, оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» з 01.01.2016 року за подання позовної заяви фізичною особою повинен сплачуватися судовий збір в розмірі 551,20 грн., тоді як заявником до позову додано оригінали квитанцій про сплату судового збору на загальну суму 487,20 грн.

Відповідно ч.1 ст.121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.119 ЦПК України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Враховуючи зазначені обставини, у звязку з невідповідністю позовної заяви ОСОБА_1 встановленим вимогам, суд вважає за необхідне залишити подану позовну заяву без руху та надати строк для усунення вищевказаних недоліків, але не більше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Вільногірська державна нотаріальна контора, про поділ спадщини залишити без руху, зобов'язавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали пять днів з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі не виправлення зазначених недоліків заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя О.Ю.Семенников