Справа № 344/8891/15-ц
Провадження № 2/344/1322/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Сушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якій з урахуванням уточнюючої заяви від 16.07.2015 року, просить розірвати договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року, що укладений між позивачем та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2; розірвати договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року, що укладений між позивачем та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти відповідно до Договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном від 03 лютого 2015 року в розмірі 11020 грн. 00 коп. Позов обгрунтовано тим, що 03 лютого 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном, згідно якого виконавець - відповідач надає ряд консультаційних (інформаційних) послуг з працевлаштування за кордоном, а замовник, позивач оплачує послуги. Відповідно до п. 4.1. договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном замовник сплачує виконавцю винагороду за надання послуг у розмірі 18509 гривень за забезпечення виконання договору зі сторони замовника в два етапи: 11020,00 гривень-( забезпечення виконання цього договору зі сторони замовника) та 7489,00 гривень при підписанні умов працевлаштування та (або) отримання остаточного запрошення на роботу від Роботодавця нерезидента України. Договор вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, але не встановлює конкретних термінів. Також між сторонами був укладений договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 03 лютого 2015 року. Договор вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобов»язань за цим договором. Позивач свої зобовязання виконала та сплатила грошову суму у розмірі 11020 грн. Відповідач порушив умови договору, а саме передбачені договором гарантії, які надавав позивачу. Позивач зверталася до відповідача з проханням про належне виконання зобовязань та повернення грошових коштів, сплачених при укладанні договору, однак відповідач вимогу позивача проігнорував.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав,просив позов задовільнити. У судове засідання 21.01.2016 року представник позивача не з»явився, надав заяву, якою підтримує позов та просить розглянути справу за його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнала, суду пояснила,що жоден з найманих працівників договори з позивачем не укладав, грошові кошти від позивача не отримував, а тому просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача вважала,що договори з позивачем могли укласти працівники ПП Шенген, які скористалися бланками ФОП ОСОБА_2

У судовому засіданні третя особа- Ткачук О.В. суду пояснила,що вона працювала у ФОП ОСОБА_2 на посаді менеджеру по збуту за сумісництвом в період з травня 2014 року по вересень 2014 року в офісі ПП Шенген за адресою: м.Калуш, бульвар Л.Українки,1. Для укладення договорів їй були передані бланки договорів, підписані ФОП ОСОБА_2, та касові ордери, підписані бухгалтером ОСОБА_3 В лютому 2015 року вона договорів від ФОП ОСОБА_2 не укладала. Вважає,що в офісі могли залишитися бланки договорів та касових ордерів,якими скористалися працівники ПП Шенген.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.ст. 626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03 лютого 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном, згідно якого виконавець - відповідач надає ряд консультаційних (інформаційних) послуг з працевлаштування за кордоном, а замовник, позивач оплачує послуги.

Відповідно до п. 4.1. договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном замовник сплачує виконавцю винагороду за надання послуг у розмірі 18509 гривень за забезпечення виконання договору зі сторони замовника в два етапи: 11020,00 гривень-( забезпечення виконання цього договору зі сторони замовника) та 7489,00 гривень при підписанні умов працевлаштування та (або) отримання остаточного запрошення на роботу від Роботодавця нерезидента України.

Договор вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, але не встановлює конкретних термінів.

03 лютого 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від 03 лютого 2015 року. Договор вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії цього договору визначається з моменту укладення до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Позивач свої зобовязання виконала в повному обсязі та сплатила грошову суму у розмірі 11020,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № К-055 від 03 лютого 2015 року (а.с. 10).

Відповідач порушив умови договору, а саме передбачені договором гарантії, які надавав позивачу та до сьогоднішнього дня не працевлаштував позивача, не повернув сплачені позивачем кошти. Доказів протилежного суду не надано.

Позивач звертався до відповідача з проханням про належне виконання зобовязання та повернення грошових коштів, сплачених позивачем, що підтверджується претензією (а.с. 11), направленою позивачем поштою на адресу відповідача.

Відповідност.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі ; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом ; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 5 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем так і не виконані зобовязання згідно умов договору та не працевлаштовано позивача. Таке порушення є істотним, тому суд вважає допустимим розірвати договір про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року, що укладений між позивачем та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача сплачених коштів відповідно до договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року у розмірі 11020 грн. підлягає задоволенню, оскільки саме така сума коштів сплачена позивачем ОСОБА_1 відповідачу, що підтверджується прибутковим касовим ордером К-055 від 03 лютого 2015 року (а.с. 10).

Cуд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те,що договори з позивачем могли укласти працівники ПП Шенген, які скористалися бланками ФОП ОСОБА_2,оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень представником відповідача надано не було. Заперечення представника відповідача грунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 60 ч.4 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору про надання консультаційних послуг щодо можливого працевлаштування за кордоном та стягнення коштів задовольнити.

Розірвати договір про надання інформаційно-консультаційних послуг з працевлаштування за кордоном № К-038 від 03 лютого 2015 року, що укладений між ОСОБА_1 та Фізичної особи підприємця ОСОБА_2.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( і.к. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачені кошти відповідно до договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з працевлаштування за кордоном від 03 лютого 2015 року у розмірі 11 200 ( одинадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Татарінова О.А.