У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В.,Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2012 року вона надала в позику ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 296 000 грн, що на момент укладення договору складало еквівалент 37 000 доларів США. Вказаний договір позики посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2818.

ОСОБА_5 зобов'язалася повернути позичені кошти не пізніше 16 січня 2013 року у певному порядку та у визначені сторонами строки, а саме: не пізніше 16 листопада 2012 року - еквівалент 1 тис. доларів США, не пізніше 16 грудня 2012 року - еквівалент 1 тис. доларів США, не пізніше 16 січня 2013 року - еквівалент 35 тис. доларів США.

Відповідач порушила взяті на себе зобов'язання та на момент подання цього позову повернула їй лише 2 тис. доларів США. Неповернутими залишилися кошти в сумі, що складає еквівалент 35 тис. доларів США.

Станом на 21 серпня 2013 року загальна сума основного боргу ОСОБА_5, яку позивачка просила стягнути складає 37 828 доларів США, з яких: 35 тис. доларів США - неповернута сума боргу, 2 204 долари США - проценти за користування позиченими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України, 624 долари США - три проценти річних від простроченої суми боргу, 379 750 доларів США - передбачена в договорі позики неустойка (штраф, пеня) в розмірі 5 % від еквіваленту простроченої суми боргу 35 тис. доларів США.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 основний борг за договором позики в сумі 3 337 700 грн 95 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2015 року заочне рішення місцевого суду змінено, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 294 645 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування позиченими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі, еквівалентній 2 204 доларам США за курсом, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 17 653 грн 89 коп. - проценти від суми позики.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду скасовано, справу направлено на новий розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2013 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за укладеним між сторонами договором позики від 16 жовтня 2012 року в загальному розмірі 1 302 341 грн 94 коп., яка складається з основного боргу за договором позики - 279 755 грн, процентів за користування позикою -17 599 грн 31 коп., трьох процентів річних від простроченої суми позики - 4 950 грн 19 коп., а також штрафу (пені) за прострочення виконання узятих на себе боргових зобов'язань у розмірі 1 млн грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_4 штрафу (пені) за прострочення виконання узятих на себе боргових зобов'язань розмірі 1 млн. грн та ухвалити в цій частин нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити у повному обсязі.

Отже в іншій частині судове рішення не оскаржується, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Стягуючи з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 штраф (пеню) за прострочення виконання узятих на себе боргових зобов'язань у розмірі 1 млн грн., апеляційний суд правильно виходив із того, що відповідні штрафні санкції передбачені договором позики, укладеним між сторонами. Зокрема п. 7 зазначеного договору передбачено, що за прострочення виконання своїх зобов'язань відповідач повинен сплатити на користь позивача штраф (пеню) в розмірі 5 % за кожен день прострочення від суми неповернутих грошових коштів.

При цьому, стягуючи неустойку у розмірі 1 млн грн, тобто меншому, ніж розрахований позивачкою відповідно до умов договору, суд правильно застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки вона за своїм розміром значно перевищує розмір самого боргу, є явно завищеною, та не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Рішення апеляційного суду в оскарженій відповідачкою частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скарги висновків суду не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко