Справа №487/3868/15-ц 20.10.2016 20.10.2016 20.10.2016
Провадження №22-ц/784/2362/16
Справа № 487/3868/15-ц Головуючий першої інстанції: Павлова Ж.П.
Провадження № 22-ц/784/2362/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лептуга С.С.,

за участю: представника апелянта Педака С.В., представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПІК- Україна» на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 05 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, приватного підприємства «Вікі» (далі - ПП «Вікі») про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до фізичної особи- підприємця ОСОБА_5 та ПП «ВІКІ» про стягнення заборгованості.

Також, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яку в подальшому уточнив і в якій просив вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, на нежитловий об'єкт, розташований в АДРЕСА_1, та заборонити Державній реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо вказаного об'єкту.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2015 року дану заяву позивача задоволено частково. Постановлено забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитловий об'єкт, розташований в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 листопада 2011р.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_4 було задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 та ПП «ВІКІ» на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість в сумі 820442,68 євро, що становить 20330569,61грн. та судові витрати по справі.

У квітні 2016р. ТОВ «ЕКОПІК -Україна» звернулося до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2015 року про забезпечення позову, в якій посилається на те, що при її постановленні суд не пересвідчився чи належить нежитловий об'єкт, розташований в АДРЕСА_1, на час винесення судом ухвали ОСОБА_5, а також на те, що 26 лютого 2015р. державним Реєстратором служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано право власності на даний об'єкт за ТОВ «ЕКОПІК -Україна».

Посилаючись на порушення даною ухвалою їх прав, ТОВ «ЕКОПІК -Україна» просило скасувати ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому існують підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитловий об'єкт, розташований в АДРЕСА_1, власником якого є відповідач ОСОБА_5

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є передчасним та зроблений судом без повного з'ясування фактичних даних, що мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 листопада 2011р. є власником майна, на яке був накладений арешт, та не перевірив чи є він власником цього майна на час вирішення клопотання про забезпечення позову та не звернув уваги на те, що на підтвердження права власності відповідача на це майно наданий Витяг про державну реєстрацію прав від 18.11.2011р. (а.с. 19,20).

Між тим, згідно відомостей, викладених в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ані ОСОБА_5, ані ПП «ВІКІ» не були власниками цього майна на час розгляду заяви позивача про забезпечення позову (.а.с. 136-152). Як вбачається із запису про реєстрацію права власності № 8947440 від 26 лютого 2015р. державним Реєстратором служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано право власності на нежитловий об'єкт, розташований в АДРЕСА_1, за ТОВ «ЕКОПІК -Україна» (а.с. 139).

Відтак, наклавши арешт на нерухоме майно, яке не належить відповідачам на праві власності, суд першої інстанції фактично забезпечив позов шляхом вжиття заходів які ніяким чином не гарантують реальне виконання прийнятого за даним позовом ОСОБА_4 позитивного рішення, чим припустився порушень процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 303, 312,315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 травня 2016 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гипроград» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 1 714,4 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді