Справа № 372/5082/14-ц
Провадження 4-с-58/16
ухвала

Іменем України

10 жовтня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі: Падалці А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знамянського МРУЮ Кіровоградської області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Знамянського МРУЮ Кіровоградської області Свириденка А.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 12.08.2016 року по виконавчому листу №2-1707/14 від 04.06.2015 року, та зобовязати державного виконавця здійснити дії щодо опису, оцінки та примусової реалізації арештованого майна боржника у передбаченому законом порядку. Обгрунтовуючи свою скаргу заявник зазначив, що з початку відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо реалізації майна боржника. 12.08.2016 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, посилаючись на відсутність майна та коштів у боржника, на котрі можна звернути стягнення, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Однак стягувачу стало відомо, що боржник має нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться у Кіровоградській області, Знамянського районі, селі Суботці, по вул. Шкільна, буд. 64, на котре було накладено арешт державним виконавцем 22.06.2016 року.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав вказаних у скарзі.

Державний виконавець ВДВС Знамянського МРУЮ Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, та направив на адресу суду свої заперечення в яких просив відмовити в задоволенні скарги.

Боржник в судове засідання також не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, та присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аванс в сумі 42000 грн. 00 коп., та сплачений судовий збір в сумі 360 грн. 00 коп., а всього 42360 грн.

05.03.2015 року ухвалою апеляційного суду Київської області рішення Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2014 року було залишено без змін.

04.06.2015 року Обухівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2, авансу на загальну суму 42360 грн.

21.12.2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49702268 по виконавчому листі № 2-1707/14 від 04.06.2015 року.

20.01.2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Знамянського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

12.08.2016 року заступником начальника Знамянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом,іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що доводи заявника про те, що державний виконавець будучи проінформованим про наявність майна в боржника жодним чином не сприяв його реалізації є обгрунтованими та доведеними, оскільки державний виконавець не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що ним були вжиті відповідні дії щодо розшуку майна та коштів боржника, крім того державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови не врахував що саме ним 20.01.2016 року було винесено постанову про арешт житлового будинку, що знаходиться у Кіровоградській області, Знамянського районі, селі Суботці, по вул. Шкільна, буд. 64, який на праві власності належить боржнику що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, постанова винесена державним виконавцем безпідставно, та підлягає скасуванню, а доводи скарги суд вважає такими, що грунтуються на чинному законодавстві.

Керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Знамянського МРУЮ Кіровоградської області ОСОБА_3, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Знамянського МРУЮ Кіровоградської області Свириденко А.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 12.08.2016 року по виконавчому листу № 2-1707/14 від 04.06.2015 року, та зобов»язати державного виконавця здійснити дії щодо опису оцінки та примусової реалізації арештованого майна боржника житлового будинку, що знаходиться у Кіровоградській області, Знамянського районі, селі Суботці, по вул. Шкільна, буд. 64, у передбаченому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які були відсутні при проголошенні ухвали протягом даного строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя: