АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/1102/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2760/16Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

при секретарі Рибак О.О.

за участю: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Оржицькому районі Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Оржицька районна державна адміністрація Полтавської області, про визнання договору оренди землі недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відділу Держгеокадастру у Оржицькому районі Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4, з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Оржицька районна державна адміністрація Полтавської області, про визнання договору оренди землі недійсними задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 23 квітня 2015 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_4 передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 117,3500 га, кадастровий номер 0:00:005:1088.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_4 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, а у позові ОСОБА_3 - відмовити.

Скаржник вважає, що суд невірно застосував норми матеріального права до правовідносин, які склалися між сторонами, у звязку з чим виніс незаконне та необґрунтоване рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що розпорядженням голови Оржицької районної державної адміністрації від 12 січня 2012 року № 9 «Про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, площею 117,35 га ріллі із земель державної власності розташованої в контурі № 261, згідно з «Технічною документацією по перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами на території Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області від 1992 року», для надання в оренду терміном на 20 років (т. 3 а.с. 85).

Розпорядженням голови Оржицької районної державної адміністрації від 07 травня 2012 року № 269 «Про внесення змін до розпорядження голови Оржицької районної державної адміністрації від 12 січня 2012 року № 9 «Про надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», було внесено зміни до пункту 1 вказаного розпорядження, виклавши його в новій редакції: «1. Надати дозвіл ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 117,35 га ріллі із земель державної власності, розташованої в контурі № 261, згідно з «Технічною документацією по перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами на території Лукімської сільської ради Оржицького району, Полтавської області від 1992 року», для надання в оренду терміном на 20 років, з річною орендною платою в розмірі 700 гривень за один гектар з щорічним її переглядом» (т. 3 а.с. 84).

27 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до начальника Головного управління Держземагенства у Полтавській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та про надання в оренду земельної ділянки, площею 117,35 терміном на 21 рік для ведення фермерського господарства.

Пунктом 1 наказу Головного управління Держземагентства у Полтавській області № 4259-СГ від 04 листопада 2014 року затверджений розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області (за межами населеного пункту).

Згідно пункту 2 цього наказу ОСОБА_4 надано земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:1088, площею 117, 35 га ріллі, для ведення фермерського господарстві, в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області. Пунктом З цього Наказу прийнято рішення укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держземагентства у Полтавській області. Контроль виконання вказаного наказу покладено на начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області (т.1 а.с. 151).

29 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області із заявою про укладення договору оренди землі та надав відповідачу підписані ним примірники проекту вказаного договору та підписані ним примірники проектів акту приймання-передачі земельної ділянки (т. 2 а.с. 108-116).

В свою чергу, 13 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 117,41 га для ведення фермерського господарства у оренду за межами населеного пункту на території Лукімської сільської ради Оржицького району (т. 1, а.с. 154).

Наказом першого заступника начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області № 4059-СГ від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 117,41 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначення для ведення фермерського господарства, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області (т. 1 а.с. 155).

13 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про укладення договору оренди землі та надав відповідачу підписані ним примірники проекту вказаного договору та підписані ним примірники проектів акту прийняття передачі земельної ділянки ( т.2 а.с. 108-116).

23 лютого 2015 року в.о. начальника Головного управління Держземагенсвта у Полтавській області ОСОБА_5 видав наказ № 529-СГ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 117,35, кадастровий номер :00:005:1088, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області. Цим же наказом було зобов'язано ОСОБА_3 надати зазначену технічну документацію для розгляду та затвердження у встановленому порядку. Начальника відділу Держземагентства у Оржицькому районі зобов?язано при наданні технічної документації із землеустрою забезпечити у встановленому законодавством порядку реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Контроль за виконанням цього наказу в.о. начальника управління залишив за собою (т. 3, а.с. 89).

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що 26 лютого 2015 року кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у Оржицькому районі поземельна книга на земельну ділянку, площею 117,35 га, з кадастровим номером :00:005:1088 була закрита, відкрито поземельні книги на інші земельні ділянки, площею 117,3499 га, кадастровий номер :00:005:2088, та площею 0,0001 га, кадастровий номер :00:005:3088, які утворилися в результаті поділу (т. 3 а.с. 195-221).

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Порядок закриття, відкриття поземельних книг та скасування державної реєстрації земельної ділянки врегульовується іншими пунктами вказаного Порядку. Так, відповідно до п. 57 Порядку, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку. Відповідно до п. 114 Порядку, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну. У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпункті 2 пункту 114, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу згідно з додатком 23, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним наказів Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області, які є правовими актами індивідуальної дії.

Також, суд вірно дійшов висновку, що посилання ОСОБА_4 на порушення державним кадастровим реєстратором п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі Порядок), як на підставу неправомірності закриття Поземельної книги з кадастровим номером :00:005:1088 та відкриття Поземельних книг з кадастровими номерами :00:005:2088 та :00:005:3088, є хибними. За п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Тому дана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується скасування (поновлення) запису у Поземельній книзі.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно положеньст.638 ЦК України, дійсним є договір, який відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов.

Нормами статті 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно даної статті ЦК, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановлені законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно положень ст.204 ЦК України (презумпція правомірності правочину), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). При цьому, оспорюваний правочин - це правочин, недійсність якого прямо не встановлена у законі, але який може бути визнаний недійсним судом у разі, коли одна із сторін або інша заінтересована особа заперечують його дійсність на підставах, передбачених законом (ч.3 ст.215 ЦК).

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Нормами ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Стаття 123 ЗК України визначає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Згідно положень частин 2, 3 цієї статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. В клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають, зокрема, у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення, зокрема, договору оренди земельної ділянки.

З урахуванням цього суд вірно дійшов висновку, що положеннями ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України визнаються повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та порядок передачі земельних ділянок в оренду. При цьому, нормами ст.ст. 124, 125 ЗК України визначено умови виникнення права на земельну ділянку та порядок оформлення речових прав на земельну ділянку.

З матеріалів справи достовірно встановлено, що ОСОБА_4 не набув права користування земельною ділянкою.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду з приводу того, що надані ОСОБА_4 докази сплати на рахунок Лукімської сільської ради платежів за призначенням оплати «орендної плати за землю з фізичних осіб», не доводять факту внесення коштів саме за використання спірної земельної ділянки.

Також обгрунтованими є висновки суду і з приводу того, щопостановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Полтавській області, яка полягає у невиконанні наказу від 04 листопада 2014 року № 4259-СГ та безпідставному неправомірному зволіканні та ухиленні від укладення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:005:1088, площею 117,35 га ріллі, наданої ОСОБА_4 в довгострокову оренду, терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, не може бути сама по собі підставою для визнання недійсним договору оренди землі від 4 березня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області, оскільки, зокрема, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України).

Окрім того, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2016 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року скасовано, а провадження у справі закрито та роз?яснено позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а посилання скаржника на те, що внаслідок укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області були порушені належні йому речові права, не були доведені в судовому засіданні, оскільки на момент підписання договору 23 квітня 2015 року та на момент державної реєстрації відповідного права оренди земельної ділянки, земельної ділянки з площею 117,35 га та кадастровим номером :00:005:1088 не існувало, а підстав для визнання неправомірним рішення про поділ земельної ділянки судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції зясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ОСОБА_6 /підпис/ОСОБА_7

КОПІЯ ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області __________ ОСОБА_1