Номер провадження: 22-ц/785/1190/16
Головуючий у першій інстанції Івченко В.Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкін А.П. Калараш А.А.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ТОВ «Бриз»

-про визнання права власності в порядку спадкування та витребування з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначала, що після смерті батька-ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 року відкрилась спадщина на легковий автомобіль марки MITSUBISHI ,2000 року випуску, колір білий, об'єм двигуна 2400 куб.см. В, шасі № НОМЕР_3, тип ТЗ-легковий седан, котрий останній заповідав їй. 23.08.2013 року вона звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, проте в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів нотаріус листом відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В подальшому їй стало відомо, що спірний автомобіль 18.09.2013 року перереєстрований з ОСОБА_8 на ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що представництво припинилось ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в зв'язку зі смертю ОСОБА_8, доручення від 19 березня 2012 року з підстав ст.248 ЦК України втратило чинність, а продаж автомобіля є незаконним.

Посилаючись на те, що вона є власником спірного автомобіля в порядку спадкування за заповітом, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ТОВ «Бриз» про визнання права власності в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіль марки MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску, колір білий, об'єм двигуна 2400 куб.см. В, шасі НОМЕР_3 тип ТЗ - легковий седан, д/н НОМЕР_1, зареєстрований в ВРЕР №1 м. Одеси 18.09.2013 року.Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 737 (сімсот тридцять сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 ставить питання про скасування рішення суду, в частині відмови в позовних вимогах щодо визнання права власності на спірний автомобіль, та в цій частині позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на ті ж обставини що і в позовній заяві та нате, що вона набула право власності на нього в порядку спадкування та це право не визнається відповідачем. Одночасно посилається на те, що вона не може зареєструвати своє право власності та отримати свідоцтво про право власності на зазначене майно так як він заре/єстрований за відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду, в частині задоволення позовних вимог, з ухваленням нового, про відмову в вимогах щодо витребування спірного автомобіля, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що не встановлена нікчемність договору купівлі-продажу та відсутні підстави для витребування спірного автомобіля з підстав ст.388 ЦК України.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6 та 3-я особа- ОСОБА_7 судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник відповідача заявив клопотання про продовження перерви в зв'язку з проходженням санаторного лікування.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, котрі не з'явились в судове засідання так як вони належним чином сповіщені про час та місце судового розгляду.

Судова колегія відмовляє в клопотанні про продовження перерви

виходячи з вимог ст.303-1 ЦПК України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а скаргу ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у вимогах щодо визнання права власності автомобіль марки MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску, колір білий, об'єм двигуна 2400 куб.см. В, шасі НОМЕР_3 тип ТЗ - легковий седан, районний суд виходив з того, що свідоцтво про право спадщину за заповітом здійснюється в загальному порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Витребуючи спірний автомобіль з чужого незаконного володіння у ОСОБА_6 в порядку ст.388 ЦК України, районний суд виходив з того, що останній не набув на нього право власності так як повноваження ОСОБА_7 за довіреністю від 19.03.2012 року були припинені в зв'язку зі смертю довірителя-ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а тому дії по його розпорядженні здійснені з порушенням норм діючого законодавства України.

Судова колегія вважає, що повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; . 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 4 п. 2 Постанови пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється, що 19.02.2004 року ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1118, на належний йому на праві приватної власності легковий автомобіль марки MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску, колір білий, об'єм двигуна 2400 куб. см В, шасі № НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований МРЕВ -2 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській Області 17 лютого 2004 p., заповів своїй дочці ОСОБА_5-позивачці по справі.( а.с.12)

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4, виданого 21.07.2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 124, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., змінила своє прізвище на «Дашевська».( а.с.20)

19 березня 2012 року Котюжинською Л.Д., державним нотаріусом Любашівської державної нотаріальної контори, була посвідчена довіреність, на підставі якої ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_7 бути його представником з усіх без винятку питань, пов'язаних з відчуженням та експлуатацією, належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) НОМЕР_5, виданого МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС в Одеській області 17.02.2004 року, автомобіля марки MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску.( а.с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 124.( а.с.21)

23.08.2013 року ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що зареєстровано в реєстрі за № 2332.( а.с.13)

11.12.2013р. Любашівська районна державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_5, що свідоцтво про право на спадщину за законом видається спадкоємцю після представлення правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцю.

При відсутності правовстановлюючого документу на транспортний засіб, право власності на вказане майно може бути визнано в судовому порядку.( а.с.17)

Згідно відповіді МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС в Одеській області за вих. № 712-1933 станом на 25.12.2013 р. автомобіль MITSUBISHI GALANT, 2000 р.в., держ. номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, було переєстровано з гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 на гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. на підставі довідки-рахунку серії НОМЕР_7 від 18.09.2013 p., виданої ТОВ "Бриз".

Згідно відповіді ТОВ "Бриз" за вих. № 1 від 15.01.2014 р. було повідомлено, що довідка-рахунок серії НОМЕР_7 від 18.09.2013 р. про продаж автомобіля MITSUBISHI GALANT, 2000 р.в., державний номер НОМЕР_2 була оформлена на підставі технічного паспорту НОМЕР_5, виданого МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС в Одеській області 17.02.2004 року, довіреності від 19.03.2013 p., договору про оформлення довідки-рахунку серії НОМЕР_7 від 18.09.013 р.

Відповідач ОСОБА_6 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, виданого 16.09.2009 р. Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 305.

Згідно відповіді УДАІ ГУМВС України в Одеській області повідомлено, що згідно даних РИС та НАІС «Автомобіль» центру № 2 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, станом на 15.04.2014 р. автомобіль MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску, д/н НОМЕР_1, зареєстрований в ВРЕР № 1 м. Одеси за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. Дата реєстрації автомобіля 18.09.2013 р.

За приписами 244, 245 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятись правочин.

За правилами ст.25 ч.4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Стаття 204 ЦК України вказує, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 215 ч. 2, ЦК України визначає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що довідка-рахунок серії НОМЕР_7 від 18.09.2013 р. про продаж автомобіля MITSUBISHI GALANT, 2000 р.в., державний номер НОМЕР_2 що оформлена на підставі технічного паспорту НОМЕР_5, виданого МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС в Одеській області 17.02.2004 року, довіреності від 19.03.2013 p., договору про оформлення довідки-рахунку серії НОМЕР_7 від 18.09.013 р. є нікчемними та не породжують ні прав ні обов'язків.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1220 Цивільного кодексу України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до глави 10 п. 4 підпункту 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Підпунктом 4.15. зазначеного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У зв'язку з відсутністю документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно - легковий автомобіль марки MITSUBISHI GALANT, 2000 року випуску, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, листом нотаріуса від 11.12.2013 року за вих. № 1370/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно.

Колегія суддів апеляційного суду ухвалою від 13.07.2015 року витребувала з Любашівської нотаріальної контори в Одеській області постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій .

Відповідно до постанови від 28 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_5.у видачі свідоцтва про паво на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.( а.с.160).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що суд зазначених вимог закону не врахував, судове рішення частині відмови у визнанні права власності не можна визнати законним і обґрунтованим.

Суд не звернув уваги на те, що позивачкою надано докази того, що вона зверталась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в загальному порядку, передбаченому чинним законодавством України, договір купівлі-продажу спірного автомобіля є не породжує прав та обов'язків, оскільки відбувся за припиненим дорученням, а тому вимоги щодо визнання права власності на спадковий автомобіль підлягають задоволенню.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 387 ЦК України, на яку позивач посилалась в якості підстави позовних вимог про витребування автомобіля з володіння відповідача, вказує, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності (віндикація) застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Таким чином, підставою для застосування віндикації є незаконність володіння майном та відсутність відповідної правової підстави для заволодіння ним.

Зважаючи на те, що автомобіль відповідач набув безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати, районний суд прийшов до правильного висновку про задоволення в цій частині позовних вимог у відповідності до вимог стю.388 ЦК України.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що договір купівлі-продажу автомобіля не визнано нікчемним в силу ст.216 ч.2 ЦК України.

Посилання на наявність доручення судовою колегією оцінюється критично, оскільки у відповідності до вимог ст.248 ч.2 ЦК України з припиненням представництва до довіреністю втрачає чинність передоручення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Одночасно судова колегія приходить до висновку, що районний суд помилково вважав набуття права власності позивачкою на спірний автомобіль на загальних підставах, що свідчить про порушення судом норм ст.212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України, рішення суду, в частині відмови в позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль, підлягають скасуванню з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог.

В силу ст.88 ЦПК України судова колегія повертає заявнику понесені нею витрати судового збору при подачі апеляційної скарги ,в сумі 368 грн.50 коп., так як вони підтверджені документально.

Керуючись ст.ст. 218, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5-задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2015 року, в частині відмови від позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ТОВ «Бриз» про визнання права власності в порядку спадкування скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на автомобіль марки MITSUBISHI ,2000 року випуску, колір білий, об'єм двигуна 2400 куб.см. В, шасі № НОМЕР_3, тип ТЗ-легковий седан.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 368 грн.50 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш