Справа № 450/796/16-ц Провадження № 2/450/918/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є. О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, тертя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про припинення права власності,-

встановив:

05 квітня 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, тертя особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про припинення права власності. Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати недійсним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_3, а саме 5 / 72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, № 19071032, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; також визнати недійсним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_4, а саме 31/72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, № 19071033, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

01 квітня 2008 року заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області було визнано за ОСОБА_3 право власності на 5 / 72 частин квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 18.05.2005 року. Також, вказаним рішенням було визнано за ОСОБА_2 право власності на 31 / 72 частина квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 18.05.2005 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2011 року визнано ОСОБА_5, який народився 26.05.1971 року і помер 18.05.2005 року, батьком ОСОБА_6, який народився 13.07.2004 року у м. Пустомити, Львівської області. 21 грудня 2011 року рішенням Апеляційного суду Львівської області визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1 / 4 квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 18 травня 2005 року та діда ОСОБА_7, який помер 11 листопада 2006 року. Вказаним рішенням ОСОБА_3 відмовлено в задоволення позову в частині визнання за нею права власності на 5 / 72 частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 за безпідставністю. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2011 року встановлено, що ще при житті ОСОБА_8 заповіла її у рівних частинах своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Також судом встановлено, що обоє спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_8 у рівних частках прийняли спадщину, оскільки на час смерті матері були зареєстровані та постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначив, що ОСОБА_7, відповідно до вказаного рішення, на момент смерті дружини ОСОБА_8 був непрацездатним та постійно проживав у даній квартирі, прийняв обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту дружини, в розмірі половини частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. Вказаним судовим рішенням також встановлення, що після смерті ОСОБА_8 частки в спірній квартирі між спадкоємцями розподілилися в наступному порядку: ОСОБА_7 7 / 12, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 5 / 24 частки кожен. 18 травня 2005 року помер ОСОБА_5. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті свого батька ОСОБА_5 була неповнолітньою, а тому як спадкоємець першої черги вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Після смерті ОСОБА_7, відкрилася спадщина на належну йому частку в квартирі № 9 в буд. N23 по вул. Миру в м. Пустомити Львівської області. Як встановлено рішенням суду право на спадкування цієї частки в рівних долях набули син померлого ОСОБА_1, який у встановлений законом термін звернувся за прийняттям цієї спадщини до нотаріальної контори та двоє внуків померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які набули право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 в порядку представлення в рівних частках. Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_1 набув в порядку спадкування право на 1/ 2 частки в квартирі № 9в буд. №3 по вул. Миру в м. Пустомити Львівської області, а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках, а саме по 1/ 4 частки цієї квартири. На підставі заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2008 року ОСОБА_3 оформила право власності на 5/ 72 частки в квартирі АДРЕСА_4, про що отримала витяг № 19071032 від 04.06.2008 року, а ОСОБА_2 - на 31 /72 частки у вказаному будинку, відповідно до витягу № 20325133 від 23.03.2008 року. Однак, як вже зазначалося заочне рішення, на підставі якого відповідачі оформили право власності в зазначених частках на спірну квартиру, було скасоване, тому відповідно повинні бути визнаними недійсними та скасованими зазначені витяги про право власності: № 19071032 від 04.06.2008 року та № 20325133 від 23.03.2008 року, видані обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

На підставі наведеного позивач у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог просить суд позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, проте його представник ОСОБА_10 подав до суду письмову заяву, в якій просять суд розглядати цивільну справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та позов просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, проти позову не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення відповідно до якого визнано за ОСОБА_3 право власності на 5 /72 частин квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 18.05.2005 року. Також вказаним рішенням було визнано за ОСОБА_2 право власності на 31 /72 частина квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 18.05.2005 року. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2011 року визнано ОСОБА_5, який народився 26.05.1971 року і помер 18.05.2005 року, батьком ОСОБА_6, який народився 13.07.2004 року у м. Пустомити, Львівської області.

Судом встановлено, що 21 грудня 2011 року рішенням Апеляційного суду Львівської області визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1 / 4 квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 18 травня 2005 року та діда ОСОБА_7, який помер 11 листопада 2006 року. Вказаним рішенням ОСОБА_3 відмовлено в задоволення позову в частині визнання за нею права власності на 5 / 72 частки квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 за безпідставністю.

Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно свідоцтва про право власності виданого 22.05.2000 року Пустомитівською міською Радою народних депутатів на підставі розпорядження №125 від 20.04.2000 року на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_3.

21 грудня 2011 року рішенням Апеляційного суду Львівської області встановлено, що при житті ОСОБА_8, яка померла 16 липня 2004 року відповідно до положення ст. 67 ч. 2 СК України склала заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності та заповіла її у рівних частинах своїм синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 31 липня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за № 3278. Також, вказаним рішенням Апеляційного суду Львівської області встановлено, що обоє спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_8 у рівних частках прийняли спадщину, відповідно до положень ч. 1 ст. 1267 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті матері були зареєстровані та постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3. Слід зазначити, що ОСОБА_7 на момент смерті дружини ОСОБА_8 був непрацездатним та постійно проживав у даній квартирі, тому відповідно до ч. 1 ст. 1241 СК України прийняв обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту дружини, в розмірі половини частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. Вказаним судовим рішенням також встановлено, що після смерті ОСОБА_8 частки в спірній квартирі між спадкоємцями розподілилися в наступному порядку: ОСОБА_7 7 / 12, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 5 / 24 частки кожен.

Встановлено, що ОСОБА_5 помер 18 травня 2005 року, що стверджується свідоцтво про смерть від 12 червня 2007 року, серія 1-СГ №102232.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті свого батька ОСОБА_5 була неповнолітньою, а тому як спадкоємець першої черги та відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька.

Після смерті ОСОБА_7, який відповідно до свідоцтва про смерть від 11.11.2006 року серія 1-СГ №077877, помер 11 листопада 2006 року відкрилася спадщина на належну йому частку в квартирі АДРЕСА_5. Як встановлено рішенням суду право на спадкування цієї частки в рівних долях набули син померлого ОСОБА_1, який у встановлений законом термін звернувся за прийняттям цієї спадщини до нотаріальної контори та двоє внуків померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які набули право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 відповідно до положень ч. ч. 1,5 ст.1266ЦК України в порядку представлення в рівних частках. Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_1 набув в порядку спадкування право на 1 / 2 частки в квартирі АДРЕСА_4, а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках, а саме по 1 / 4 частки цієї квартири.

Отже, позивачу належить 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_4, що стверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданих Пустомитівською державною нотаріальною конторою № 22041908 від 23.05.2014 року та № 26748844 від 12.09.2014 року.

На підставі заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2008 року ОСОБА_3 оформила право власності на 5 / 72 частки в квартирі АДРЕСА_4, про що отримала витяг № 19071032 від 04.06.2008 року, а ОСОБА_2 - на 31 /7 2 частки у вказаній квартирі, відповідно до витягу № 20325133 від 23.03.2008 року. Однак, як вже зазначалося заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2008 року , на підставі якого відповідачі оформили право власності в зазначених частках на спірну квартиру, було скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2011 року, тому існують всі підстави для визнання ОСОБА_10 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19071032 від 04.06.2008 року та № 20325133 від 23.03.2008 року, видані обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» недійсними.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналізуючи встановлені судом обставини справи, суд прийшов до висновку про недійсність витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19071032, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_3 на 5 / 72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та про недійсність витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19071033, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_2 на 5 / 72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, оскільки такі витяги підтверджують неіснуюче право.

На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19071032, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_3 на 5 / 72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19071033, видане 04.06.2008 року обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_2 на 31 / 72 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 551,20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішенням.

СуддяОСОБА_12