Дата документу 11.10.2016 Справа № 554/7306/16-ц
Справа №554/7306/16-ц
Провадження № 2/554/3084/2016
УХВАЛА

11 жовтня 2016 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позовній заяві ОСОБА_1 просить про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на матеріальний стан та фізичну неможливість сплатити судовий збір з-за віддаленості банківських установ. Однак, жодного документу, який би підтверджував його майновий стан, позивач суду не надав. Більше того, до позовної заяви долучено довіреність, якою позивач уповноважує ОСОБА_3, яка проживає у м.Полтаві, вести його справу в суді.

Дослідивши подану позовну заяву, суддя вважає, що в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву належить залишити без руху.

Дійсно, статтею 82 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити позивача від сплати судового збору. Разом з тим, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, обставини щодо скрутного матеріального становища підлягають доказуванню в порядку статті 60 ЦПК України.

Згідно розясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суддя, дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, вважає, що підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, у звязку з чим, відмовляє в задоволенні цих вимог.

Вирішуючи питання щодо відповідності поданої позовної заяви вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя вважає, що подана заява таким вимогам не відповідає, а отже підлягає залишенню без руху.

Згідно Закону України «Про судовий збір» зі змінами від 22.05.2015 року, які набрали чинності з 01.09.2015 року, ст.4 - за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 гривень).

Згідно позовної заяви, предявлено позов про розірвання шлюбу, та судовий збір не сплачено відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

В зв`язку з даними недоліками позовної заяви, вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

При цьому, з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.119,121,210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Чуванова