АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/347/2016 Головуючий в І інстанції Тимченко О.В.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року січня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 20 420 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що нею 22 липня 2007 року до Новотроїцького відділення Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» (далі - ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6»; ОСОБА_5) було внесено 20000 грн. строком на шість місяців із сплатою Банком 10 % річних, з метою вкладення їх на депозитний рахунок. Проте працівниками Банку зазначені кошти було викрадено, що підтверджується вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30 вересня 2013 року позовні вимоги задоволено та стягнуто на її користь із Банку заподіяні матеріальні збитки в сумі 20 000 грн. Рішення суду виконане відповідачем у грудні 2013 року.

Посилаючись на те, що за час, який минув з моменту викрадення грошей працівниками Банку до моменту їх повернення вони значно знецінились внаслідок інфляції, а за вказаним вище судовим рішенням матеріальна шкода їй відшкодована частково, просить стягнути із відповідача на її користь 20 420 грн.

Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути на її користь майнову шкоду в розмірі 16 470 грн.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» подав апеляційну скаргу, в якій, зазначив, що на підставі рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 31.07.2013 року було стягнуто на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 20 000 грн. Вдруге позивачка звернулася в суд з аналогічним позовом 23.10.2015 року, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю. Також позивачкою пропущено строк позовної давності.

Крім того апелянт вважає, що викрадення грошових коштів сталося з вини працівників Банку ОСОБА_6 та ОСОБА_8, тому саме вони повинні відшкодувати завдану шкоду.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року визначено осіб, відповідальних за завдану шкоду, але під час розгляду кримінальної справи питання її відшкодування вирішено не було. На підставі цього ОСОБА_5, як суб'єкт відповідальності, повинен в повному обсязі відшкодувати таку шкоду, яка полягає в інфляційних втратах позивача від знецінення грошових коштів за період з 22 лютого 2007 року по 13 грудня 2013 року.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Судом установлено, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року встановлено, що 22 лютого 2007 року працівник Банку ОСОБА_6 прийняла від ОСОБА_7 20 000 грн. для зарахування на рахунок останньої, про що зробила відмітки в ощадній книжці по рахунку № 1, але ввірене їй чуже майно - грошові кошти на рахунок не внесла, а умисно розтратила, передавши їх ОСОБА_8 З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила ощадну книжку шляхом внесення в неї неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 20 000 грн. (а. с. 65-66).

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 серпня 2013 року з Банку на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України стягнуто на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн. (а. с. 2-4).

Таким чином рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що обов'язок по поверненню коштів покладається саме на ОСОБА_5.

10 грудня 2013 року ОСОБА_7 звернулася до Банку з відповідною заявою про добровільне виконання зазначеного рішення суду та згідно з платіжним дорученням від 13 грудня 2013 року № 8698 ОСОБА_5 перерахував позивачці грошові кошти в сумі 20 000 грн. (а.с. 19, 20).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд першої інстанції правильно вважав, що початок перебігу строку позовної давності розпочався з 22.07.2014 року з дня, коли вироком суду було встановлено винних осіб, які порушили права позивача.

Безпідставними є доводи апелянта про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки рішенням першої інстанції від 22.08.2013р. було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн., які позивачкою було покладено на депозитний рахунок 22.02.2007 року. У справі, що розглядається, позивачка просить стягнути збитки від інфляції, внаслідок якої грошові кошти на момент їх повернення Банком значно знизились у порівнянні з 2007 роком, тобто предмет і підстави позову різні.

Статтями 16, 22 ЦК України закладено принцип повного відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За правилами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Разом з цим, відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов'язанням, а в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано і відповідно до норм матеріального закону, що регулюють спірні правовідносини, задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача матеріальну шкоду з урахуванням інфляції за період з 22.02.2007 року по грудень 2013 року.

Крім того, відповідно до вимог ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст. 88 ЦПК України, судом було вірно стягнуто з відповідача судовий збір в розмірі 487, 20 грн. та витрати на правову допомогу згідно квитанції в розмірі 500 грн. (а.с. 17).

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а перевірені доводи апелянта висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 ОСОБА_6» відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді два підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 18 січня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 13 січня 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4