ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4446/16-ц
Провадження № 2/362/2544/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В.,

при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради Київської області про зняття арешту з нерухомого майна,-

Встановив:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про скасування заборони на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, яка була зареєстрована Васильківською районною державною нотаріальною конторою 08.09.2004 року за №1286915 на підставі архівного запису номер 4335749KIEV477, дата: 11.05.2002, 10:16, дата виникнення: 25.05.1959, № реєстра:56, внутр. №0E01B12C26F3312B6D4A, коментарий: с.63 Васильків.

Дане заборона (обтяження) була здійснено на підставі повідомлення, б/н, Трубно-цегельного заводу щодо колишнього власника ОСОБА_2.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, проте вони звернулись до суду з заявами про слухання справи без їх участі та задоволення вимог позову.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ч. 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України,

цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.. ст. 319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», Особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду в тому числі і з позовом про зняття арешту з майна.

Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2002 року за реєстровим номером 929, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Кизим Л.В. - став власником житлового будинку АДРЕСА_1.

У відповідності до витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.07.2014 року, на підставі архівного запису номер 4335749KIEV477, дата: 11.05.2002, 10:16, дата виникнення: 25.05.1959, № реєстра:56, внутр. №0E01B12C26F3312B6D4A, коментарий: с.63 Васильків, було здійснено заборону стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі повідомлення, б/н, Трубно-цегельного заводу щодо колишнього власника ОСОБА_2.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 02.11.2015 року за №140/04-01, що була викладена у вигляді архівної довідки Комунальної установи «Васильківський міський трудовий архів», Трубно - цегельний завод, в інтересах якого здійснювалась оскаржувана заборона - було ліквідовано у 1967 році.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач став власником житлового будинку АДРЕСА_1 у 2002 році на підставі відплатного договору купівлі-продажу. В свою чергу колишній власник житлового будинку ОСОБА_4 отримав даний будинок у власність на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Васильківською міською Державною нотаріальною конторою у 1986 році тобто після виникнення заборони.

Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого здійснення заборони на відчуження щодо об'єкту нерухомості, житлового будинку АДРЕСА_1 після прийняття до експлуатації спірного будинку, в інтересах ліквідованого підприємства при відсутності правонаступників - не має, а тому з метою поновлення та недопущення в подальшому порушення майнових прав Позивача щодо вищезгаданого будинку - заборона щодо нерухомості підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, керуючись Законом України «Виконавче провадження», Цивільним процесуальним кодексом України, ст. 16, 319, 321 та 391 Цивільного кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, яка була зареєстрована Васильківською районною державною нотаріальною конторою 08.09.2004 року за №1286915, за повідомленням Трубно-цегельного заводу, на підставі архівного запису номер 4335749KIEV477, дата: 11.05.2002, 10:16, дата виникнення: 25.05.1959, № реєстра: 56, внутр. №0E01B12C26F3312B6D4A, коментарий: с.63 Васильків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.