Справа № 336/4358/16-ц
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

06.10.2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Артемова Л.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить визнати за ним право користування квартирою №120 у будинку №2 по вул. Пархоменка у м.Запоріжжі, скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.04.2007 року.

Одночасно із поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 151 ЦПК України, за змістом якої ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 62,87 кв.м.

Доцільність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що його було навмисно позбавлено права користування житловим приміщенням. Крім того, відповідач має намір отримати право власності на квартиру АДРЕСА_2, що, на думку заявника, унеможливіть виконання рішення суду.

26.08.2016 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

26.08.2016 року ухвалою судді заяву про забезпечення позову залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали, на підставі ч.1 ст. 121 ЦПК України.

30.09.2016 року до матеріалів справи надійшло клопотання заявника про продовження пропущеного строку для усунення недоліків заяви про забезпечення позову, до якого додано квитанцію про сплату судового збору за розгляд заяви в розмірі 275,60 грн. Приймаючи до розгляду зазначене клопотання, суддя дійшла висновку про те, що недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 26.08.2016 року, усунуті.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення відповідача, що відповідає змісту ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Суддя, розглянувши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню у звязку із таким.

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

В силу п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивачем заявлено вимогу про визнання права користування житловим приміщенням - квартирою №120 у будинку №2 по вул. Пархоменка у м.Запоріжжі, на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт. Оскільки вимог майнового характеру позивачем не заявлено, суддя дійшов висновку про те, що захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник, не відповідає заявленим позовним вимогам.

Крім того, заявником не надано суду підтверджень належності нерухомого майна відповідачу ОСОБА_3. Заявник зауважує лише про те, що відповідач має намір отримати право власності на квартиру АДРЕСА_2. Зазначена обставина виключає вжиття заходів забезпечення позову в заявлений спосіб.

На підставі вищенаведеного суддя дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 18, 151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду апеляційної скарги.

Копію ухвали надіслати заявнику за адресою для листування.

Суддя: Л.Г.Артемова