Справа № 236/4930/16-ц
Провадження № 2/235/2261/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 13 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоекономічної селищної ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок за спадщиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Новоекономічної селищної ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок за спадщиною.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вищевказаний будинок належав батькові на підставі договору купівлі-продажу (фактично дарування) від 28 січня 1980 року, посвідчений секретарем виконкому Новоекономічної селищної ради, реєстровий номер 27.

Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги майна померлого ОСОБА_4 є: він, його мати - ОСОБА_5 та його брат - ОСОБА_3, які, як і він, фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, бо мешкали разом з ним, що підтверджується доданою до позову копією домової книзі.

Крім того, після смерті батька, а саме 08 липня 2016 року він звернувся до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4, що підтверджується доданою до позову копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Його мати та брат написали заяви про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, на його користь. Нотаріус відкрила спадкову справу, однак видати свідоцтво на право на спадщину по закону на будинок, що залишився після смерті ОСОБА_4, не може бо він не має правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок.

Позивач зазначає, що отримати договір купівлі-продажу (фактично дарування) будинку від 28 січня 1980 року він не має, бо він зіпсований. Він зміг отримати лише його дублікат, однак отримання ним дублікату цього договору не надає йому можливості, згідно чинного законодавства України, зареєструвати його, бо право власності на померлого не реєструється.

З огляду на вищенаведене, просив суд позов задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який залишився після смерті ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача Новоекономічної селищної ради у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, а також просить розглянути справу за наявними у справі доказами.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згодний повністю

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом втсановлео такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, виданого Новоекономічної селищною радою Красноармійського району Донецької області, 23 вересня 1978 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_7. Прізвище ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Новоекономічною селищною радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2, НОМЕР_4 народився ОСОБА_1, батько якого є ОСОБА_4 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Новоекономічною селищною радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 30, НОМЕР_5 народився ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_4 (а.с. 13).

Таким чином спадкоємцями першої черги за законом є: дружина померлого - ОСОБА_5, та його сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно заяви ОСОБА_5, ОСОБА_3 від 08 липня 2016 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

Відповідно даних спадкової справи, 08 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Другої Красноармійської державної нотаріальної контори Радочиної О.І. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 46-61).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 липня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, після померлого ОСОБА_4, оскільки не надано правовстановлюючий документ на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно витягу з книги записів нотаріальних дій за 1980 рік вбачається, що 28 січня 1980 року зареєстровано договір дарування житлового будинку.

З належним чином завіреної копії договору купівлі продажу (дарування ) вбачається, що 28 січня 1980 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_4, а такий прийняв у дар домоволодіння із усіма надвірними спорудами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, житловою площею 53,04 м2. Зазначений будинок належав ОСОБА_9 на праві власності, згідно свідоцтва про право власності , зареєстрованого селищною радою 18 січня 1963 року, та зареєстрованого у Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська 14 лютого 1963 року за № 229.

Також з копії договору купівлі-продажу від 28 січня 1980 року вбачається, що такий зареєстровано у книзі нотаріальних дій за № 4 , та виданий у 1 екземплярі.

Згідно рішення Новоекономічної селищної ради № УІ-60/5 від 09.09.2015 року про перейменування вулиць, вбачається, що вул. Леніна було перейменовано у вул.. Торецьку (а.с. 20-21).

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та визнані сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкування нерухомого майна оформлюється свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, для чого спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса. Під час вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус з'ясовує ряд обставин, з якими пов'язано виникнення права на спадкування, для чого вимагає відповідні докази.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з вказаних підстав, згідно п.п. 2, 23 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного нотаріуса від 27 липня 2016 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку.

Також, слід зазначити, що інші відповідачі у справі щодо задоволення позову не заперечили та визнали такий у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 174, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоекономічної селищної ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок за спадщиною - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення,

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Данилів С.В.