Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/7798/15 Головуючий у 1 інстанції: Дубина Л.А.
№ провадження 22-ц/778/3061/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„29 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення коштів за депозитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЗОКС «Довіра» про стягнення внесків.

У позові зазначав, що 07.08.2013 року між ним та кредитною спілкою було укладено договір № 9198 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого відповідач прийняв від нього, як вкладника, грошові кошти у сумі 11 000 грн., строком на 13 місяців, з виплатою процентної ставки(плати) за внеском у розмірі 24%.

Оскільки в період дії договору він збільшував суму внеску, станом на 07.09.2014 року, тобто на день закінчення строку дії договору, сума внеску складала 24039 грн. , сума нарахованих відсотків за користування вкладом становила 805 грн. 74 коп.

01.10.2013 року між сторонами було укладено договір № 9327 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого він передав, а спілка прийняла від нього, як вкладника, грошові кошти в розмірі 20 100 грн., строком на 13 місяців, з виплатою процентної ставки у розмірі 24%.

На день закінчення строку дії договору 01.11.2014 року, сума внеску складала 20100 грн., нараховані відсотки 1348 грн.07 коп.

За договором про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок від 26.11.2013 року № 9297 відповідач прийняв від нього, як вкладника, грошові кошти в розмірі 31 000 грн., строком на 13 місяців, з процентною ставкою 24% річних.

Таким чином, на день закінчення строку дії договору 26.12.2014 року, сума внеску складала 31000 грн., нараховані відсотки 2598 грн. 92 коп.

15.01.2014 року між ним та ЗОКС «Довіра» було укладено договір № 9389 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого договір укладався строком на 13 місяців, зі сплатою 24 % річних , сума внеску становила 89 000 грн.

Таким чином, на день закінчення строку дії договору 15.02.2015 року, сума внеску складала 89 000 грн., нараховані відсотки 10217 грн. 70 коп.

Посилаючись на те, що після закінчення строків дії договорів ЗОКС «Довіра», посилаючись на виникнення у неї фінансових труднощів, відмовилась повернути суми внесків з нарахованими процентами, просив суд стягнути з відповідача на його користь за договором № 9198 від 07.08.2013 року внесок 24 039 грн. 00 коп., проценти 805 грн. 74 коп., за договором № 9327 від 01.10.2013 року внесок 20 100 грн. 00 коп., проценти 1 348 грн. 07 коп., за договором № 9297 від 26.11.2013 року внесок 31 000 грн. 00 коп., проценти 2 598 грн. 92 коп., за договором № 9389 від 15.01.2014 року внесок 89 000 грн. 00 коп., проценти 10 217 грн. 70 коп., а всього суму у розмірі 179 109 грн. 43 коп., судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_2 суми внесків і процентів по ним:

- за договором № 9198 від 07.08.2013 року внесок 24039,00 грн., проценти 805,74 грн.;

- за договором № 9327 від 01.10.2013 року внесок 20100,00 грн., проценти 1348,07 грн.;

- за договором № 9297 від 26.11.2013 року внесок 31000,00 грн., проценти 2598.92 грн.;

- за договором № 9389 від 15.01.2014 року внесок 89000,00 грн., проценти 10217,70 грн., а всього 179109,43 грн.

Стягнуто з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь держави судові витрати у сумі 2686,64 грн.

В апеляційній скарзі ЗОКС «Довіра», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування фактичних обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

У засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ОСОБА_2., якому повістка була вручена 16.08.2016 року, не з»явився і в порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута за його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст.. 2 Закону України від 07.12.2000 року «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

За змістом ст.. 1059 ЦК України, яка регулює питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності ( банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п.1.4 Положення залучення банком вкладів( депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується : договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу(депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затверджених постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки(п.1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов»язаний надати клієнту під підпис( п.1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний ) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору (п.1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних(депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред»явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладання договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладений (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладання договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 2.9 глави 2 розділу ІУ Інструкції ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 за зареєстрованої в міністерстві юстиції України 25 червня 2011 року № 790/19528, банк (філія, відділення) зобов»язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію ( другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції ( у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції або напис чи штамп «Вечірня» чи «післяопераційний час», а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний(депозитний) рахунок підтверджено не лише договором банківського вкладу, але й видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-118 цс 14 від 29 жовтня 2014 року, яка згідно зі ст.. 360 7 ЦПК України мала враховуватися судом.

Розглядаючи справу по суті, суд належної уваги на вказані вимоги закону не звернув.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 та стягуючи на його користь суму внеску за договором № 9198 від 07.08.2013 року у розмірі 24 039 грн., а також внески та нараховані проценти, зокрема, за договорами № 9727 від 26.11.2013 року та № 9389 від 15.01.2014 року, суд послався лише на надану позивачем ксерокопію довідки Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про залишок внесків станом на 25.08. 2015 року(а.с.13) та виходив з того, що відповідач не надав заперечень на позов. Те, що зазначена довідка не є за змістом ст.ст. 58, 59 ЦПК України належним та допустимим доказом на підтвердження внесення позивачем грошових внесків у готівковій або безготівковій формі, виходячи з вимог наведених вище норм матеріального права щодо форми та змісту такого документа, суд не врахував.

Між тим, за договором банківського вкладу готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші у розпорядження банку і саме вказані дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов»язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з»являється право вимагати від банку видічі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов»язок.

Частиною 3.ст. 10, ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

У ч.4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, надавши ксерокопію договору № 9198 від 07.08.2013 року, в якому зазначено зобов»язання вкладника внести внесок у розмірі 11000 грн., квитанцію або прибутковий касовий документ на підтвердження внесення коштів у сумі 24039 грн. за цим договором ОСОБА_2, як і додаткову угоду про внесення додаткового внеску за цим договором, ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надав.

Не надав позивач і квитанцій або прибуткових касових документів на підтвердження внесків у сумі 31000 грн. за договором № 9297 від 26.11.2013 року та у сумі 89000 грн. за договором № 9389 від 15.01.2014 року, оригінали яких суду також не надавались. Справа розглядалася за відсутності сторін, фотокопії доданих до матеріалів справи договорів №№ 9297, 9389 з оригіналами не звірялись і підписами судді не завірені.

Як вбачається з матеріалів справи, датою укладання вказаних договорів з ОСОБА_2 про залучення внеску(вкладу) на депозитний рахунок зазначено відповідно 26.11.2013 року та 15.01.2014 року, хоча строк дії виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України ліцензії серії АВ № 534933 про надання Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» фінансових послуг по залученню внесків(вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки закінчився 04.11.2013 року(а.с.99), а за вимогами ч.4 ст. 8 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону, підлягає ліцензуванню.

Таким чином, до висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 24039 грн. за договором № 9198 від 07.08.2013 року, а також внеску 31 000 грн. та нарахованих процентів у сумі 2598 грн. 92 коп. за договором № 9297 від 26.11.2013 року, внеску у сумі 89 000 грн. та нарахованих процентів у сумі 10217, 70 грн. за договором № 9398 від 15.01.2014 року суд дійшов з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення вказаного питання, оскільки цей висновок належними та допустимими доказами не обґрунтований.

Як вбачається із доданих до апеляційної скарги матеріалів, згідно звіту незалежного аудитора ТОВ «Аудиторської компанії «Аваль» за результатами перевірки бухгалтерського обліку та фінансової звітності Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра»(а.с.68, 90, 91), а також за даними оглянутих у засіданні апеляційного суду касових книг, факти надходження за договором № 9198 від 07.08.2013 року внесків, що перевищують суму 11 000 грн., а також внесення коштів у сумі 31 000 грн. за договором № 9297 від 26.11.2013 року та у сумі 89 000 грн. за договором № 9389 від 15.01.2014 року, обліковими документами не підтверджуються.

Результатами аудиторської перевірки за даними касової книги встановлено наявність між кредитною спілкою та ОСОБА_2І договорів, за якими сума внеску у розмірі 31000 грн. вносилася ним 25.09.2013 року, внесок у сумі 81 000 грн. - 06.10.2014 року і поповнювався у січні 2014 року та у серпні 2014 року, однак ОСОБА_2 вимоги до кредитної спілки по іншим договорам у даній справі не заявлялися і предметом її судового розгляду не були.

Таким чином, у зв»язку з недоведеністю сплати ОСОБА_2 за договором № 9198 від 07.08.2013 року внеску, що перевищує 11000 грн., а саме, 24 039 грн., рішення суду в частині стягнення з ЗОКС «Довіра» на користь ОСОБА_2 внеску за договором № 9198 від 07.08.2013 року у сумі 24039 грн. підлягає зміні, а саме, з кредитної спілки на користь ОСОБА_2 за вказаним договором підлягає стягненню внесок у сумі 11 000 грн.

Рішення в частині стягнення з ЗОКС «Довіра» на користь ОСОБА_2 за договором № 9297 від 26.11.2013 року 31 000 грн. внеску та 2598, 92 грн. процентів, а також про стягнення за договором № 9389 від 15.01.2014 року 89 000 грн. внеску та 10217,70 грн. процентів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_2 у зв»язку з їх недоведеністю.

Обставини укладання договору № 9327 від 01.10.2013 року, за яким ОСОБА_2 передавався внесок у сумі 20100 грн., підтверджуються даними аудиторського звіту та обліковими документами, визнаються відповідачем, тому рішення в частині стягнення внеску та відсотків за цим договором є правомірним, враховуючи також, що відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, що визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають.

У зв»язку з тим, що загальна сума стягнутих з відповідача на користь ОСОБА_2 внесків та процентів за договорами № 9198 від 07.08.2013року та № 9327 від 01.10.2013 року становить 33 253 грн. 81 коп., підлягає зміні рішення і в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» судового збору у сумі 2686, 64 грн., яка відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає зменшенню до 487 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2015 року по даній справі в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_2 за договором № 9297 від 26.11.2013 року 31000 грн. внеску та 2598,92 грн. процентів, за договором № 9389 від 15.01.2014 року 89000 грн. внеску та 10217,70 грн. процентів скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення внесків та нарахованих процентів за вказаними договорами відмовити.

Рішення в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_2 за договором № 9198 від 07.08.2013 року 24039 грн. внеску та 805 , 74 грн. процентів, а також в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь держави судового збору у сумі 2686,64 грн. змінити, стягнувши з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_2 за договором № 9198 від 07.08.2013 року внесок у сумі 11000 грн. та проценти у сумі 805, 74 грн., а також стягнувши на користь держави судові витрати у сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь ОСОБА_2 за договором № 9327 від 01.10.2013 року внеску у сумі 20100 грн. та 1348,07 грн. процентів залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: