У Х В А Л А

26 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання пунктів наказу незаконними,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення, заяву публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволено, виправлено допущену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року описку, а саме у резолютивній частині судового рішення замість «Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін» вважати написаним «Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року про виправлення описки, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду касаційної інстанції від 20 січня 2016 року та залишити в силі ухвалу цього ж суду від 25 листопада 2015 року зі зміною її мотивувальної частини з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норми матеріального права, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року по справі «Христов проти України», статей 218, 219 ЦПК України.

Подана заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 354 ЦПК України сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку.

Разом з тим, згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року суд касаційної інстанції виправив допущену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року описку відповідно до статті 219 ЦПК України.

Отже, постановляючи зазначену ухвалу про виправлення допущеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року описки відповідно до статті 219 ЦПК України суд касаційної інстанції не застосовував норми матеріального права для вирішення спору по суті. Тому відповідна ухвала не може бути предметом перегляду Верховним Судом України з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись статтею 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року про виправлення описки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко