справа № 760/6073/16-ц
провадження № 2/760/3487/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Сучасні будівельні технології» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання зобов'язання, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
31.03.2016 позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Сучасні будівельні технології» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання зобов'язання.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.12.2014 ОСОБА_1 та ПП «Сучасні будівельні технології» уклали договір № 30/12/14/01 (далі - договір), за умовами якого позивач доручає, а відповідач бере на себе зобов'язання виконати своїми та/або залученими силами роботи по виготовленню та монтажу вікон з ПВХ та алюмінієвого фасаду зі склопакетами на об'єкті - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а позивач зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.
Позивач зазначив, що відповідно до пункту 2.1. договору, загальна вартість робіт за складається з вартості робіт з матеріалів, та становить 150 000 грн.
ОСОБА_1 зауважив, що на виконання пункту 2.5.1., він здійснив оплату авансового платежу в розмірі 100 % вартості необхідних матеріалів та робіт, що зафіксовані в додатку № 1 до договору, тобто в розмірі 150 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 61 від 30.12.2014.
Відповідно до пункту 3.1. договору, строк виконання робіт за договором становить 35 робочих днів після початку виконання робіт.
Пункт 9.2. договору передбачає, що у випадку порушення відповідачем строків, передбачених договором, відповідач зобов'язується сплати позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного виконаного зобов'язання.
ОСОБА_1 зазначив, що замовлення за договором мало бути виконане до 19.02.2015, однак станом на момент звернення з цим позовом відповідач не виконав замовлення з встановлення та монтажу стеклопакетів, чим порушив умови договору.
Зважаючи на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, позивач просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 20.02.2015 до 31.03.2016 у розмірі 85 956,17 грн.
Крім цього, стверджував, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору є грошовим зобов'язанням, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК, а тому просив також стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 5 005,48 грн. та інфляційні втрати у розмірі 48 994,14 грн.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
30.12.2014 ОСОБА_1 та ПП «Сучасні будівельні технології» уклали договір № 30/12/14/01, за умовами якого ОСОБА_1 доручає, а ПП «Сучасні будівельні технології» бере на себе зобов'язання виконати своїми та/або залученими силами роботи по виготовленню та монтажу вікон з ПВХ та алюмінієвого фасаду зі склопакетами на об'єкті - житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а позивач зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх (а.с. 4-8).
Відповідно до пункту 2.1. договору, загальна вартість робіт за договором, складається з вартості робіт та матеріалів, і становить 150 000 грн.
Згідно з пунктом 2.5.1. договору, ОСОБА_1 оплачує ПП «Сучасні будівельні технології» авансовий платіж в розмірі 100 % вартості необхідних матеріалів та робіт, що зафіксовані в додатку № 1 до договору, що становить 150 000 грн.
На виконання вищезазначеного договору позивач сплатив відповідачу 150 000 грн., що встановлено на підставі прибуткового касового ордеру № 61 від 30.12.2014 (а.с. 11).
Відповідно до пункту 3.1. договору, датою початку робіт за договором є дата отримання авансового платежу зазначеного в пункті 2.5.1. та узгодженого технічного завдання ОСОБА_1 Дата закінчення робіт становить 35 робочих днів після початку виконання робіт.
Згідно з пунктом 9.2. договору, у разі порушення ПП «Сучасні будівельні технології» строків передбачених договором, відповідач зобов'язується сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного виконаного зобов'язання.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.
Частина перша статті 626 ЦК передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Суд встановив факт укладення договору між сторонами.
Згідно з статтею 526 ЦК «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».
Свої зобов'язання за договором позивач виконав належним чином, зокрема, здійснив авансовий платіж в розмірі 100 % вартості необхідних матеріалів та робіт, що зафіксовані в додатку № 1 до договору, тобто в розмірі 150 000 грн.
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту».
Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 549 ЦК «неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання».
Стаття 610 ЦК встановлює, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК «боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».
Суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором, а саме: не виконав роботу по виготовленню та монтажу вікон з ПВХ та алюмінієвого фасаду зі склопакетами на об'єкті, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у встановлений договором строк, внаслідок чого виник обов'язок сплатити пеню.
З матеріалів справи випливає, що замовлення за договором мало бути виконане до 19.02.2015, а тому перебіг строків обчислення пені починається з 20.02.2015, тобто з наступного дня невиконання зобов'язань за договором, до 31.03.2016, тобто по день подання позову (по день вимоги позивача), і становить 85 925,04 грн., з розрахунку:
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
15000020.02.2015 - 03.03.20151219.5000 %0.107 %*1923.29
15000028.08.2015 - 24.09.20152827.0000 %0.148 %*6213.70
15000025.09.2015 - 29.10.20153522.0000 %0.121 %*6328.77
15000030.10.2015 - 17.12.20154922.0000 %0.121 %*8860.27
15000018.12.2015 - 28.01.20164222.0000 %0.121 %*7594.52
15000029.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %0.120 %*6311.48
15000004.03.2016 - 31.03.20162822.0000 %0.120 %*5049.18
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за невиконання зобов'язань за договором № 30/12/14/01 від 30.12.2014 в розмірі 85 925,04 грн.
В свою чергу, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 5 005,48 грн. та інфляційних втрат за невиконання зобов'язання у розмірі 48 994,14 грн., з таких підстав.
Відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК, є особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання.
Суд звертає увагу, що неустойка та заходи відповідальності за порушення грошового зобов'язання є різними правовими інститутами, а тому мають різний правовий механізм застосування.
Так, за своєю правовою природою неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язання, яка застосовується у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
В свою чергу, стаття 625 ЦК встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання.
Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Стаття 625 ЦК розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книзі п'ятій ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. При цьому важливим виявляється питання, які зобов'язання є грошовими.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, зі змісту позовних вимог випливає, що фактично позивач просить суд стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні втрати не від простроченої суми, тобто невиконаного грошового зобов'язання, а від суми пені за невиконання зобов'язань за договором, яка є видом забезпечення виконання зобов'язання.
Таким чином, позивач обрав спосіб захисту своїх прав, який не передбачений нормами чинного законодавства, а тому до відповідача не може бути застосована відповідальність, передбачена частиною другою статтею 625 ЦК.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 859,25 грн.
Керуючись статтями 526, 527, 546, 549, 612, 625 ЦК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Сучасні будівельні технології» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання зобов'язання - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко