Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/970/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

1 жовтня 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 посилаючись на те, що остання порушила свої зобов'язання, які виникли з кредитного договору № 8 від 1 квітня 2008 року, укладеного між ТОВ «ПростоФінанс» і ОСОБА_2 Право вимоги перейшло до позивача на підставі укладеного між ТОВ «ПростоФінанс» і позивачем договору купівлі-продажу кредитного портфеля.

Заочним рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2012 року позов задоволено.

Ухвалою того ж суду від 25 листопада 2015 року заочне рішення скасоване.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року позов задоволено частково: суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у сумі 40175 грн. 96 коп., яка складається з заборгованості по кредиту, відсотках і комісії, в решті - відмовив.

Позивач оскаржив рішення суду в частині відмови в задоволенні його вимог про стягнення штрафу. Суть доводів апеляційної скарги зводиться до незгоди позивача з висновком суду про відмову в стягненні штрафу через пропуск позивачем річного строку позовної давності. Він вважає, що суд мав частково задовольнити його вимогу про стягнення неустойки в межах річного строку, який передує пред'явленню позову.

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Позивач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте його представник в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, також повідомлений судовою повісткою про час та місце розгляду справи, особисто в судове засідання не з'явився.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача - адвокат Яушев В.В. у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, послався на відсутність зробленого позивачем розрахунку штрафу, що унеможливлює розгляд і вирішення такої вимоги. Він вважає висновки суду першої інстанції правильними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в частині, яка оскаржується, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку про її задоволення з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив такі обставини справи:

1 квітня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 8, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 52 100 грн. 00 коп. та зобов'язалася повернути його частинами (60 частин) згідно графіку але не пізніше 10 квітня 2013 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 12,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом а також разову комісію за надання кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 0,1% процентів від початкової суми кредиту.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» за умовами якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення, в тому числі за кредитним договором № 8 від 1 квітня 2008 року.

Відповідачем на виконання умов кредитного договору було здійснено погашення заборгованості в період з 1 квітня 2008 року по 26 квітня 2013 року на загальну суму 33 799 грн. 44 коп., а саме : 01 квітня 2008 року - 1760 грн., 8 травня 2008 року - 1745 грн. 24 коп., 10 червня 2008 року - 1225 грн., 22 липня 2008 року - 1300 грн., 12 серпня 2008 року - 1300 грн., 28 липня 2008 року - 169 грн., 15 вересня 2008 року - 1450 грн., 13 жовтня 2008 року -1400 грн., 18 лютого 2009 року - 2000 грн., 19 серпня 2009 року - 1000 грн., 19 серпня 2009 року - 1000 грн., 23 липня 2009 року - 1500 грн., 15 вересня 2009 року - 450 грн., 20 січня 2010 року - 500 грн., 3 грудня 2012 року - 15 000 грн., 26 квітня 2013 року - 1000 грн.,

Згідно розрахунку боргу, зробленого позивачем, станом на 16 серпня 2012 року ОСОБА_2 мала заборгованість за договором в сумі 57 189 грн. 97 коп., з яких: 38790 грн. 19 коп. - заборгованість по кредиту; 9750 грн. 68 коп. - заборгованість по процентам та комісії; 8649 грн. 10 коп. - штраф за порушення графіку погашення заборгованості.

Проте з урахуванням графіку щомісячних платежів, передбачений договором, та фактично сплачених відповідачем сум суд встановив, що борг становить 40175 грн. 96 коп., без урахування неустойки.

Правильність встановлення судом цих обставин справи сторонами не оспорюється.

Частково задовольняючи вимоги про стягнення заборгованості, суд виходив з того, що відповідач не виконав належним чином а у встановлений строк свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів та оплату комісії, а тому виникла заборгованість підлягає стягненню на користь позивача, який на підставі договору та норм ст. 514 ЦК України набув право вимоги до відповідача.

Відмовляючи у стягненні штрафу, суд послався на те, що з наданого відповідачем розрахунку суду не вдалося встановити період, за який обраховано неустойку та розмір боргу на який нараховано штраф, тому суд вважав за можливе на підставі заяви представника відповідача застосувати наслідки спливу позовної давності до вимоги про стягнення штрафу.

Проте з таки висновком суду погодитися не можна.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення в оскаржуваній його частині не відповідає цим вимогам закону.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Суд першої інстанції встановив факт невиконання відповідачем графіку платежів, а отже встановив наявність підстав для пред'явлення позивачем вимог про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 7.2. кредитного договору, яким передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 20% від суми щомісячного платежу. Сплата штрафу не звільняє позичальника від виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції вважав, що позивач не надав розрахунок штрафу, а отже і не довів його розмір та час вчинення порушення, за який він нараховується.

Проте поза увагою суду залишився наданий позивачем графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору, та містить відомості про розмір місячних платежів і дати до яких вони мають бути сплачені.

Крім того, суд встановив, що в період з 21 січня 2010 року по 2 грудня 2012 року відповідач не виконувала графік платежів і жодних оплат не робив.

З позовом до суду позивач звернувся 1 жовтня 2012 року, посилаючись на невиконання відповідачем графіку повернення кредиту та внесення плати за користування ним супутніми послугами.

У період з 2 жовтня 2011 року по 1 жовтня 2012 року, в мажах строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, відповідач не здійснити на користь позивача 12 обов'язкових платежів розміром 1224 грн. 24 коп. кожен у зв'язку з чим за кожне порушення позивач має право вимагати сплати штрафу, а саме:

у зв'язку з несплатою відповідачем 2 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 3 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 4 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 5 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 62 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 7 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 8 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 9 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 10 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 11 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 12 жовтня 2011 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.;

у зв'язку з несплатою відповідачем 1 жовтня 2012 року щомісячного платежу в сумі 124 грн. 24 коп. штраф становить: 1224,24 * 20% = 244 грн. 85 коп.

Загальна сума штрафу становить: 224,85 = 2693 грн. 35 коп.

З довідки-розрахунку заборгованості (а.с. 14) вбачається, що позивач нараховував штраф за кожен випадок несплати відповідачем щомісячних платежів, які мали місце до пред'явлення позову, а тому загальна сума нарахованого позивачем штрафу становить 8649 грн. 10 коп.

Це також підтверджується розрахунком неустойки, який позивачем надано до суду апеляційної інстанції (а.с. 212) згідно якого штрафи нараховувалися з 2008 року.

Колегія суддів вважає, що суд мав достатньо даних для перевірки вимог позивача щодо стягнення штрафу, але вимоги ст. ст. 212, 214 ЦПК України в повному обсязі не виконав і не дав оцінку всім наявним у справі доказам (копії кредитного договору, графіку платежів, довідці-розрахунку боргу), якими позивач обґрунтовував свої вимоги. У зв'язку з чим прийшов до неправильного висновку про недоведеність розміру вимог про стягнення неустойки.

Крім того, суд не врахував повною мірою норми ст. 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, ст. 267 ЦК України і помилково за заявою відповідача, поданою її представником (а.с. 152), застосував наслідки спливу позовної давності до вимог про стягнення штрафу вцілому.

У зв'язку з неправильним застосуванням судом норм про позовну давність в частині стягнення штрафу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню частково з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог стягнення неустойки в межах позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення неустойки (штрафу) і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 2693 грн. 35 коп. штрафу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: