АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1901/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області в складі :

Головуючої - судді Карпусь С.А.

Суддів: Федорової Н.О., П'єнти І.В.

Секретаря Бондаря О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 10 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18044 грн. 09 коп. витрат на утримання приміщення та судових витрат.

Під час виконання даного судового рішення 16 червня 2016 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницький винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 52 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено його відчуження.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи тим, що даний об'єкт нерухомості перебуває в іпотеці, спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на нього з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В даному випадку державним виконавцем виконується рішення про стягнення грошових коштів не на користь кредитора іпотекодержателя за договором позики. Державним виконавцем не було роз'яснено заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Провадженням № 22ц/792/1901/16

Доповідач -Карпусь С.А.. Категорія № ухвала

майна. Тому заявник просила визнати незаконними дії державного виконавця в частині накладення арешту на ? частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в м. Хмельницькому по АДРЕСА_1 згідно постанови від 16.06.2016 року та зобов'язати державного виконавця зняти вказаний арешт на майно, що їй належить.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою визнати дії державного виконавця незаконними в частині накладення арешту на 1/2 частину магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що в АДРЕСА_1, згідно постанови від 16 червня 2016 року у виконавчому проваджені №43776974 по примусовому виконанню виконавчого листа №686/23444/13 від 06.06.2014 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом. Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, дано невірну оцінку поясненням представника заявника, дано помилкову та необґрунтовану оцінку доказам, що призвело до постановлення ухвали, яка не відповідає фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Від начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених.

Представник ОСОБА_3 не погодився з доводами апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наведених підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення. Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з частинами 1, 2 ст. 5 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ч.1, положення ч.2 ст. 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що на підставі виконавчого листа №686/23444/13, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 06.06.2014 року відкрито виконавче провадження згідно постанови від 20.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18224, 53 грн.. За період роботи утримано з заробітної плати ОСОБА_1 10050 грн., решта суми не сплачена.

В ході примусового виконання 16 червня 2016 року представником стягувача була подана заява про накладання арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 1/2 частину нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 52 к.м., що знаходиться по АДРЕСА_1.

16 червня 2016 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на дії державного виконавця і просила визнати їх незаконними в частині накладення арешту на ? частину нежитлового приміщення та зобов'язати державного виконавця зняти арешт з цієї частини нежитлового приміщення. Залишаючи скаргу без задоволення, місцевий суд виходив з того, що права та охоронювані законом інтереси скаржника не порушені.

Проте такі висновки суду є передчасними.

Відповідно до вимог ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник є власником приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 23,73 кв.м..

Державним виконавцем винесено постанову про арешт належного боржнику ? частини нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 загальною площею 52 кв.м..

Однак суд не з'ясував власником конкретно якого нерухомого майна є боржник і наскільки були правомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на належне їй майно.

Суд також не перевірив твердження заявниці, що належне їй нерухоме майно перебуває в іпотеці. Як видно з наданої Другим міським відділом ДВС м. Хмельницький копії виконавчого провадження станом на 17 травня 2016 року є чинним договір іпотеки.

Згідно з положеннями ч.1. ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 постанови від 07.02.2014 року, №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Судова колегія також встановила, що суд розглянув дану скаргу у відсутності стягувача, в інтересах якого й було винесено постанову про накладення арешту на майно.

В матеріалах справи відсутні дані, що стягувач був належним чином повідомлений судом про розгляд справи, направлена на його адресу судова повістка повернулась без вручення.

Суд першої інстанції залучив заінтересованих осіб зазначених в скарзі ОСОБА_1 до розгляду справи, а саме стягувача та іпотекодержателя, проте процесуального документа щодо цього не ухвалив, такий в матеріалах справи відсутній.

Такі процесуальні порушення позбавляють можливості апеляційний суд вирішити скаргу по суті, а тому ухвалу суду з цих підстав слід скасувати та справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315,319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2016 року скасувати і передати питання за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ С.А. Карпусь

Суддя /підпис/ Н.О. Федорова

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь