РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі законного представника за довіреністю ОСОБА_2 до Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача за довіреністю (а.с.5) звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 2,8892 га, кадастровий номер :01:000:0114, земельну ділянку площею 7,6881 га, кадастровий номер :01:000:0100, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, які належали померлій ОСОБА_3 відповідно до державного акту серії ІІІ-ХР № 031601, в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову вказує, що 03 квітня 2006 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки згідно Державного акту на землю серії ІІІ-ХР № 031601 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,5773 га, а саме: частка за кадастровим № :01:000:0114 площею 2,8892 га, а також частка з кадастровим № :01:000:0100 площею 7,6881 га, розташовані на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області. За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 все своє майно. Заповіт було оформлено та зареєстровано в Безмятеженській сільській раді Шевченківського району Харківської області.

При зверненні представника позивача до нотаріальної контори щодо належного оформлення спадкових прав позивача, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вищевказані земельні частки в порядку спадкування за заповітом у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини, а також з-причини помилкового зазначення прізвища та по-батькові спадкоємиці: замість правильного «Дєдіковій Ганні Панкратівні» в заповіті зазначено «Дедіковій Ганні Понікратівні», а також втрати оригінала державного акта на землю. Даний факт позбавив позивача можливості належним чином в строки оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавиці. Для оформлення своїх спадкових прав на зазначене майно позивач по справі змушена звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову в повній мірі.

Від відповідача Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області надійшла письмова заява за № 02-21/494 від 09.08.2016 року про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову (а.с.32).

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані зі спадкуванням за заповітом.

03 квітня 2006 року померла ОСОБА_3, , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 046956 від 04.04.2006 року (а.с.12), за якою постійно вела догляд і утримувала позивачка, до відправки спадкодавиці в пансіонат. Спадкодавиця в останні роки свого життя проживала у Вовчанському геріатричному пансіонаті, що підтверджується копією довідки Вовчанського геріатричного пансіонату № 57 від 23.02.2016 року в матеріалах справи (а.с.10).

У 2003 році за життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 все своє майно, до складу якого входять земельні ділянки згідно Державного акту на землю серії ІІІ-ХР № 031601 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,5773 га (а.с.11), а саме: частка за кадастровим № :01:000:0114 площею 2,8892 га, а також частка з кадастровим № :01:000:0100 площею 7,6881 га, розташовані на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Заповіт було оформлено та зареєстровано в Безмятеженській сільській раді Шевченківського району Харківської області 16 жовтня 2003 року за № 152 (а.с.9).

При зверненні представника позивача до нотаріальної контори щодо належного оформлення спадкових прав позивача, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вищевказані земельні частки в порядку спадкування за заповітом у звязку з-причини помилкового зазначення прізвища та по-батькові спадкоємиці: замість правильного «Дєдіковій Ганні Панкратівні» в заповіті зазначено «Дедіковій Ганні Понікратівні», що підтверджується копією листа Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.06.2016 року за вих. № 1684/02-31 (а.с.6), а також з пропущенням строку для прийняття спадщини.

Згідно рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року, копія кого міститься в матеріалах справи (а.с.36), було встановлено факт дійсності прізвища та по-батькові спадкоємиці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно відповіді Вовчанської держноткантори Харківської області і інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 16.06.2016 року, щодо померлої ОСОБА_3, інформація за вказаними параметрами запиту - відсутня (а.с.7,8).

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Позивач по справі пропустила строк для прийняття спадщини у звязку з тим, у позивача по справі тяжко хворів чоловік з 2007 по 2011 рік, що підтверджується письмовими поясненнями сусідів позивачки по справі ОСОБА_4 Нікітічни, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були надані суду (а.с.45), а також копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 304121 від 27.04.2011 року (а.с.46). Крім того, ОСОБА_1 сама перенесла дві операції і до цих пір потребує постійного лікування, що підтверджується витягами з історії хвороби останньої № 1080 та № 8015 в матеріалах справи (а.с.42). Факт хвороби спадкоємиці ОСОБА_1 підтвердили і вище зазначені свідки зазначивши, що та дійсно після поховання чоловіка тяжко захворіла і перенесла тяжкі операції.

Таким чином, наведені представником позивача причини пропуску строку прийняття спадщини визнаються судом об'єктивними, непереборними та істотними, так як вони підтверджуються не тільки поясненнями свідків, а й письмовими доказами витягами з історії хвороби останньої № 1080 та № 8015 (а.с.42,47).

Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку,враховуючи відсутність у позивача правовстановлюючого документу на земельні ділянки, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо визнання права вланості на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 з метою захисту майнових прав позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1225, 1233, 1268, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 2,8892 га, кадастровий номер :01:000:0114, земельну ділянку площею 7,6881 га, кадастровий номер :01:000:0100, які належали померлій відповідно до державного акту серії ІІІ-ХР № 031601 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Безмятеженської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_7