Справа № 523/8635/16-ц
Провадження №2/523/3628/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Одеса, вул. Проф.Каришковського, буд.22. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_3М та онуком ОСОБА_4, там же з 22.06.1984 зареєстрований і відповідач ОСОБА_2 З лютого 2014р., відповідач, з яким позивач знаходилась у шлюбі, в даному будинку не проживає без поважних причин, виїхав на постійне місце проживання в інше місце, його особистих речей в будинку немає, обовязки наймача він не виконує. Наявність реєстрації колишнього чоловіка в будинку перешкоджає позивачці повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 1979 р., посвідченого нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_7 купила 27/50 частин цілого житлового будинку з надвірними господарчими спорудами, що знаходиться в м. Одесі, по вул.Більшовицькій під №22 (а.с.11-13). Вищевказаний договір 25.04.1979 р. було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації за №253 в книзі №185, на сторінці №59.

12 травня 1984 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено шлюб та після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з «Пантюк» на «Савельєва» (а.с.28)

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.09.2010р., виданим Другим Суворовським відділом РАЦС ОМУЮ, актовий запис №205 (а.с.14).

З 22 червня 1984 року відповідач ОСОБА_2 як чоловік власниці, був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.30).

Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовим актом про непроживання від 25.05.2015 р., підписаним сусідами ОСОБА_9Л та ОСОБА_10, підписи яких завірено головою органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «Балтський» у м. Одесі ОСОБА_11 та секретарем Вегержинською Л.Н. (а.с.15), у якому зазначається, що ОСОБА_2 з 23.02.2014 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаній квартирі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58,59,60,61, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №22 по вул.Професора Каришковського (колишня Більшовицька) в м. Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданими протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: