Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 321/372/16 головуючий у 1 інстанції Мовчан О.Г.
провадження № 22-ц778/3422/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Трофимової Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, зазначавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син, ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,7801 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2007 року.

Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею померлого і своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва на спадщину. Однак постановою приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу від 26.11.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригінала державного акту на земельну ділянку. Вказує, що державний акт на право приватної власності на землю був втрачений спадкодавцем ще за його життя, про це вона повідомила через газету «Михайлівські новини» від 20 лютого 2016 року.

Позивач просила визнати за нею право власності на спадщину за законом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,7801 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 11.12.2007 року.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушенням норм законодавства, неповне з"ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відмовляючи у позові, суд безпідставно виходив з відсутності доказів можливості спадкування права власності на землю померлого, отриманого ним за своє життя.

Згідно вимог норм ст., ст. 1218, 1261, 1269, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місців з часу відкриття спадщини, що здійснюється шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року сина позивача, ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,7801 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності, на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2007 року.

Позивач є єдиною спадкоємицею померлого і є матірю померлого. Вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва на спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 жовтня 2015 року.

Однак постановою приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу від 26.11.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригінала державного акту на земельну ділянку та повідомлено про можливість звернення до суду в порядку позовного провадження.

Позивач вказує, що державний акт на право приватної власності на землю був втрачений спадкодавцем ще за його життя, про це вона повідомила через газету «Михайлівські новини» від 20 лютого 2016 року.

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який не було витребувано нотаріусом згідно вимог ст.4 Закону України „Про нотаріат" і було сформовано на запит ОСОБА_2 від 14.05.2016р., слідує, що на вказаний час право власності на цю земельну ділянку продовжує залишатися за померлим ОСОБА_3.

Також до матеріалів справи додано завірену Управлінням Держгеокадастру Василівського району Запорізькій області Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2007р. про те, що ОСОБА_3 є власником вищевказаною земельної ділянка.

Наведене спростовує висновок суду про відсутність доказів можливості спадкування позивачем, як єдиним спадкоємцем, права власності на землю померлого, отриманого ним за своє життя.

Положеннями норм ст. 55 Конституції передбачено, що права громадянина захищаються судом та кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльність посадових і службових осіб.

За таких обставин справи та при неможливості отримання спадкоємцем дублікату Державного акту на земельну ділянку після відкриття спадщини останній має право вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Таким чином, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року у цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту:

„Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину за законом, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,7801 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 11 грудня 2007 року на ім"я померлого ОСОБА_3."

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: