У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В.,Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 17 171 грн 96 коп., із яких: 3 850 грн 59 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 9 827 грн 47 коп. -заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 2 200 грн - заборгованість з комісії, 500 грн - штраф (фіксована частина), 793 грн 90 коп. - штраф (процентна складова).

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно із яким остання отримала кредит у розмірі 15 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань станом на 30 вересня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 17 171 грн 96 коп., яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачки.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18 жовтня 2010 року, яка утворилась станом на 30 вересня 2015 року, в сумі 17 171 грн 96 коп., із яких:

- 3 850 грн 59 коп. - заборгованість за кредитним договором;

- 9827 грн 47 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами;

- 2 200 грн - заборгованість з комісії;

- 500 грн - штраф (фіксована частина);

- 793 грн 90 коп. - штраф (процентна складова).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи з положень ст. ст. 257, 258, 509, 526, 1054 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову з огляду на те, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та має прострочену заборгованість.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не надав, а суд не досліджував кредитний договір від 18 жовтня 2010 року у зв'язку із його відсутністю, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 7), довідка про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» (а. с. 8) та Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року (а. с. 9-32), які в сукупності й складають кредитний договір.

Інші наведені в касаційній скарзі доводи також висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко