Справа № 618/589/16-ц
Провадження № 2/618/232/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі головуючого - судді Гніздилова Ю.М., за участю секретаря Рябенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), третя особа: відділ держгеокадастру у Дворічанському районні Харківської області,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), третя особа: відділ держгеокадастру у Дворічанському районні Харківської області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 12 лютого 1994 року по 25 червня 1996 року він працював у колективному сільськогосподарському підприємстві «Миколаївське» Дворічанського району Харківської області. 24 грудня 1995 року КСП «Миколаївське» був наданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-09-00-000367 на загальну площу 2 535, 7 га. В Додатку 1 до цього Державного акту ОСОБА_1 був включений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Миколаївське» під №132, однак сертифікат на земельну частку (пай) так і не отримав, хоча відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мав право на земельну частку (пай), оскільки на момент видачі державного акту він працював та був членом КСП «Миколаївське».

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглянути в її відсутність.

Представник відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області до суду не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до трудової книжки серії БТ-І №6283751 від 06 грудня 1983 року, ОСОБА_1 у період часу з 12 лютого 1994 року по 25 червня 1996 року працював в КСП «Миколаївське» Дворічанського району Харків якої області.

Згідно з довідкою відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області №29-20.17-0.7-2073/2-16 від 12 вересня 2016 року, колективному сільськогосподарському підприємству «Миколаївське» 24 грудня 1995 року був наданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-09-00-000367 на загальну площу 2535, 7 га.

Розпорядженням Дворічанської районної державної адміністрації від 15 серпня 1997 року №275 в КСП «Миколаївськей» було проведено розпаювання земель між членами підприємства. Вартість земельної частки (паю) на той період складав 23 306 грн., середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складав 8,31 га. ОСОБА_1 включений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Миколаївське» під №132.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільскогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п.п. 4,5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 вищезазначеного Закону, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповвідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 129 Конституції України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» від 08.08.1995р. №720/95, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 8,31 умовних кадастрових гектара середнього розміру пая члена колективного сільськогосподарського підприємства «Миколаївське» Дворічанського району Харківської області нормативною грошовою вартістю земельної ділянки 23 306 (двадцять три тисячі триста шість) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов