Справа № 466/4919/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Семків Х.І.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - у с т а н о в и в:

27.05.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради в якому просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 22.10.1996р. № НОМЕР_1 видане Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів. Відповідач ОСОБА_4, яка є донькою її чоловіка від першого шлюбу ніколи не проживала та не проживає у даній квартирі, її речей немає, вона не оплачує житлово-комунальні послуги. Факт не проживання відповідачки підтверджується актом ЛКП «Янів 405». За таких обставин він змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також оголошенням у газеті «Високий Замок» від 12.07.2016 року, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Представник Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву суду не подали, а тому суд вважає, що розгляд справи слід проводити у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, показання свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 22.10.1996 р. № НОМЕР_1 видане виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів (а.с.4-5).

Як вбачається з актів ЛКП «Янів-405» від 16.03.2016р. №104, від 02.09.2015р. № 158а, від 14.01.2016р. №266, від 02.09.2015 року № 157а, від 30.06.2016р. №224 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 там не проживає. (а.с.7,8,9,10, 34).

Факт не проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 також підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6

Будучи у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що проживає у цбомуж будинку у кв.7-а з 1954 року. Позивача знає давно, а також її колишнього чоловіка ОСОБА_6, який періодично приходить до квартири і має там одну кімнату. Щодо ОСОБА_4, то таку знає зі слів, що вона є донькою колишнього чоловіка ОСОБА_6, однак її жодного разу у квартирі та будинку не бачив.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 проживає позивач та внуки. Колишній чоловік ОСОБА_6 відвідує квартиру час від часу. Щодо ОСОБА_4, то така не проживала у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_6 донька позивача, будучи у суді пояснила, шо у квартирі проживає її мама. Брат ОСОБА_5 також зареєстрований, однак тимчасово перебуває на заробітках у Португалії. У 1994 році у тата - ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_4, яка проживала весь час зі своїми батьками десь в районі Рясне та була зареєстрована у квартирі без згоди інших співвласників.

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї. інших осіб.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач не є співвласником спірного помешкання, згоди на його проживання позивач не надавала, без поважних причин більше одного року не проживає у квартирі, не цікавиться такою, не приймає участі в утриманні, а тому втратила право на користування даним жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, 317,391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551/ п'ятсот п'ятдесят одну / грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт