Провадження № 2/331/1210/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 11.01.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який виданий Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 03. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя між позивачем та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться з березня 2007 року, шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого поступово були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що шлюб не може бути збережено та його збереження суперечить її інтересам, у звязку з чим, просить позов задовольнити та розірвати шлюб між подружжям.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС №049857 від 03.04.2008 року, виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №03.

Вивчивши матеріали справи та, беручи до уваги, що сторони однією родиною не проживають, не ведуть спільного господарства, суд вважає, що родина сторін розпалася остаточно та збережена бути не може, а її збереження суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 58, 59, 74, 209, 212-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 січня 2006 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №03 - розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Марчук».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.В. Антоненко