Справа № 500/4920/16-ц
Провадження № 2/500/2774/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме на 11.10.2013 року, за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. Кірова, 12 та визнати за ним, як спадкоємцем право власності на земельну ділянку площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2013 року помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач прияв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. Кірова, 12 з січня 2008 року. ОСОБА_6 хворів, постійно потребував стороннього догляду, позивач доглядав за ним, забезпечував усім необхідним. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3, який є також представником за довіреністю відповідача ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 464713, виданого 03.11.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-180.

Відповідно до довідки № 29-1514-0-13-3024/2-16 від 08.09.2016 року, наданої відділом Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області, на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21.01.2003 року № 29/А, було видано державний акт серії РІ № 464713 на право приватної власності на землю площею 3,39 га та зареєстровано в книзі державної реєстрації державних актів на право власності на землю фізичних осіб за № 10-04-180 від 03.11.2003 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на громадянина ОСОБА_6 на території Каланчацької сільської ради.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії VI-МЮ № 570560 від 14.10.2013 року, виданого Кутузовським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, ОСОБА_6 помер 11.10.2013 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 45149985 від 21.09.2016 року, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_7, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, померлого 11.10.2013 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

-син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 252285, виданим 03.02.1976 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЖД № 392960, виданим 28.07.1978 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

-донька ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 313683, виданим 15.07.1981 року Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС серії 003495, виданим 11.06.2005 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, згідно якого ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Русіна».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались та разом із спадкодавцем не мешкали, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 пояснили, що з 2008 року ОСОБА_1 мешкав разом із батьком ОСОБА_6 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. Кірова, 12, здійснював за ним догляд та поховав його.

Тобто, ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області від 29.08.2016 року за № 93/01-16 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме на 11.10.2013 року, за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. Кірова, 12.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 11.10.2013 року, право власності на земельну ділянку площею 3,39 га, яка розташована на території Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 464713, виданий 03.11.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-180).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10