Справа № 520/8754/16-ц
Провадження № 2/520/4144/16
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Атланта» про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та вказуючи на те, що між ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML- 501/030/2008, відповідно до умов якого остання, на умовах строковості, зворотності і платності отримала кредит та в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором між банком та ОСОБА_2, ТОВ «Агентство «Алтланта» було укладено договори поруки, згідно умов яких кожен поручитель взяв на себе обовязок нести солідарну відповідальність за зобовязаннями ОСОБА_3 що витікають із вказаного кредитного договору, та посилаючись на дійсне законодавство, просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором № ML- 501/030/2008 в сумі 1243077,17 грн.
В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою у якій просив розглядати справу за його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. За обставинами провадження у справі така неявка відповідачів є повторною, та при цьому жодних відомостей про поважність причин неявки до суду не надано, а тому суд виходить з того, що неявка відповідачів відбулась з неповажних причин.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Проаналізувавши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до п. 1.5.1 вказаного договору відповідач взяв на себе зобовязання з повернення кредиту шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до п. 1.9.1 того ж договору, у випадку, коли позичальник виконує взяті на себе обовязки неналежним чином, банк має право вимагати дострокового виконання позичальником взятих на себе зобовязань, шляхом надсилання на адресу позичальника відповідної вимоги. При цьому термін виконання зобовязання в повному обсязі наступає через 30 календарних днів з дня одержання такої вимоги.
Позивач скористався своїм правом на дострокову вимогу, надіславши 04.05.2016 року за вих. № 1005 відповідні листи на адреси відповідачів, однак останні належним чином на вказане повідомлення не відреагували.
-нараховані відсотки за кредитом за період з 21.03.2014 року по 22.03.2016 року 8750,50 дол. США (еквівалентно 228409,81 грн.);
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
В забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором № ML-501/030/2008, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №SR-501/030/2008.
15 лютого 2008 року між банком та ТОВ «Агентство «Атланта» було укладено договір поруки, №SR-501/030/2008, за яким ТОВ «Агентство «Атланта» також виступило перед банком поручителем за зобовязаннями ОСОБА_3, що витікають з кредитного договору № ML-501/030/2008.
Частина 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки
При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.
За викладеного суд доходить висновку про те, що відповідачі не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором додатковими угодами та договором поруки, в наслідок чого за ними станом на 22.03.2016 року утворилась заборгованість перед ТОВ «ОТП Банк» в сумі 1243077,17 грн., розмір якої підтверджено дослідженими судом розрахунками, що наявні в матеріалах справи, що вказує на обгрунтованість вимог позову щодо суми заборгованості, яка підялгає стягненню.
При цьому суд зайважує про те, що позивач просить стягнути вказану заборгованість з позичальника та поручителів у солідарному порядку, однак в силу того, що зазначені договору поруки не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою, суд вказує на те, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення вказаної суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, та з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство "Атланта", солідарно.
Така правова созиція суду узгоджується з позицію Верховного Суду України, що висловлена у постанові №6-185цс14 від 17 грудня 2014 року.
Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530,553, 554, 629, 1054 ЦК України суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Атланта» про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-501/030/2008, що станом на 22.03.2016 року складає 1243077,17 грн.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство "Атланта" на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-501/030/2008, що станом на 22.03.2016 року складає 1243077,17 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Атланта» на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» компенсацію понесених судових витрат, по 6215,39 грн., з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачу протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров