Справа № 697/1830/16-ц
№ пров. 2/697/663/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря Берегової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каневі, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач) та просить суд розірвати шлюб між ним та Відповідачем, зареєстрований 05 лютого 1994 року у відділі Вільшанського рай ЗАГС Кіровоградської області, актовий запис № 2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що перебуває у шлюбних відносинах з Відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з Відповідачем не приходили до спільної згоди, на підставі чого виникали часті сварки та непорозуміння, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Кожен має діаметрально-протилежні погляди на шлюб, сімю. Шлюб має формальний характер, проживають окремо, збереження шлюбу неможливе.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання, через канцелярію суду подав заяву розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, даних у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя.

Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 05 лютого 1994 року у відділі Вільшанського рай ЗАГС Кіровоградської області, актовий запис № 2, що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІ-ОЛ № 311297 (а.с.4).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, постанова Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р., суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 лютого 1994 року у відділі Вільшанського рай ЗАГС Кіровоградської області, актовий запис № 2, актовий запис № 2 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Філіпович».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий / підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1830/16-ц

Головуючий Г . С . ОСОБА_4