Справа № 206/2987/16-ц
Провадження № 2/206/801/16
У Х В А Л А

18.10.2016року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Колтаковій М.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В рамках розгляду вищезазначеної справи позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати дії щодо відчуження спільного майна подружжя про поділ якого заявлено позовну вимогу, мотивуючи тим, що відповідач має можливість вільно розпорядитися їх спільним майном, у будь-який час здійснити його відчуження.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч 1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та про поділ майна подружжя.

Предметом цього спору, зокрема є автомобіль, меблі, техніка.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 статті 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначається вид забезпечення позову і підстави його обрання.

На даний час в матеріалах справи відсутні будь-які докази, відомості, що усе перелічено в позовній заяві майно (як майно, що придбано під час сумісного проживання та за спільні кошти) наявне та знаходиться у володінні відповідача.

Також в матеріалах справи, окрім не обгрунтованих припущень позивача, не має ніяких відомостей, що відповідачка ОСОБА_2 має можливість та намір здійснити відчуження спірного майна.

Таким чином, в силу норм ст.ст. 151,153 ЦПК України, норм права суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову шляхом заборони вчиняти ОСОБА_2 дії щодо відчуження спільного майна подружжя про поділ якого заявлено позовну вимогу, оскільки позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання та про поділ майна подружжя.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко