У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» до ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко»(далі - ТОВ «Торговий дім Севеко») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у період з 7 грудня 2009 року по 26 вересня 2011 року ОСОБА_3 отримала від товариства без достатньої правової підстави грошові кошти у розмірі 2 379 000 грн, які були перераховані на її банківські рахунки, що підтверджується банківськими виписками, у яких вказано призначення платежу як договори про надання поворотної фінансової допомоги.

Позивач указував про те, що вищевказані договори надання поворотної фінансової допомоги між сторонами фактично укладались, проте відповідачкою не підписувалися, а тому є нікчемними.

Вважав, що грошові кошти, отримані відповідачкою за нікчемними правочинами, підлягають поверненню у повному обсязі, як набуті без достатньої правової підстави.

З урахуванням наведеного ТОВ «Торговий дім Севеко» просило суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 2 379 000 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року позов ТОВ «Торговий дім Севеко» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Торговий дім Севеко» грошові кошти у розмірі 2 379 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ТОВ «Торговий дім Севеко» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Торговий дім Севеко»,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ТОВ «Торговий дім Севеко», суд першої інстанції виходив із того, що грошові кошти набуті відповідачкою без достатньої правової підстави, за нікчемними правочинами, а, отже, відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України підлягають поверненню.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Торговий дім Севеко», виходив із того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, незважаючи на відсутність укладення письмового договору. Відповідачка отримувала грошові кошти від ОСОБА_4, колишнього чоловіка, який є засновником товариства, на утримання сім'ї та будівництво власного будинку, а тому згідно зі ст. 1215 ЦК України вказані кошти поверненню не підлягають.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року, засновником ТОВ «Торговий дім Севеко» є ОСОБА_4

Згідно з банківськими виписками за період з 7 грудня 2009 року по 26 вересня 2011 року ОСОБА_3 отримала від ТОВ «Торговий дім Севеко»грошові кошти у розмірі 2 379 000 грн, у яких вказано призначення платежу як договори про надання поворотної фінансової допомоги. Зазначені обставини сторонами не оспорювалися (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладений 19 листопада 1994 року, розірвано.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й відмовляючи у задоволені позову, не звернув увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом установлено, що відповідачкою визнано факт неукладеннядоговорів на отримання спірних грошових коштів від ТОВ «Торговий дім Севеко», що нею також вказано й у заяві про перегляд заочного рішення суду першої інстанції та у апеляційній скарзі. Отже, договірних відносин між сторонами немає.

У чч. 1,2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом установлено відсутність факту укладення будь-якого договору між сторонами, а відповідачка посилалась на те, що грошові кошти вона отримувала від свого чоловіка - ОСОБА_4 - засновника ТОВ «Торговий дім Севеко», на утримання родини, сплату аліментів та на будівництво спільно з ОСОБА_4 житлового будинку.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних вимог закону та вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не звернув уваги на те, що відповідачка заперечувала щодо укладення будь-якого договору з ТОВ «Торговий дім Севеко», та заперечувала те, що це позика, посилаючись на отримання грошових коштів від засновника позивача на утримання сім'ї.

Разом з тим апеляційний суд не звернув уваги на те, що грошові кошти надсилались ОСОБА_3 не її колишнім чоловіком, а ТОВ «Торговий дім Севеко» і від імені товариства, а тому підлягають поверненню. Підстав для застосування ст. 1215 ЦК України апеляційний суд не навів.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 339 ЦПК України є підставою для його скасування й залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Севеко» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року скасувати, заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик