У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - Будніченка Олега Валерійовича на рішення апеляційного суду Луганської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, третя особа товариства з обмеженою відповідальністю «Млин-Сервіс» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк»), звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між ПАТ «Укрексімбанк» і ТОВ «Млін-Сервіс» 11 жовтня 2013 року укладено кредитний договір № 61113V10 із змінами і доповненнями. Згідно з кредитним договором банк надає овердрафт відповідачу ТОВ «Млін-Сервіс» 750000 грн з кінцевим терміном погашення овердрафту 10 жовтня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом 16% річних, зі сплатою комісії за управління кредитом у формі овердрафт в розмірі 0,1% від ліміту овердрафту у кожному календарному місяці.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Млін-Сервіс» за кредитним договором з усіма змінами і доповненнями між ПАТ «Укрексімбанк» і відповідачем ОСОБА_3 11 жовтня 2013 року укладено договір поруки № 61113Р16.

ТОВ «Млін-Сервіс» припинило виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 10 липня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 1315793 грн 44 коп.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «Укрексімбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 1315793 грн 44 коп.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 26 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором № 61113V10 від 11 жовтня 2013 року в розмірі 1315793 грн 44 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 25 серпня 2016 року рішення Троїцького районного суду Луганської області від 26 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ПАТ «Укрексімбанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, виходив з вимог ст. 553 ЦК України, згідно з якими за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а також ст. 554 ЦК України, яка визначає, що у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що договір поруки припинився, оскільки кредитор не пред'явив вимоги до поручителя протягом 6 місяців від настання строку виконання основного зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 т. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Умовами договору між сторонами встановлений строк виконання основного зобов'язання до 10 жовтня 2014 року, а відтак і початок перебігу позовної давності почався з моменту порушення строку його повернення, а саме з 11 жовтня 2014 року.

Зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручитель вважається зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

Дані твердження узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року № 6-116цс13, 26 листопада 2014 року № 6-75цс14, від 08 жовтня 2014 року № 6-128цс14, № 6-120цс14, які у силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для усіх судів України.

Суд апеляційної інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову публічному акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України».

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - Будніченка Олега Валерійовича на рішення апеляційного суду Луганської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, третя особа товариства з обмеженою відповідальністю «Млин-Сервіс» про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович