Справа № 289/1585/16-ц
Номер провадження 2/289/933/16
Рядок статистичного звіту: 26
УХВАЛА

13.10.2016 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Свінцицький Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним, застосування наслідків недійсного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви документ, який підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом, таким законом є Закон України «Про судовий збір».

У відповідності до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу для звільнення від сплати судового збору, згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

В ухвалі Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-2269ц16 зазначено, що «Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону».

Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

За наявності декількох нормативно-правових актів однакової юридичної сили, норми яких по-різному регулюють одну і ту ж сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах застосовуються положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01.09.2015 споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Такої ж правової позиції дотримуються Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справи: № 569/16917/14-ц від 08.08.2016; № 569/16917/14-ц від 01.09.2016; № 203/4590/15-ц від 06.09.2016 та інші) та Верховний Суд України (справи: № 6-2128ц16 від 16.09.2016; № 6-2309ц16 від 15.09.2016; № 6-1919ц16 від 09.09.2016 та інші).

Таким чином, підстави, на які посилається ОСОБА_1 щодо наявності пільг при сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви, відсутні.

З тексту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач просить суд:

- визнати недійсним кредитний договір;

- застосувати наслідки недійсності кредитного договору,

що за своєю суттю є двома вимогами немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату з 1 січня у розмірі 1378 гривень.

Відповідно до положень Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Отож, за дві вимоги немайнового характеру, позивачу слід сплатити 1 102,40 грн. судового збору ((1378 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 0,4 (ставка судового збору)) х 2 (кількість вимог немайнового характеру) = 1 102,40 грн. (сума судового збору).

Реквізитами для сплати судового збору є:

Отримувач коштів УДКСУ в Радомишльському районі Житомирської області.

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015379.

Банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області.

Код банку отримувача (МФО)811039. Рахунок отримувача 0519.

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Призначення платежу Судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні його від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист порушеного права споживача та визнання кредитного договору недійсним, застосування наслідків недійсного правочину залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків не пізніше пяти днів, з дня отримання ним даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви у встановлений термін, остання буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 5 днів з дня отримання її копії, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Свінцицький