Справа № 331/6215/16-ц
Провадження № 2/331/1538 /2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Бойко М.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача : ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобов»язання та сплату трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, просив стягнути з УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 12.02.2013 року по 17.08.2016 року на суму заборгованості , нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2011 року по справі № 2а-1858/11 , у загальній сумі 37 486,98 гривень.

В судовому засіданні представник підтримала позовні вимоги , надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначивши, що тривале невиконання рішення суду призвело до знецінення грошових коштів , належних до виплати позивачу, через що останній має право на отримання від відповідача трьох процентів річних та інфляційних нарахувань.

Представник відповідача позов не визнала , в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2011 року по справі № 2а-1858/11 УПФУ ОСОБА_3 здійснено перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , інваліду 3 групи. За результатами перерахунку нарахована доплата в розмірі 37 961,27 гривень, однак зазначені кошти не виплачені через відсутність вказаних видатків в державному бюджеті.

Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновкі.

Так судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2011 року по справі 2а-1858/11 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя зобов»язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної пенсії та додаткової пенсії , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , інваліду 3 групи, посинаючи з 15.09.2010 року року відповідно до ст. 50 , ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю з розрахунку 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком дорівнюючої прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкое державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та продовжувати виплату далі у новому розмірі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року вказана постанова Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2011 року змінена. В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова « та продовжувати виплату далі у новому розмірі» виключені.

На виконання постанови суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нарахована доплата в розмірі 37 961,27 гривень, однак вказані кошти позивачу не сплачені до теперішнього часу.

Вирішуючи питання застосування положень ст. 625 ЦК до правовідносин, які виникають у звязку із невиконанням вказаного рішення суду , суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, зазначеною нормою закону регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Слід також зазначити, що оскільки між сторонами існують правовідносини щодо правомірності нарахування та виплати державної пенсійних та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до вказаних правовідносин , які регулюються спеціальним законодавством.

З врахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що позовні вимогу не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про індексацію грошового зобов»язання та сплату трьох процентів річних відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

01.11.2016