печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

12 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Новака Р.В.,

при секретарі Кравченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом.

Представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання, про залишення позову без руху, з тієї підстави, що до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору. Мотивуючи клопотання тим, що даний позов було подано у жовтні 2015 року, а у вересні 2015 року було внесено зміни до Закону України про «Судовий збір», згідно яких на правовідносини щодо захисту прав споживачів не розповсюджуються пільги, тому судом безпідставно прийнято позов до розгляду.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, мотивуючи заперечення проти задоволення клопотання тим, що питання щодо звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2016 було встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАЇ «КБ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

У зв'язку із виявленням недоліків (до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору) ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.10.2015 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу для усунення вказаних недоліків п'ятиденний с трок з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки, визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, не усунуто у визначений судом строк.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погодилася з огляду на наступне.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, представником позивача ОСОБА_2 подана заява, у якій він зазначив про наявність законодавчо закріпленого права щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

01.09.2015 набули чинності зміни до Закону України «Про судовий збір», згідно із якими виключено зі ст. 5 цього Закону з числа осіб, які звільняються від сплати судовою збору, споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

В той же час, є діючою ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір», відповідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із внесенням змін, що зумовлені змінами до Закону України «Про судовий збір», що набули чинності з 01.09.2015, оскільки стаття 5 Закону № 3674-УІ не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судовою збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01.12.1994 № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12.05.1991 № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів».

На підставі наведеного, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що позивач ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 61, 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без руху - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Р.В. Новак