АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/158/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2148/16Головуючий у 1-й інстанції Кузнецов А. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 59 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5».

Визнано незаконним та скасовано рішення 59 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_6».

Визнано незаконним та скасовано рішення 41 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2».

Стягнуто з Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_4 Григоровчиа судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 1653,60 (одна тисяча шістсот пятдесят три гривні 60 коп.) грн.

З вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_2, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що скасування судом рішень 41 сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області лише повернуло позивача на етап отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не тягне за собою позитивного рішення про надання її у власність чи користування. А тому вважає, що у позивача відсутні будь-які правові підстави стверджувати, що він має першочергове право на спірну земельну ділянку лише з тих підстав, що колись йому надавався дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в користування.

Також вважає, що в оскаржуваному рішенні відсутні будь-які інші обґрунтування незаконності рішення 59 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, не наведено норм закону, що були порушені органом місцевого самоврядування. З урахуванням наведеного ОСОБА_2 вважає, що фактично у справі відсутній предмет спору, оскільки існування скасованого судом рішення 59 сесії сільської ради ніяким чином не заважає позивачеві подати на затвердження проект землеустрою, який у нього наявний та отримати спірну земельну ділянку у користування у встановленому чинним законодавством порядку.

У наданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечень посилається на те, що апелянт, не маючи відповідних повноважень на представництво інтересів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не оскаржували судове рішення, просить повністю скасувати рішення місцевого суду в частині, що не стосується її прав та обов»язків.

Зазначає, що на момент прийняття Максимівською сільською радою оскаржуваних рішень 59 сесії 6 скликання від 16.10.2015р., спірна земельна ділянка вже була сформована в процесі виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому, ОСОБА_4, земельної ділянки площею 8,2га для ведення фермерського господарства, тобто визначена її площа, межі, присвоєно кадастровий номер та внесена інформація до державного земельного кадастру, відтак, вона була визначена як об»єкт цивільних прав, а тому, він мав право на одержання її в користування в порядку черговості звернення до органу місцевого самоврядування. Також, на момент прийняття оскаржуваних рішень було чинним рішення 28 сесії 6 скликання від 10.12.2012р. та рішення 32 сесії 6 скликання від 12.204.2013р. про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, а дії відповідача щодо виставлення йому рахунків та прийняття від нього плати за користування земельною ділянкою свідчили про намір сільської ради передати в користування ділянку саме йому.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 доводи, наведені в апеляційній скарзі підтримав та прохав її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення місцевого суду відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.11.2012 року ОСОБА_4 звернувся до Максимівської сільської ради Кременчуцького району із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 8,2 га для ведення фермерського господарства, за рахунок земель запасу Максимівської сільської ради (сіножаті) в межах населеного пункту.

Рішенням 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 10 грудня 2012 року позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 8,2 га для ведення товарного виробництва із земель запасу Максимівської сільської ради. Громадянину ОСОБА_4 було запропоновано подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку (т.1, а.с.6)

Рішенням 32 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району «Про внесення змін в рішення 28 сесії 6 скликання Максивіської сільської ради від 10.12.2012 року» від 12.04.2013 року були внесені зміни до рішення 28 сесії 6 скликання від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», а саме: в частині першій та викладено її в наступній редакції: «Надати громадянину ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 8,2 га для ведення фермерського господарства, із земель запасу Максимівської сільської ради» (т.1, а.с.7).

Як установлено судом, 04.06.2013 року позивач звернувся із заявою до Приватного підприємства Бюро земельного кадастру про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, загальною площею 8,2 га, розташованої на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.16, на звороті).

Місцевим судом установлено, що в подальшому, Приватним підприємством «Бюро земельного кадастру» був розроблений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, який позивачем був наданий до Максимівської сільської ради сільську раду Кременчуцького району для подальшого його розгляду і затвердження.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення сорок першої сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства» - в частині, що стосується надання громадянину ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Визнано незаконним та скасовано рішення сорок першої сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства», яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою (т.1, а.с.14-18).

Рішенням 59 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5» надано громадянці ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.20).

Рішенням 59 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_6» надано громадянці ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.137).

Рішенням 41 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району від 25 квітня 2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2В.» надано громадянці ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,28 га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в селі Максимівка Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.92).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що права та інтереси позивача на отримання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства були порушені органом місцевого самоврядування - Максимівської сільською радою- шляхом прийняття цим органом 25 квітня 2014 року та 16 жовтня 2015 року незаконних рішень (акту індивідуальної дії), а тому порушене право та інтереси позивача підлягають судовому захисту.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами 2-3 ст.134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст.123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже,стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий суд в повній мірі надав оцінку обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам, оскільки Максимівською сільською радою Кременчуцького району при розгляді заяв ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про надання їм дозволу на розробку проекту землеустрою було допущено порушення прав позивача ОСОБА_4 на отримання у користування бажаної земельної ділянки для ведення фермерського господарства, з огляду на те, що він мав першочергове право та дотримався встановлених умов та порядку, не вчинив дій, які б свідчили про зміну своїх намірів або відмову від них.

З наведеного слідує, що рішення 59 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5», рішення 59 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 16 жовтня 2015 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_6», рішення 41 сесії шостого скликання Максиміської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2», порушують права ОСОБА_4, а тому є незаконними та підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, оскільки воно постановлено з дотриманням норм закону на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження доказів та обставин справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що скасування судом рішень 41 сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області лише повернуло позивача на етап отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не тягне за собою позитивного рішення про надання її у власність чи користування та не надає першочергового права на спірну земельну ділянку, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки ОСОБА_4 мав правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельної ділянки в селі Максимівка Кременчуцького району для ведення фермерського господарства.

Окрім того, зважаючи на конкретні обставини даної справи колегія суддів приходить до висновку, що позивач мав «законне сподівання» на укладення з ним договору оренди і таке «законне сподівання» можна вважати додатковою частиною майнових прав належних позивачу, як власнику об'єкта нерухомості, яке свідчить про те, що правовідносини, які виникли між сторонами охоплюються змістом статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини (далі стаття 1 Першого протоколу), яка, як і практика Європейського Суду з прав людини застосовуються як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV). При цьому, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, поняття «майно» може означати «існуюче майно» або активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (пункти 32-35 рішення у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1