АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

06 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Українець Л.Д., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року,

встановила:

у квітні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з нею.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з даним позовом, позивач зазначала, що від шлюбу з відповідачем у неї ІНФОРМАЦІЯ_1. народився син ОСОБА_3. Оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина, вона просила стягнути на її користь аліменти в розмірі частки від заробітку відповідача з травня 2014 р.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, дитина перебуває на утриманні матері, та визначив розмір аліментів - ј частина від доходу ОСОБА_2 Суд відмовив у задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів з травня 2014 р. та визначив дату, з якої слід стягувати аліменти - з 30 квітня 2015 р.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 180, 182, 183 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що їх син ОСОБА_3 навчається у Київській спеціалізованій музичній школі-інтернаті, де проживає протягом навчального року та отримує безкоштовне харчування, а тому не перебуває на утриманні у позивача. Він в добровільному порядку направляє кошти як позивачу, так і на карткові рахунки вчителів для використання на потреби сина. Крім того, він придбаває для сина одяг та взуття та направляє поштою сину.

Зазначені обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утримання дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Відповідно до довідки від 19.01.2016 р. ОСОБА_3 навчається у Київській спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. М.В.Лисенка та проживає в інтернаті (а/с 120). Позивач визнала в судовому засіданні, що син проживав до жовтня 2016 р. в інтернаті та отримував там харчування безкоштовно. З 03 жовтня 2016 р. вона забрала сина з інтернату і він проживає вдома та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 пояснив в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що син протягом вихідних днів та канікул проживав разом з матір'ю, а з 03 жовтня 2016 р. - не проживає в інтернаті.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід змінити та визначити дату, з якої присуджуються аліменти на користь позивача - з 01 липня 2016 р.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року змінити та визначити дату, з якої стягнуто аліменти - 01 липня 2016 р.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/12536/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11467/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.