Провадження № 2/761/6230/2016
У Х В А Л А

01 липня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов'язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов'язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди.

Під час вивчення заяви встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, ним підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу в позовній заяві слід зазначити:

- в чому полягає протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні;

- з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, з посиланням на докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Також згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даними позовними вимогами, не надавши докази про сплату судового збору, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов'язані з порушенням їх прав.

Між тим, 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 483-VIII від 22 травня 2015 року, відповідно до якого було внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких статтю 5 вказаного Закону викладено в новій редакції, а положення щодо звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав - виключено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 551, 20 грн.та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 6890,00 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір окремими квитанціями у розмірі 551,20 грн. (р/р 0011, , МФО 820019, Код платежу 22030001, призначення платежу - сплата судового збору за подання позовної заяви, Одержувач -УДКСУ в Шевченківському районі м. Києва, банк одержувач -ГУ ДКУ в м. Києві ) та 551,20 грн. (р/р 0011, , МФО 820019, Код платежу 22030001, призначення платежу - сплата судового збору за подання позовної заяви, Одержувач -УДКСУ в Шевченківському районі м. Києва, банк одержувач -ГУ ДКУ в м. Києві ) та надати докази сплати судового збору до суду (оригінал квитанції).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов'язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ф. Малинников