Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1926/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.10.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Карпенка О.Л.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Долинського районного відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградської області, третя особа - ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок належної до відшкодування страхової виплати частини втраченого заробітку відповідно до ступеня втрати професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) та стягнення заборгованості по виплатам ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 році ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Долинського районного відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградської області про:

- зобовязання здійснити перерахунок суми щомісячної страхової виплати встановивши їй з 01 січня 12 р. по 28 лютого 12 р. в сумі 880,74 грн., з 01 березня 12 р. по 31 серпня 12 р. в сумі 1337,93 грн., з 01 вересня 12 р. по 28 лютого 13 р. в сумі 1660,41 грн., з 01 березня 13р. до чергового перерахунку страхових виплат згідно законодавства в сумі 1907,81 грн.

- стягнути недоплачені щомісячні страхові виплати за період з 01 січня 2012 року по день звернення до суду в розмірі 12102,50 грн.

Протягом судового розгляду, збільшила вимоги і просила збільшити розмір втраченого заробітку і щомісячної страхової виплати, здійснивши їх перерахунок з врахуванням того, що станом на 01 квітня 2001 року розмір складав 275,03 грн. Стягнути суму недоплати щомісячних страхових виплат за період з 15 січня 2012 року по день звернення до суду в розмірі 24689,97 грн.(т.1 а.с.85).

В обґрунтування вимог зазначила, що з 04 січня 1972 року працювала у публічному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в м. Кривий Ріг в шкідливих умовах праці на посадах: машиніста вакуумних-фільтрів збагачувальної фабрики, дозувальником гарячого вороття і майстром виробничої дільниці цеху огрудкування і випалу.

Під час виконання нею трудових обовязків на вказаному підприємстві вона постійно знаходилася під впливом шкідливих факторів виробничого середовища, що призвело до виникнення значного функціонального порушення в роботі органів дихання, які спричинили розвиток патологічного процесу в бронхах і легенях.

Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 19 травня 1998 року встановлено, що професійне захворювання - пиловий бронхіт, виникло внаслідок її роботи у період з 04 січня 1972 року по 01 серпня 1977 року на посадах дозувальника та майстра виробничої дільниці.

Висновками МСЕК ОСОБА_2 з 04 червня 1998 року по 04 червня 1999 року встановлено третю групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 50 %, з 27 травня 1999 року безстроково встановлено другу групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмір 70%.

На час встановлення позивачу 50% втрати професійної працездатності були чинними Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаних з виконанням ним трудових обовязків, затверджених постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472 (із змінами та доповненнями від 18.07.1994 р. № 4912 та від 03.10.1997 р. № 1100).

Зазначає, що нарахування підприємством їй щомісячної страхової виплати для обчислення розміру відшкодування втраченого заробітку проведено з порушенням норм чинного законодавства та з неналежним проведенням коригування заробітку з урахуванням підвищення тарифних ставок, посадових окладів працівників підприємства до моменту ушкодження здоровя, внаслідок чого вона недотримала страхові суми.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2015 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (т. 1 а.с.54).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не враховано що якщо середня заробітна плата, яка обчислена для перерахування розмірів відшкодування шкоди або для визначення розмірів відшкодування шкоди у випадках трудового каліцтва чи профзахворювання після 1 травня 1992 р., менша за тарифні ставки (посадові оклади), то її розмір визначається виходячи з розміру тарифної ставки, посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат.

У даному випадку підприємством взятий посадовий оклад в розмірі 210 грн. без надбавок і доплат, проте в оспорюваний період з 01.12.1991р. по 01.02.1992р. згідно наданих письмових доказів посадові оклади працівників ПАТ «Північний ГЗК» підвищувались.

ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» в судове засідання не зявилось, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином (т.2 а.с.94).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, пояснення представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем розрахунок розміру відшкодування шкоди ОСОБА_2 проведено відповідно до вимоги п.22 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації, або уповноваженим ним органом шкоди , заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обов'язків» та п.1 Постанови КМУ від 21.03.1992 р. № 140. Не встановлено будь-яких порушень щодо відповідності вимогам законодавства нарахованих позивачу сум відшкодування шкоди.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з судовим рішенням.

Встановлено, що ОСОБА_2 працювала з 1972 року в ПАТ «Північний ГЗК» в шкідливих умовах праці на різних посадах, а саме з 04 січня 1972 р. по 31 січня 1974 р. майстром дільниці відділу технічного контролю фабрики огрудкування; з 01 лютого 1974 р. по 19 серпня 1974 р. дозувальником гарячого повертання 6 р. фабрики огрудкування; з 20 серпня 1974 р. по 31 листопада 1976 р. майстром виробничої дільниці подріблення і підготовки шахти фабрики огрудкування; з 01 грудня 1976 р. по 31 липня 1977 р. - майстром виробничої дільниці подріблення сировини і шихто підготовки цехів випалу і огрудкування.

З 01 серпня 1977 року ОСОБА_2 переведена на інженерну посаду без впливу шкідливих виробничих факторів, а з 16 серпня 1988 року звільнена на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведенням на Криворізький гірничо-збагачувальний комбінат окислених руд в. м. Долинська Кіровоградської області (т. 1 а.с. 25-26).

Висновком МСЕК від 04 червня 1998 року ОСОБА_2 вперше встановлено ІІІ групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 50%, з 04 червня 1998 року по 04 червня 1999 рік.

З 27 травня 1999 року висновком МСЕК позивачу безстроково встановлено ІІ групу інвалідності та втрату професійної працездатності у розмірі 70%.

Відшкодування втраченого заробітку ОСОБА_2 проводилось ВАТ «Північний ГЗК» у відповідності з діючими на той час «Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків », затвердженими Постановою КМУ від 23.06.1993 р. № 472, наказами по комбінату від 28.07.1998 р.№ 348 та від 28.07.1999 р. № 363 .

Згідно листа ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» № 51/9 від 26 квітня 2013 року середньомісячний заробіток для розрахунку розміру відшкодування шкоди за бажанням ОСОБА_2 було взято за останні 3 календарних місяці (березень, квітень, травень 1977 р.), який складав 287 руб. 20 коп. Зазначений заробіток відкоригований спочатку на перевідний коефіцієнт, встановлений Постановою КМУ від 20.12.1991 року № 369, який по відношенню до періоду 1976 р.-1980 р. складав 3,9, а потім на коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових окладів на комбінаті за період з 01.01.1992 р. по 04.06.1998 р., у звязку з чим заробіток позивача склав 119 грн. 28 коп. Оскільки розрахований відповідно до абз.5 п.22 «Правил» середній заробіток (119 грн. 28 коп.) був меншим, ніж встановлений на той час місячний оклад майстра виробничої дільниці, для розрахунку розміру відшкодування шкоди було взято місячний оклад за професією майстра виробничої дільниці подібних виробничих дільниць виробничих галузей народного господарства, який складав 210 грн. З цієї суми позивачу було нараховано одноразову допомогу та щомісячну суму відшкодування втраченого заробітку (т. 1 а.с.47-48; 211-212)

18 січня 2001 року публічним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» передано до Долинського районного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області справу ОСОБА_2 для подальшого продовження страхових виплат.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», (чинний на час спірного періоду) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про

осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на

кожного члена сімї та їх строки або обґрунтування відмови у

виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідно до Інструкції «Про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сімї на страхову виплату», затвердженої постановою правління Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року N 10, відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків.

Згідно п. 22, 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням ним трудових обовязків», затверджених постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472, середньомісячний заробіток, з якого визначається або перераховується втрачений потерпілим заробіток, підлягає коригуванню на коефіцієнти підвищення тарифних ставок посадових окладів. Перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Однак зазначеним вимогам закону дане рішення не відповідає.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що спір виник з приводу невірного визначення ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» середнього заробітку для розрахунку сум відшкодування шкоди та з приводу незастосування або застосування у неповному обсязі підприємством до щомісячних виплат відшкодування шкоди коефіцієнтів росту тарифних ставок та посадових окладів в подальшому.

Відповідно до прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві

та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції дійсній на дату передачі до Фонду особової справи ОСОБА_5М.), передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

Долинським районним відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградської області після отримання особової справи ОСОБА_2 продовжено на підставі наданої роботодавцем довідки про розмір втраченого заробітку виплату їй раніше призначеного щомісячного відшкодування шкоди в сумі 190,32 грн., з подальшим перерахуванням у відповідності до вимог ч. 2 ст. 29 Закону.

Страхові виплати, які компенсують ОСОБА_2 відповідну частину втраченого заробітку згідно матеріалів справи та пояснень сторін відшкодовуються Фондом своєчасно та в повному обсязі.

Відповідальності за вказаний у довідці роботодавцем розмір відшкодування шкоди відділення не несе, оскільки не має повноважень перевіряти правильність розміру втраченого заробітку потерпілого визначеного підприємством. Дані повноваження надані роботодавцю або територіальній інспекції праці.

Таким чином права працівника щодо правомірного нарахування відповідно до вимог закону страхових виплат частини втраченого заробітку відповідно до втрати професійної працездатності можуть бути порушені лише роботодавцем, оскільки Фонд як наслідок здійснює виплати по наданим йому розрахункам.

Тобто, в даному випадку фактично спір виник між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» щодо розміру нарахування та обчислення щомісячних страхових виплат.

У звязку з чим виконавча дирекція Фонду у відповідності із Законом України від 23.09.1999 року №1105-ХІV «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зобовязана виплачувати позивачу компенсацію лише на підставі розрахунку і документів переданих йому публічним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», який залучений до участі у розгляді справи, третьою особою. Тому вирішити вимоги щодо відшкодування страхових виплат, без розгляду спірних правовідносин між ОСОБА_2 та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», є неможливим.

Не вирішивши питання щодо захисту порушених прав позивача з боку підприємства не можна розглядати вимоги до Фонду щодо зобовязання здійснення перерахунку та стягнення недоплачених щомісячних страхових виплат.

Вимоги до ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_2 не заявлялись. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач зверталася до підприємства з приводу визначеного ним розміру страхових виплат.

Ухвалюючи рішення судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, в той час коли у відповідача по даній справі відсутні правові підстави здійснити перерахунок страхових виплат, так як виконавча дирекція Фонду та її робочі органи не наділені правом перерахунку щомісячної страхової виплати , визначений роботодавцем до 01.04.2001 року.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_2 до Долинського районного відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградської області, третя особа - ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок належної до відшкодування страхової виплати частини втраченого заробітку відповідно до ступеня втрати професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) та стягнення заборгованості по виплатам - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: