Провадження №2/761/1178/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло», ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсними наступні правочини: правочин з перерахування депозитного вкладу в сумі 140 000,00 доларів США з рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_2 з призначенням платежу - перерахування суми депозитного вкладу на поточний рахунок на підставі меморіального ордеру № 5407 від 19.03.2015 року; правочин з перерахування грошових коштів в сумі 3 220 000,00 гривень (еквівалент 140 000,00 доларів США за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції) на підставі меморіального ордеру № 5941 від 18 березня 2015 року; з рахунку НОМЕР_3, який належить Банку та відкрито у ПАТ «БАНК «КИСВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 та відкрито у ПАТ «БАНК «КИСВСЬКА РУСЬ» з призначенням платежу - зарахування гривні на поточний рахунок згідно постанови НБУ №160 та заяви від 18.03.2015 року; правочин з перерахування грошових коштів в сумі 3 200 000,00 грн. на підставі платіжного доручення № 07 від 18.03.15 року, з рахунку НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 та відкрито у ПАТ «БАНК «КИСВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_5, який належить TOB «АПОЛЛО» та відкрито у ПАТ «БАНК «КИСВСЬКА РУСЬ» з призначенням платежу - безпроцентна поворотна фінансова допомога згідно договору №431/01 від 30.12.2011 року; правочин з перерахування грошових коштів на підставі платіжного доручення №952 від 18.03.2015 року згідно якого здійснено погашення кредитної заборгованості у сумі З 388 000,00 грн. згідно кредитного договору №80845-44.19 на відкриття кредитної лінії від 19.09.13 року, що укладений між ПАТ «БАНК «КИСВСЬКА РУСЬ» та TOB «Аполло», з яких 3 200 000,00 грн. відносяться до нікчемного правочину.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 190, ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до неплатоспроможних, внаслідок чого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015р. прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Зауважує, що здійснюючи на підставі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення договорів, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку, ним було виявлено, що 17.03.2015 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір банківського вкладу № 23619-44.19 відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав банку на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 140 000 доларів США, з процентною ставкою 6% річних, строком до 01.04.2015 року. Разом з тим, в порушення п. 4.2. Правил залучення коштів фізичних осіб в ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3 звертається із заявою до банку 18.03.2015 року про дострокове розірвання та повернення вкладу у розмірі 140 000 доларів США. Зауважує, що враховуючи п. 4.2. Правил, ОСОБА_3 отримав перевагу у вигляді скороченого терміну повернення грошових коштів, тому відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважає вказаний правочин нікчемним. Вказує, що за наслідками нікчемного правочину ТОВ «Аполло» та ОСОБА_3 вчинили трансакції з перерахування грошових коштів на підставі меморіального ордеру № 5407 від 18.03.2015 року з призначенням платежу - Дострокове повернення депозитного вкладу на суму 140 000 доларів США; за платіжним дорученням № 07 з призначенням платежу - безпроцентна поворотна фінансова допомога згідно Договору № 431/01 від 30.12.2011 року на суму 140 000 доларів США; за платіжними дорученнями № 952 від 18.03.2015 року з призначенням погашення кредитної заборгованості в сумі 3 388 000 грн. за кредитним договором № 80845-44.19, з яких 3 200 000 грн. відносяться до нікчемного правочину. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло» проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло», представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до умов договору Банківського вкладу №23619-44.19 від 17.03.2015 року, який укладений між позивачем та ОСОБА_3 відповідно до ст. 634 ЦК України є договором приєднання. За умовами якого ОСОБА_3 передав, а позивач прийняв на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 140 000,00 дол. США, з терміном повернення вкладу до 01.04.2015 року. Процентна ставка по Вкладу встановлюється у розмірі 6,00 % річних, у випадку дострокового повернення Вкладу або частини вкладу на вимогу Вкладника, процентна ставка по Вкладу встановлюється 0.10 (нуль цілих один десятих) % річних за весь термін зберігання вкладу. Проценти по вкладу сплачуються в кінці строку зберігання вкладу (а.с. 27-28).

Відповідно до умов основного договору, Вкладник згідно п. 7.3. Правил залучення вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк "Київська Русь" має право Достроково розірвати Договір, попередньо повідомивши Банк шляхом подання відповідної заяви згідно п.4.2. цих Правил (а.с. 15-26).

За змістом п. 4.2. Правил, Вкладник, який виявив бажання достроково розірвати Договір /достроково отримати частину суми строкового Вкладу зобов'язаний у строк за 10 (десять) календарних днів повідомити Банк шляхом подання відповідної заяви в установленій Банком формі (а.с. 29).

В подальшому Банк здійснив перерахування депозитного вкладу в сумі 140 000,00 тисяч доларів США з рахунку НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_2 з призначенням платежу - перерахування суми депозитного вкладу на депозитний рахунок на підставі меморіального ордеру № 5407 від 18 березня 2015 року (а.с. 98).

На підставі меморіального ордеру № 5941 від 18 березня 2015 року здійснено перерахування грошових коштів в сумі 3 220 000,00 гривень (еквівалент 140 000,00 доларів США за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції) з рахунку НОМЕР_3, який належить Банку та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_4, який належить ТОВ «Аполло» та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» з призначенням платежу - зарахування гривні на поточний рахунок згідно постанови НБУ №160 та заяви від 18.03.15 року (а.с. 99).

18.03.2015 року на підставі платіжного доручення № 07, Банком було вчинено перерахування грошових коштів в сумі 3 200 000,00 грн. з рахунку НОМЕР_4, який належить Вкладникові та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЄВСЬКА РУСЬ» на рахунок НОМЕР_5, який належить TOB «АПОЛЛО» та відкрито у ПАТ «БАНК «КИЄВСЬКА РУСЬ» з призначенням платежу - безпроцентна поворотна фінансова допомога згідно договору №431/01 від 30.12.2011 року (а.с. 103).

Того ж дня ТОВ «Аполло» на підставі платіжного доручення №952 від 18.03.2015 року здійснено погашення кредитної заборгованості у сумі 3 388 000,00 грн. згідно кредитного договору №80845-44.19, з яких 3 200 000,00 грн., на думку позивача, відносяться до нікчемного правочину (а.с. 106).

19.03.2015 року постановою Правління Національного банку України № 190 ПАТ «Банк Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних.

19.03.2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 61 з 20.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Банк Київська Русь».

Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків регулюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набув чинності 22.09.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд.

Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 р., що діє зі змінами і доповненнями, абзацами 5 та 6 пункту 1.18 глави 1 розділу 3, передбачено перелік правочинів виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану неплатоспроможного банку, який повністю відповідає переліку зазначеному в ч.3. ст. 38 Закону.

Здійснюючи на підставі статті 38 Закону перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» на виконання вимог ст. 37, 38, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виявлено, на його думку, факт нікчемності правочинів, а саме: перерахування грошових коштів на підставі меморіального ордеру № 5407 від 19.03.2015 року; перерахування грошових коштів на підставі меморіального ордеру № 5941 від 18.03.2015 року; перерахування грошових коштів на підставі платіжного доручення № 07 від 18.03.2015 року; перерахування грошових коштів на підставі платіжного доручення №952 від 18.03.2015 року.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 628 ЦК України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умова про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України, меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій, а платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

З вищезазначеного вбачається, що меморіальний ордер та платіжне доручення не є правочином, оскільки не створює цивільних прав та обов'язків.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені в ст.16 ЦК.

Згідно вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу статті 10 ЦПК України, зобов'язаний довести правову та фактичну підставу його недійсності.

Таким чином, спосіб захисту, обраний позивачем у вигляді визнання перерахування коштів на підставі меморіального ордеру та платіжного доручення недійсним, законом не передбачений.

Крім того, на думку суду, в розумінні ст. 202 ЦК України, банківські операції з внесення грошових коштів на виконання умов договору не є правочином, тому не можуть визнаватись недійсними.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 215, 216 Цивільного кодексу України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло», ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його проголошення.

Суддя: