Справа № 462/3969/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач у липні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки 200 000 грн. заборгованості за договором позикита 2000 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.05.2014 року він позичив ОСОБА_2 гроші в сумі 8000 дол.США, які вона зобов»язувалася повернути до 31.12.2014 року, про що скалала письмову розписку. Між тим, ОСОБА_2 не повернула боргу за договором позики по даний час, а тому він просить стягнути з неї в його користь 200 000 грн. заборгованості за договором позики.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви, та просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засіданні не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2014 р. позичив відповідачці ОСОБА_2 8000 дол.США., що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18.07.2016 року становить 200 000 грн., які остання зобов'язувалася повернути до 31.12.2014 р., про що скалала розписку від 14.05.2014 року /а.с.4/.

Проте, відповідачка не виконала взяті на себе зобов'язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернула.

Наведене підтверджується показаннями позивача та розпискою від 14.05.2014 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка порушила взятті на себе зобов'язання відповідно до договору позики, а тому позивач вправі вимагати стягнення боргу з відповідачки в розмірі 200 000 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 610,1046-1047, 1049 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 200000 /двісті тисяч/ грн. заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: