Справа № 758/9992/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали заяви окремого провадження Заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітньої ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час, однак з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позов за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно роз'яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Треба зазначити, що у ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» чітко визначено підстави представництва інтересів громадянина, а саме: неспроможність громадянина через фізичний чи матеріальний стан або з інших причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального законодавства України, звертаючись до суду з зазначеною заявою, заступник прокурора не визначив свій процесуальний статус, та не вказав, як хто він звертається до суду: як представник громадянина України, чи як заявник безпосередньо. Якщо він звертається як представник громадянина України - то не вказав особу цього громадянина.

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.119, 121, 258 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву окремого провадження Заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах малолітньої ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі - 5 днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подачі нової редакції заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич