Справа № 452/903/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" вересня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

позивача ОСОБА_1,

його представника адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності, стягнення грошової компенсації вартості 1/3 частини квартири та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.04.2016 року предявив позов до ОСОБА_3 про стягнення в його, позивача, користь грошової компенсації вартості 1/3 частини квартири за адресою: м. Самбір, вул. В.Чорновола, 57/20, припинення його, позивача, права власності на 1/3 частину вказаної квартири при сплаті відповідачем грошової компенсації дійсної ринкової вартості цієї частки та визнання за відповідачем права власності в цілому на вказану квартиру.

У обгрунтувння позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина вказаної квартири, а відповідач ОСОБА_3 є власником 2/3 часток цієї квартири, однак він, ОСОБА_1, не зможе проживати у цій квартирі, яка розташована на третьому поверсі, оскільки є інвалідом І групи, пересувається на інвалідному візку, виділ у натурі частки, яка належить йому, неможливий, унаслідок чого він позбавлений своїх прав щодо користування та розпорядження своїм майном.

Протягом довгого періоду часу він надіявся на грошову компенсацію за свою частку у вказаній квартирі, про яку неодноразово йому обіцяла його мати ОСОБА_4, котра подарувала 2/3 частини квартири відповідачу, однак взимку 2016 року мати повідомила про те, що компенсовувати йому нічого не буде як і ОСОБА_3, хоча проживають і користуються квартирою в цілому.

Під час судового розгляду позивач та його представник адвокат у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала, але пояснила, що у неї на даний час відсутні кошти для компенсації позивачу за його частку у квартирі.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; припинення дії, яка порушує право; зміна правовідношення; припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. визнання цього права.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Із свідоцтва про шлюб, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 належить 1/3 частина цієї квартири ( а.с. 4-6).

Із довідки та посвідчення відомо, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом першої - А групи з дитинства (а.с. 9,10).

Із технічного паспорта видно, що вказана квартира розташована на третьому поверсі пятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат, житловою площею 40,1 кв. м, кухні, ванної кімнати, вбиральні та допоміжних приміщень (а.с. 11).

Отже, ОСОБА_1, як співвласник зазначеної квартири, не має можливості користуються спільним майном, а також йому не може бути надана у володіння та користування та частина спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 364 цього Кодексу співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У правовій позиції у справі N 6-4ц14, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року, зазначено, що відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної спеціальної норми суду слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою з'ясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки.

Обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх (їх скрутного матеріального становища), суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Ураховуючи наведене, захист права ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження майном, що є у спільній частковій власності, підлягає захисту шляхом одержання від іншого співвласника відповідача ОСОБА_3 грошової компенсації вартості його частки квартири.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 2615 від 28 липня 2016 року можлива ринкова вартість квартири по вулиці Чорновола, 57/20 у м. Самборі Львівської області становить 1 004 823 грн. (а.с. 31).

Отже, стягнення компенсації в сумі 334 941 грн. не буде порушувати інтереси відповідача, у володінні та користуванні якої знаходиться вся квартира.

У звязку із задоволенням позову судові витрати в сумі 4 404 грн., повязані з проведенням судової оціночно-будівельної експертизи, на підставі на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача у користь позивача.

Так як позивача ОСОБА_1, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору у звязку з інвалідністю, він згідно ч. 3 ст. 88 цього Кодексу повинен бути стягнутий з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, що складає 3 349,41 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 у сумі 334 941 (триста тридцять чотири тисячі девятсот сорок одну ) грн. та судові витрати, повязані з проведенням судової оціночно-будівельної експертизи в сумі 4 404 грн., а також судовий збір в дохід держави у розмірі 3 349,41 грн.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 після сплати грошової компенсації вартості цієї частки квартири.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на цілу квартиру АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя