Єдиний унікальний номер 234/9287/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1858/2016
Номер провадження № 22ц/775/1858/2016
Єдиний унікальний номер 234/9287/16-ц
Головуючий у першій інстанції: Фоміна Ю.В.
Доповідач: Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк « Приватбанк» до Першої краматорської Державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмову нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу та зобов*язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.12.2009 року , задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки : двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ « Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Для продажу зазначеного нерухомого майна банку необхідний правовстановлюючий документ, а саме договір дарування квартири, посвідчений 15.08.2002 року за реєстровим № 1-8024 Першою краматорською Державною нотаріальною конторою. Банк звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу дублікату договору дарування квартири, але отримав відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії із посиланням на положення ст.ст.8,53 Закону України « Про нотаріат». Позивач вважає вказану відмову незаконною і у зв*язку з зазначеним, просив суд визнати незаконною відмову Першої краматорської Державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.12.2009 року та зобов*язати нотаріуса видати дублікат вказаного договору.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року у задоволені позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з*ясування обставин по справі, неналежної оцінки доказів по справі та порушення норм процесуального та матеріального права.

В судове засідання представники сторін не з*явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми, представниками сторін надані заяви про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що відмова нотаріуса в видачі дублікату не може вважатися обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу, у зв*язку з ненадання банком доказів щодо звернення їх до іпотекодавця для отримання відповідного правовстановлюючого документу, що свідчить про передчасність звернення банку до нотаріуса для отримання дублікату документу.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права .

Відповідно до ч.1ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. При цьому ст.590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас статтею 39 Закону України »Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки:шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу,встановленої статтею 38 цього Закону. При цьому стаття 38 Закону передбачає процедуру продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві. За змістом наведених норм Закону України »Про іпотеку»іпотекодержателю на підставі рішення суду надається право на вчинення дій щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу від свого імені. Враховуючи це, рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель, як правило, уповноважується на отримання всіх документів, які необхідні для здійснення процедури продажу предмета іпотеки, у тому числі дублікатів правовстановлюючих документів.

Питання щодо видачі нотаріусами дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусом, регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 з послідуючими змінами (Порядок).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса.

Згідно із ч. 1 ст. 53 та ч.5 ст.8 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, видається дублікат втраченого документа.

Відповідно до глави 2 розділу 11 Порядку правочини щодо відчуження та застави майна,право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності на майно. Такі документи,як правило, знаходяться в іпотекодавця, який є власником предмета іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.12.2009 року , задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 40,90 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ЗАТ КБ « Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Постановою державного нотаріуса Першої краматорської Державної нотаріальної контори від 14.03.2016 року відмовлено в видачі дубліката договору дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого Першою краматорською Державною нотаріальною конторою 15.08.2002 року, реєстровий номер № 1-8024 , з тих підстав, що власник квартири ОСОБА_3 із заявою про видачу йому дублікату договору дарування квартири до нотаріальної контори не звертався, доручення , згідно якого його представник мав би право отримати дублікат документа не видавав та з врахуванням п.4 ст. 53 Закону України»Про нотаріат» , що дублікат втраченого або зіпсованого документа видається за письмовою заявою особи за дорученням якої, або щодо якої вчинялась нотаріальна дія .

Звертаючись з зазначеним позовом, позивач посилався на те, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки і для продажу предмету іпотеки необхідний правовстановлюючий документ, а саме дублікат договору дарування, який повинен бути виданий нотаріусом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів його звернення до власника -іпотекодавця за отриманням правовстановлюючих документів на предмет іпотеки та доказів того, що існують перешкоди у витребуванні Банком у іпотекодавця-Тихонова С.О. правовстановлюючого документу на предмет іпотеки, а саме: договору дарування квартири АДРЕСА_1.

З огляду на викладене , суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання відмови нотаріуса в видачі дубліката договору дарування незаконною, оскільки відсутність доказів щодо звернення Банку до іпотекодавця для отримання відповідного документа свідчить про передчасність звернення до нотаріуса для отримання його дубліката, а тому відмова нотаріуса в видачі дубліката в такому випадку не може вважатися обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу.

Та обставина, що відмова нотаріуса в видачі дубліката правовстановлюючих документів на предмет іпотеки ґрунтувалася на тому, що власник ОСОБА_3 . із заявою про видачу йому дублікату договору дарування квартири до нотаріальної контори не звертався, доручення , згідно якого його представник мав би право отримати дублікат документа не видавав та з врахуванням п.4 ст. 53 Закону України»Про нотаріат» , що дублікат втраченого або зіпсованого документа видається за письмовою заявою особи за дорученням якої, або щодо якої вчинялась нотаріальна дія не впливає на правильність самої відмови нотаріуса в видачі дублікату правовстановлюючих документів на предмет іпотеки та не перешкоджає Банкові при наявності доказів щодо звернення Банку до іпотекодавця для отримання правовстановлюючого документа на предмет іпотеки ставити питання перед нотаріусом про видачу дубліката відповідного документу.

Доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Установивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: