У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Катеринопільської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_4, Реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області, ОСОБА_5, про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року Катеринопільська селищна рада Черкаської області звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Катеринопільської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 25 жовтня 2010 року № 28-9/VI«Про затвердження технічних документацій та проектів із землеустрою щодо встановлення (відновлення), інвентаризації земельних ділянок та передачу у власність, користування та оренду із земель комунальної власності Катеринопільської селищної ради» ОСОБА_4 безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0, 1494 га із земель комунальної власності житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення 10 грудня 2013 року відповідачу було видано свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку.

Посилаючись на те, що висновком відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Катеринопільської районної державної адміністрації від 24 вересня 2015 року № 82 встановлено, що власник зазначеної вище земельної ділянки встановив на ній огорожу без дотримання містобудівних норм, а саме, огорожа виступає за червону лінію по АДРЕСА_1 та громадська криниця, що межувала з подвір'ям відповідача, тепер огороджена та знаходиться у її подвір'ї, просила, із урахуванням уточнених позовних вимог: визнати незаконним та скасувати п. 1.17 рішення Катеринопільської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 25 жовтня 2010 року № 28-9/VI; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 10 грудня 2013 року; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції (далі - РС Катеринопільського РУЮ) Черкаської області про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 1.17 рішення Катеринопільської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області від 25 жовтня 2010 року № 28-9/VI«Про затвердження технічних документацій та проектів із землеустрою щодо встановлення (відновлення), інвентаризації земельних ділянок та передачу у власність, користування та оренду із земель комунальної власності Катеринопільської селищної ради» в частині оформлення права приватної власності на земельну ділянку площею 0, 1494 га із земель комунальної власності житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

Скасовано рішення державного реєстратора РС Катеринопільського РУЮ Черкаської області Шелест Ю.М. про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 10 грудня 2013 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, обґрунтовано виходив із того, що частина земельної ділянки, яка була передана у власність відповідачу, визначена «червоною» лінією як межа вулиці, що згідно з генерального плану смт Катеринополя в профілі повинна становити 15 метрів, тоді як фактично - 8,5 метрів, тобто огорожа виступає за 3 метри за «червону» лінію, а тому вказану частину земельної ділянки у відповідності з приписами ст. 83 ЗК України не можна було передавати у приватну власність. Крім того, такі порушення призвели до неможливості користуватися криницею, яка знаходиться по АДРЕСА_1, іншим мешканцям вищезазначеної вулиці.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

В.С.Висоцька

І.М.Фаловська