Провадження № 2о/201/181/2016р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

23.09.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 у заяві посилалася на те, що вона є донькою ОСОБА_2, який помер 10.02.2016р. За життя, батькові та матері заявниці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993р. бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» на підставі розпорядження № 652 від 19.11.1993р. належала на праві спільної власності квартира АДРЕСА_1. В даному свідоцтві прізвище, імя по батькові матері вказано повністю російською мовою ОСОБА_3, а імя по батькові батька вказані скорочено російською мовою ОСОБА_4, тоді як вірним є імя, по батькові повністю російською мовою ОСОБА_5. 05.08.1994р. батько зробив заповідальне розпорядження, згідно якого належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповідав заявниці 08.06.2016р. заявниця звернулася до 3-ї дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, після чого була заведена спадкова справа. Мати заявниці звернулася до 3-ї дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття належної їй обовязкової частки у спадщини після померлого чоловіка на користь заявниці. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.08.2016р. державний нотаріус 3-ї ДНК ОСОБА_6 відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири АДРЕСА_1 у звязку з тим, що заявницею не надано правовстановлюючого документу на ? частину квартири за вказаною адресою на повне без скорочення імя спадкодавця. Просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993р. Бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» на підставі розпорядження № 652 від 19.11.1993р. ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

В наданій суду 20.10.2016р. заяві, представник заявниці ОСОБА_8 (діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 05.09.2016р. - а.с. № 26) просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Крім того, надала суду документи, які свідчать про те, що в позасудовому порядку усунути описку не є можливим (а.с. № 25, 29).

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 23), своєю заявою, що надійшла до суду 20.10.2016р., завідуюча Третьої дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_6 просила розглядати справу без представника заінтересованої особи (а.с. № 24).

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст.169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявниці, яке видане 02.10.1961р. ОСОБА_9 районним РАГС м. Дніпропетровськ, її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. № 9) .

14.07.1984р. заявниця уклала шлюб с ОСОБА_10 та змінила прізвище з «Нальотова» на «Фармагей», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане відділом РАГС Ленінського району м. Дніпропетровська (а.с. № 10).

10.02.2016р. батько заявниці ОСОБА_2 помер, про що 10.02.2016р. видане свідоцтво про смерть ОСОБА_9 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. №11).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993р. бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» на підставі розпорядження № 652 від 19.11.1993р. квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. № 17).

В даному свідоцтві прізвище, імя по батькові вказані російською мовою та імя по батькові батька вказані скорочено.

За життя, 05.08.1994р. ОСОБА_2 зробив заповідальне розпорядження, зареєстроване в реєстрі за № 1-2509 згідно якого належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповідав заявниці (а.с. № 12).

30.09.2016р. заявниця звернулася до ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» із заявою про внесення змін до свідоцтва про право власності на житло із зазначенням в ньому повного імені та по батькові батька, проте станом на день ухвалення рішення, відомостей про внесення змін заявниця не отримала (а.с. № 29).

Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 8514 від 22.06.2016р. квартира АДРЕСА_3 належить на підставі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_3 (російською мовою) ? частина, ОСОБА_4 ? частина. (а.с. № 9).

Факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою підтверджується єдністю прізвища та єдністю місця проживання, що підтверджується довідкою № 4915 від 23.02.2016р., виданої Єдиним абонентським відділом № 2, з якої вбачається, що за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), АДРЕСА_4. (адреса аналогічна той, що зазначена в свідоцтві про право власності на житло) був зареєстрований саме ОСОБА_2.

Факт того, що саме ОСОБА_2 належить на праві спільної власності квартира, яка розташована за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ), АДРЕСА_5 підтверджується також заповітом від 05.08.1994р., зареєстроване в реєстрі за №1-2509, з якого вбачається, що саме цю квартиру ОСОБА_2 заповідає ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993р. Бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» на підставі розпорядження № 652 від 19.11.1993р., яке засвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ) АДРЕСА_6 належить на праві спільної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який помер 10.02.2016р.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.11.1993р. Бюро приватизації ВО «Дніпровський машинобудівельний завод» на підставі розпорядження № 652 від 19.11.1993р., яке засвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро (колишня назва м. Дніпропетровськ) АДРЕСА_6 належить на праві спільної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який помер 10.02.2016р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя : Н.В.Ткаченко