Категорія 55 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О.Ю.,

суддів: Іванюка М.В., Рибчинського В.П.

за участю секретаря: Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку та моральної шкоди,

встановила:

Позивач ОСОБА_3 в серпні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої частини заробітної плати при звільненні, середнього заробітку та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.06.2015 року на підставі наказу № 1750-к від 26.06.2015 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

На виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013 року з нього стягувались аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції від 26.06.2015 року, яка отримана відповідачем в той самий день, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/603/116/12, виданого 13.03.2013 року Бердичівським міським судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини закінчено та припинено проведення утримання із заробітної плати боржника.

Проте, незважаючи на закінчення виконавчого провадження та припинення проведення утримання із заробітної плати, відповідачем 30.06.2015 року було утримано із його заробітної плати 14925,24 грн. аліментів на користь ОСОБА_4

В зв'язку з цим просив стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки з врахуванням індексу інфляції та моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_3 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 14925 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 24 копійки та компенсацію згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» в розмірі 343 (триста сорок три) гривні 28 копійок, середній заробіток за весь час затримки за період з 01.07.2015 року по 29.10.2015 року в сумі 43957 (сорок три тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) гривень 75 копійок та компенсацію згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» 511 (п'ятсот одинадцять) гривень 46 копійок без урахування обов'язкових податків та зборів.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь держави судовий збір в сумі 607 (шістсот сім) гривень 38 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, постановлення при неповному з'ясуванні усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.11.2013 року було залишено без змін рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 19.06.2013 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року та до досягненням дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 05.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

Згідно постанови державного виконавця від 28 листопада 2014 року ВП № 3020/17 про звернення стягнення на заробітну плату позивача, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/603/116/12 від 13.03.2013 року, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, на відповідача, як роботодавця покладено обов'язок проводити утримання щомісячно з усіх видів заробітку /доходу/, що належить боржнику ОСОБА_3 після відрахування податків, в розмірі 50% щомісячної заробітної плати вираховувати борг, який, станом на 25.12.2013 року становить 64088,31 грн.

Рішенням Бердичівського районного суду Житомирської області від 30.04.2015 року припинено стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.05.2010 року, до досягненням сином повноліття, на користь його матері - ОСОБА_4, яке здійснюється на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2013 року, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що є датою смерті його сина ОСОБА_5 (а.с. 17-20).

Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції від 26.06.2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/603/116/12, виданого 13.03.2013 року Бердичівським міським судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини закінчено та припинено проведення утримання із заробітної плати боржника (а.с. 21). Копія даної постанови вручена відповідачу 26.06.2015 року (а.с. 22).

30.06.2015 року на підставі наказу ПАТ «Райфайзен Банк «Аваль» № 1750-к від 26.06.2015 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності або штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, а також проведено остаточний розрахунок при звільненні та сплачено на його картковий рахунок 22820 грн. /а.с. 12, 13/.

Разом з тим, відповідно до зазначеного розрахунку, з доходів ОСОБА_3 було утримано 14 925,24 грн. та перераховано на користь ОСОБА_4 в рахунок заборгованості по аліментам за 18 робочих днів червня 2015 року у розмірі 50 % від усіх доходів встановленому постановою ВДВС Печерського РУЮ від 28.11.2014 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що здійснення відрахування коштів в сумі 14925, 24 грн. було незаконно здійснено відповідачем 30.06.2015 року, після отримання 26.06.2015 року постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з чим вважав, що з відповідача підлягають стягненню нарахована але не виплачена заробітна плата, компенсації, середній заробіток за час затримки та моральна шкода.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне:

Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно із ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» відрахування із заробітної плати (заробітку) чи стипендії громадян проводить адміністрація підприємств, установ, організацій на підставі надісланих їм державним виконавцем виконавчих документів. Розмір відрахувань із заробітної плати та інших видів доходів боржника відповідно до ст. 70 Закону вираховується із суми, що залишається після утримання податків.

Частина перша статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії, та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що встановленим строком для відрахування і перерахування стягувачеві утриманих з боржника, який звільняється, коштів, є день його звільнення.

Враховуючи те, що позивача звільнено 30.06.2015 року, всі належні йому до виплати кошти були виплачені АТ «Райфайзен банк «Аваль» у той же день, за винятком аліментів в сумі 14 925,24 грн., що були утримані з доходів ОСОБА_3 на виконання постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 28.11.2014 року, розрахованих до дня надходження відповідачу постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/603/116/12 виданого 13.03.2013 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини закінчено та припинено утримання із заробітної плати боржника.

На думку колегії суддів, зазначені кошти відповідачем правомірно утримано та перераховано ОСОБА_4, оскільки рішенням Бердичівського міськрайоннгого суду Житомирської області з ОСОБА_3 припинено стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що є датою його смерті, у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, однак не наявної у нього заборгованості по їх сплаті, яка станом на 25.12.2013 року становила 64088,31 грн. і виникла до моменту смерті сина.

Згідно довідки АТ «Райфайзен Банк «Аваль» залишок заборгованості по аліментах станом на 26.06.2015 року складав 23839,95 грн. /а.с. 54/.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки, компенсації, задоволенню не підлягають, як і позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, так як вони є похідними від попередніх вимог.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 п. 1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, при цьому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року слід скасувати та ухвалити нове рішення , про відмову в задоволенні позову.

Вимоги відповідача, які містяться у додаткових поясненнях про винесення окремої ухвали щодо зобов'язання начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві здійснити перевірку дій державного виконавця не можуть бути задоволені, оскільки підстав передбачених ст. ст. 211, 320 ЦПК України для постановлення окремої ухвали колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку та моральної шкоди.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: О.Ю. Береговий