Номер провадження: 22-ц/785/5911/16
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Цюри Т.В., Фальчука В.П.

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 29 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Порше Лізинг Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Постман", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.10.2015 року (згідно штампу поштового відділку ДП «Укрпошта») Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків було задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «Постман», ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за договором про фінансовий лізинг № НОМЕР_5 від 14 жовтня 2013 року у розмірі 72453 грн. 37 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 01.07.2016 року подав апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року. Просить дане рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати та відмовити у задовленні вимог щодо ОСОБА_2 Крім того, усно висловився, що вимоги ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Постман» слід вирішувати в господарському судочинстві.

Представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

ТОВ «Постман» повідомлено про час і місце слухання справи за юридичною адресою. Судова кореспонденція повернута до суду без вручення за перебігом терміну зберігання.

Згідно представленою до апеляційного суду довідкою з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб, ТОВ «Постман» фактично відсутнє за юридичною адресою, про що є відповідний запис державного реєстратора.

При таких обставинах ТОВ «Постман» вважається належним чином повідомленим за юридичною адресою. Представники ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Лізинг Україна» не заперечували проти подальшого розгляду справи в апеляційному порядку без участі представника ТОВ «Постман».

У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, пояснення представника апелянта, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» 14 жовтня 2013 року було укладено з ТОВ «Постман» договір про фінансовий лізинг № НОМЕР_5, відповідно до якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012, строком на 60 місяців, а Відповідач ТОВ «Постман» зобов'язалося прийняти та користуватися об'єктом фінансового лізингу, сплачувати позивачу встановлені договором платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору.

Відповідно до Умов поруки, які є невід'ємною частиною Договору про фінансовий лізинг № НОМЕР_5 від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_2 виступив поручителем ТОВ «Постман».

Відповідно до акту прийому передачі від 14.10.2013 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_2 40034, 2013 року виробництва.

Відповідно до акту прийому передачі від 25.10.2015 року, у зв'язку з припиненням договору фінансового лізингу № НОМЕР_5 від 14 жовтня 2013 року ТОВ «Постман» передало ТОВ «Порше Лізинг Україна» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2 І TSI шасі НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_2 40034, 2013 року виробництва.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТОВ «Порше Лізинг Україна» свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконав в повному обсязі, однак ТОВ «Постман» встановлені договором фінансового лізингу умови не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість:

16911грн. 51 коп. - заборгованість, що виникла у зв'язку з несплатою лізингових платежів, 50199 грн. 62 копійок - збитки по п.12.9 Контракту; 982 грн. 24 коп. - штраф за направлення нагадування та пеня 10%; 400 грн. - відшкодування послуг стоянки; 3960 грн. - сума юридичних послуг, а всього 724563 грн. 37 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків було задоволено у повному обсязі в межах заявлених вимог з посиланням на ст.ст. 10, 11, 218, ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,550,1054 ЦК України.

Проте, вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув уваги на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» 14.10.2013 року було укладено договір фінансового лізингу № НОМЕР_5 за яким ОСОБА_2 виступив поручителем ТОВ «Постман».

У зв'язку з тим, що боржник свого зобов'язання не виконував ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в солідарному порядку з боржника та його поручителя.

Проте, аналізуючи характер виниклих між сторонами правовідносин судова колегія звертає увагу на наступне.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Проте слід зважати, що у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

У відповідності до статей 1, 12, 41 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно зі ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Як зазначається в пункті 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі суб'єкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Тому між ТОВ «Порше Лізинг Україна» ТОВ «Постман», які є юридичними особами, виникли господарські правовідносини, внаслідок чого позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків в частині вимог до ТОВ «Постман» підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така позиція колегія суддів відповідає правовому висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові і № 6-467 цс15 від 01 липня 2015 року, та у постанові № 6-1737цс15 від 18 листопада 2015 року.

Приймаючи до уваги наведене, та зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги є частково підтвердженими, судова колегія у відповідності до ст. ст. 307, 310, 205 та 313 ЦПК України, доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та про закриття в цій частині провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 205, 310, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Постман» про стягнення заборгованості по лізинговим платежам - закрити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Т.В. Цюра

В.П. Фальчук