У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2/331/1606/2016

331/6631/16-ц

06 жовтня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики в розмірі 1 312 000,00 грн.

06.10.2016 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на квартиру № 11, корпус № 3 в будинку № 149 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжя та на все інше майно та грошові кошти, що належать відповідачу.

Позивач вказує, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту, призведе до того, що майно може бути перереєстроване та надалі продане відповідачем з метою уникнення фактичного виконання рішення суду, що суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву позивача такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 стаття 151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Вжиття заходів забезпечення позову позивачем обґрунтовується необхідністю попередження можливого відчуження майна, що призведе до ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 70227776 квартира № 11 в корпусе № 3 в будинку № 149 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжя на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, розглянувши заяву та додані до неї документи, з метою запобігання можливим порушенням майнових прав чи законом інтересів особи, суддя вважає, що заява в частині накладення арешту на квартиру № 11, корпус № 3 в будинку № 149 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Щодо вимоги в частині накладення арешту на все інше майно та грошові кошти відповідача, то вона не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надає та чітко не визначає вид забезпечення позову, який належить застосувати, з зазначенням найменування обєкта, на який необхідно накласти арешт, обґрунтування його необхідності, а також на підтвердження його належності не надано належних та допустимих доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру № 11, корпус № 3 в будинку № 149 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжя, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1), який зареєстрований та мешкає за адресою: 69000, АДРЕСА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 2-1456/2007 від 22.10.2007 року.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали для виконання направити Державній реєстраційній службі управління юстиції на території України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду після її виконання відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, направити відповідачу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дня її винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.М.Світлицька