У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - кредитна спілка «Афіна», про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2005 року між кредитною спілкою «Афіна» (далі - КС «Афіна») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала 7 тис. грн під 48 % річних з кінцевим терміном повернення - 26 червня 2007 року. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору станом на 17 червня 2008 року утворилася заборгованість у розмірі 12 008 грн 34 коп. 10 квітня 2013 року між ним та КС «Афіна» було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, за яким він набув прав кредитора.

З огляду на викладене позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь 12 008 грн 34 коп. кредитної заборгованості.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Заочним рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з інших правових підстав.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте заявником подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені в клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позовної давності, та відмовляючи в задоволенні позову за безпідставністю вимог, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного Законом України «Про кредитні спілки», не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, а тому немає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-667цс15 від 2 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - кредитна спілка «Афіна», про стягнення боргу за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І.Гулько