РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16050/15-ц

Провадження № 2/643/826/16

20.01.2016 р. Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Оксененко В.А., з участю секретаря Башкевіч Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

Встановив:

ОСОБА_1 18.09.2015 р. звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,в обґрунтування позовних вимог вказавши наступне.

29.04.2015 р. вона уклала договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО, відповідно до якого передала у власність відповідачки належну їй ? частку квартири АДРЕСА_1, взамін чого, ОСОБА_2 зобов*язалась довічно її утримувати, забезпечувати доглядом, надавати послуги з ведення господарства, тощо. Однак, з травня 2015 р. відповідачка не виконує свої обов*язкі, поводиться з нею грубо, матеріальної допомоги не надає. Тому, просить суд розірвати угоду.

Відповідачка в судове засідання не з*явилась, надала письмові заперечення, де зазначила, що позов визнає та не заперечує розірвати договір довічного утримання, але з обставинами, які приведені позивачкою у позові,- не згодна. Вказує, що належним чином виконувала свої обов*язки, надавала останній допомогу в розмірі та об*ємі, визначеному договором.

Суд, вислухавши з*явившихся сторін, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного.

Згідно ст. 755 «договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків, незалежно від його вини...»

Як встановлено судом, 29.04.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, якій посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Карафеиовою К.В. та зареєстровано у реєстрі за №1367.

Згідно умов Договору позивачка передала у власність ОСОБА_2

належну їй ? частку квартири АДРЕСА_1, взамін чого, ОСОБА_2 зобов*язалась надавати ОСОБА_1 довічно матеріальне забезпечення в розмірі 300 гр. та усі види догляду (піклування): забезпечувати харчуванням, необхідним одягом, медикаментами, залучати кваліфікованих спеціалістів для надання медичної допомоги, тощо.

З умовами договору сторони погодились, про що свідчить їх особистий підпис та посвідчення Договору нотаріусом.

Свідки ОСОБА_4, яка є працівником територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Московському районі м.Харкова та ОСОБА_5, яка є знайомою позивачки, пояснили суду, що відповідачку в квартирі ОСОБА_1 не бачили, про укладання договору довічного утримання, того, що хто-небудь надає позивачки допомогу- не знали.

Відповідно до ст.174 ЦК України ч.1 «… відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Ч.4 У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.»

ОСОБА_2 не заперечувала проти розірвання договору довічного утримання, що позивачка не допускає її в квартиру та приймати від неї утримання не бажає.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.

Керуючись ст. 212-215, ст.169 ЦПК України, ст.755 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 29 квітня 2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО КАрафетовою К.В. за реєстровим номером 1367.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів.

СУДДЯ: В.А. ОКСЕНЕНКО.