Провадження № 2/359/106/2016
Справа № 359/6574/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В., Тоцької К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕЙЕМДЖИ ГРУП» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

16.07.2015 представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просив суд: стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «СК «ЕйЕмДжи Груп» на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 26379 гривень 52 копійки, пеню відповідно до п.37.2 ст.37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 4369 гривень 62 копійки, витрати по оплаті послуг евакуатора в розмірі 500 гривень, а також судовий збір в сумі 386 гривень 18 копійок; та з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті послуг незалежного експерта в розмірі 712 гривень, витрати по оплаті відправлення телеграм 59 гривень 76 копійок, решту суми страхового відшкодування згідно висновку незалежного експерту в розмірі 6596 гривень 71 копійка, а також моральну шкоду в розмірі 6000 гривень та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а. с. 2-6).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 18.06.2013 на вул.Центральна, буд.2а в с.Гора Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та SUZUKI SX4 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, вина якого у ДТП підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі №359/6530/13-п від 02.08.2013 року.

Позивач зазначає, що згідно інформації, наданої на місці пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи Груп» за полісом АВ/8166170 терміном дії з 19.09.2012 по 18.09.2013.

20.06.2013 року позивач через свого представника за довіреністю на адресу відповідача ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи Груп» було подано заяву-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вх.№196/02 з проханням розглянути заву згідно з чинним законодавством, визначити та виплатити розмір страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, а також на підставі ст.35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - заяву про страхове відшкодування №195/02 з додатком усіх необхідних документів, передбачених п.35.1 та п.35.2 ст.35 Закону.

Одночасно з метою уникнення непорозумінь в майбутньому для можливості ймовірної подачі документів до суду, власником пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1 було замовлено проведення незалежного автотоварознавчого звіту. Позивач зазначає, що 01.07.2013 року незалежним експертом було проведено огляд пошкодженого автомобіля для визначення фактичного розміру матеріального збитку, на огляд якого було запрошено відповідачів, в зв'язку з чим для направлення телеграми відповідачам, позивачем витрачено 59 гривень 76 копійок.

Позивач зазначає, що відповідач ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» не виплатило йому протягом 90 днів та до цього часу страхове відшкодування в сумі 26379 гривень 52 копійки, що дорівнює вартості відновлювального ремонту, визначеного страховою компанією. В зв'язку з цим відповідно до п.37.2 ст.37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем нарахована пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 4369 гривень 62 копійки.

Позивач також стверджує, що фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1 складає 32976 гривень 23 копійки, що підтверджується ремонтною калькуляцією №КВР-004/15 від 31.03.2015, розрахунком-фактурою №СФ-000048 від 31.03.2015, а також Звітом №13/029 про оцінку колісного транспортного засобу марки ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1 від 31.03.2013. Крім того, за проведення незалежного експертного дослідження позивачем було сплачено 712 гривень, а також за складання звіту 300 гривень.

Позивач зазначає, що потерпілою стороною було виконано усі дії, передбачені чиним страховим законодавством, в той час як відповідач ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» безпідставно з сумнівних причин не було виплачено страхове відшкодування, а також, що йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 6000 гривень та яку позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна та протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_3 по відношенню до нього, та неможливістю отримати компенсацію завданого йому матеріального збитку на протязі тривалого часу. Внаслідок цього позивач був вимушений звертатися за юридичною допомогою, залучати представників для відвідування страхової компанії, надавати їм довіреності, які потребують нотаріального посвідчення, збирати документи для отримання страхового відшкодування, втрачаючи власний час, позбавлений можливості їздити власним транспортом, що стало причиною погіршення взаємовідносин у родині.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовні заяві обставини. Додатково пояснив, що факт порушень, допущених ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» був встановлений Національною комісією з врегулювання у сфері ринків фінансових послуг України за скаргою позивача.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» проти задоволення позову заперечував, повністю підтримав подані до суду письмові заперечення та пояснення (а.с.59-62, 134-135). Так, страхова компанія вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Вони стверджують, що 20.06.2013 року на адресу ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» представником позивача ОСОБА_8 було подано заяву-повідомлення про ДТП в довільній формі. Враховуючи, що зміст заяви був обмежений і не містив у собі необхідні відомості про обставини ДТП і заподіяну шкоду, в той час як відповідно до підпункту 33.1.14 ст.33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водій, причетний до ДТП зобов'язаний подати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, страхова компанія запропонувало представнику потерпілого ОСОБА_8 переписати заяву-повідомлення, подану в довільній формі на заяву-повідомлення за існуючим в ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» зразком, що заявником було виконано. При цьому представнику потерпілого було роз'яснено та з нею узгоджено, що після проведення експертизи пошкодженого колісно-транспортного засобу потерпілого буде повідомлено про визначену оцінником вартість матеріальної шкоди, після чого потерпілий за результатам оцінки подасть на адресу страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування. 19.09.2013 року страхова компанія отримала Звіт №22/09/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, згідно якого майнова шкода з урахуванням ПДВ становить 31655,54грн., без урахуванням ПДВ - 26379,62 грн., про що було повідомлено позивача ОСОБА_4 листом від 20.09.2013 року вих.№363/01/01 та запропоновано висловити свою згоду/незгоду з висновками оцінника та надати заяву на виплату страхового відшкодування. Вони стверджують, що з 19.09.2013 року по 16.03.2015 року заперечень проти висновків експерта або заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілого та його представників не надходило, внаслідок відсутності правових підстав питання щодо виплати страхового відшкодування в порядку ст.36 Закону ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» не розглядалось та рішення не приймалось. 16.03.2015 майже через два роки до страхової компанії звернулось ПП «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» із листом віх.№27/15 щодо поновлення розгляду справи від 18.06.2013 року та щодо незадоволення висновком спеціаліста про розмір шкоди. Листом вих.№404/1/7 від 19.03.2015 страхова компанія надала заявнику роз'яснення щодо необхідності подачі заяви про виплату страхового відшкодування в порядку ст.35 Закону, замість чого потерпілим була подана скарга стосовно неправомірних дій ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» до Нацкомфінпослуг. Вони стверджують, що страхова компанія вчасно та у встановленому Закон порядку зробило всі необхідні дії, в той час як потерпілий та його представники, отримавши від них всі необхідні дані для подання заяви про виплату страхового відшкодування та відповідні роз'яснення і прохання подати заяву про виплату страхового відшкодування, до цього часу не надали Страховику законних підстав задля прийняття рішення по справі. Вони зазначають, що відповідальність страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування є виключеною відповідно до підпункту 37.1.4 п.37.1. ст.37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В своїх поясненнях представник відповідача зазначає, що факт подання ОСОБА_4 або його представником заяви про виплату страхового відшкодування залишився не підтвердженим. Він стверджує, що немає жодного доказу, що саме зазначена представником позивача заява від 20.06.2013 року, підписана ОСОБА_8, була подана до страхової компанії, оскільки в страховій компанії є тільки одна зава представника ОСОБА_4 від 20.06.2013, яка виконана на бланку страхової компанії та на вимогу представника ОСОБА_4 зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за вх.№196/02. Він звертає увагу, що на поданій представником позивача заяві помітка зроблена рукою заявниці ОСОБА_8 та відсутні печатка, підпис, прізвище та посада працівника.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та після ДТП надав необхідну інформацію водію пошкодженого автомобіля. Він вважає, що в діях відповідача ОСОБА_3 відсутня вина в тому, що позивач не отримав страхове відшкодування. Він вважає вимоги позивача безпідставним, оскільки розмір ліміту відповідальності за укладеним ним страховим полісом становить 50000 гривень та повністю покриває розмір завданого потерплому матеріального збитку, щодо інших понесених позивачем витрат, вважає, що вони є необґрунтованими, оскільки розмір матеріального битку визначався страховою компанією, та що у позивача не було необхідності звертатись до іншого оцінювача та складати звіт, а також нести зазначені в позовній заяві витрати.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому з наступних підстав.

Сторонам судом було роз'яснено, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

В тому числі роз'яснено, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2013 в с.Гора Бориспільського району Київської області на вул.Центральна, буд.2а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та марки SUZUKI SX4 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження, дана обставина, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_3 внаслідок порушення ним вимог п.10.1 ПДР України, що підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі №359/6530/13-п від 02.08.2013 року (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» відповідно до полісу №АВ/8166170 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.09.2012 (а.с.63).

Встановлено, що результаті ДТП, що сталась з вини відповідача ОСОБА_3 був пошкоджений належний позивачу ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 211440-120-20 державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого власнику автомобіля завдана матеріальна шкода, розмір якої був встановлений в Звіті №22/09/13 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 19.09.2013 року, проведеної за замовленням СК «AMG group», відповідно до якого майнова шкода, завдана власнику ТЗ, з урахуванням ПДВ становить 31655,54 грн., без урахуванням ПДВ - 26379,62 грн., (а.с.64-69).

Крім того, встановлено, що за заявами позивача ОСОБА_4 від 19.06.2013 та від 31.03.2015 Приватним підприємством «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» було складено Звіт №13/029 про оцінку колісного транспортного засобу марки ВАЗ 211440-120-20 державний номер НОМЕР_1 від 31.03.2015, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власникові КТЗ складає 32976,23 грн. (а.с.15-18).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст.1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1 якої, м айнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За змістом ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, відповідно до підпункту 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до вимог п.35.1 ст.35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

За змістом підпункту 37.1.4 пункту 37.1 ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що особою, відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є саме ПрАТ «СК ЕйЕмДжи груп».

Як встановлено з досліджених в судовому засіданні наданих сторонами письмових доказів, позивачем в особі свого представника ОСОБА_8, яка діяла на підставі нотаріально-посвідченої довіреності від 19.06.2013 року реєстровий номер 525 (а.с.132), 20.06.2013 року до ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» на бланку страхової компанії була подана Заява-повідомлення про подію, якою Страховика повідомлено про обставини вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, що була прийнята працівником страхової компанії ОСОБА_10, який поставив свій підпис на заяві про її отримання (а.с.9).

Згідно з даними Журналу вхідної документації ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» зазначена Заява-повідомлення про подію зареєстрована відповідачем за вх.№196/02 (а.с.121-122).

Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що інша, зазначена представником позивача Заява про виплату страхового відшкодування, адресована ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» від імені позивача ОСОБА_4 його представником ОСОБА_8, датована 20.06.2013 та виконана в довільній формі (а.с.10), була дійсно подана відповідачу ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп», суду надано не було.

Та обставина, що на вказаній Заяві про виплату страхового відшкодування зазначений вх.№195/02 від 20.06.2013 аналогічний за формою виконання виконаному на Заяві - повідомлення про подію від 20.06.2013 з вх.№196/02 не може бути підставою для визнання вказаної заяви належним і допустимим доказом, оскільки факт подачі цієї заяви відповідачем ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» не визнається та не підтверджується записами в дослідженій в судовому засіданні сторінки Журналу вхідної документації ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп»(а.с.121-122).

Суд також бере до уваги, що підпис, прізвище та посада службової особи, яка зареєструвала таку заяву, а також печатка (штамп) юридичної особи на заяві відсутні. Сукупність цих обставин на думку суду викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності поданого позивачем доказу, в зв'язку з чим він не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Встановлено, що листом №363/01/01 від 20.09.2013, копія якого була приєднана представником позивача до позовної заяви (а.с.48) відповідач ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» повідомило позивача про результати проведеного експертного дослідження та визначену вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 26379,62 грн., та запропоновано письмово повідомити , чи згодний позивач з визначенням вартості відновлювального ремонту та у разі згоди, просили подати Заяву на виплату страхового відшкодування до Управління врегулювання битків ПрАТ СК «ЕйЕмДжи груп».

Факт отримання цього листа визнано представником позивача в судовому засіданні, а також визнано, що після отримання цього листа та протягом року з моменту дорожньо-транспортної пригоди позивач та його представники письмово до ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» з метою отримання страхового відшкодування не звертались.

Доводи представника позивача, що Актом про правопорушення від 18.08.2015 року №634/13-15/13/7 (а.с.119) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) було встановлено факт отримання відповідачем ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» заяви про страхове відшкодування, поданої представником потерпілого від 20.06.2013 за вх.№195/02, суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається зі змісту акту, комісія вважала, що про отримання Товариством зазначеної заяви про страхове відшкодування свідчить відмітка з вх. № 195/02 від 20.06.2013, в той час як зазначений доказ був предметом самостійного дослідження в даному судовому засіданні, в зв'язку з чим суд прийшов до певних вищенаведених висновків щодо належності, допустимості та достовірності вказаного доказу.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у зв'язку з тим, що позивачем впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди не була подана заява про страхове відшкодування до ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» і відповідач з цих підстав заперечує проти позову, вимоги позивача про стягнення зі страховика суми визначеного позивачем страхового відшкодування в розмірі 26379 гривень 52 копійки, а також пені відповідно до п.37.2 ст.37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» задоволенню не підлягають.

Щодо інших зазначених позивачем витрат по оплаті послуг евакуатора в розмірі 500 гривень, вимога позивача про їх стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» задоволенню не підлягає також з тих підстав, що будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що такі витрати та у зазначеній позивачем сумі були ним здійснені, в матеріалах справи відсутні, а отже належними і допустимими доказами не доведені.

Щодо понесених позивачем витрат на складання звіту про оцінку вартості заданої йому майнової шкоди ПП «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» на загальну суму 712 гривень, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість зазначених витрат.

Так, відповідно до вимог пунктів 34.2, 34.3 ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Встановлено, що огляд належного позивачу транспортного засобу оцінювачем ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» за замовленням ПрАТ «СК «ЕйЕмДжи груп» був здійснений 01.07.2013 (а.с.64,72) тобто у визначений ст.34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, враховуючи, що останній 10-день строку припадав на вихідний день - неділю 30 червня.

Таким чином, усі інші витрати, пов'язані з проведенням на замовлення позивача дослідження пошкодженого транспортного засобу, в тому числі витрати по оплаті відправлення телеграм в сумі 59 гривень 76 копійок, не можуть бути стягнуті з відповідача ОСОБА_3, оскільки необхідність таких витрат, їх взаємний зв'язок із заподіянням шкоди позивачу внаслідок ДТП відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 решти суми страхового відшкодування згідно висновку незалежного експерта в розмірі 6596 гривень 71 копійка, суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки ліміт відповідальності відповідача за Полісом №АВ/8166170 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.09.2012 (а.с.63) становить 50000 гривень, що значено перевищує розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, а також враховуючи, що вказаний Звіт №13/029 про оцінку колісного транспортного засобу марки ВАЗ 211440-120-20 державний номер НОМЕР_1 від 31.03.2015,що був складений ПП «Український центр врегулювання збитків «ЛАДЕН-Авто» (а.с.15-18) та на який посилається позивач, був ним замовлений всупереч вимог пунктів 34.2, 34.3 ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже не є допустимим доказом у справі.

При цьому позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що визначена залученим страховиком оцінювачем сума майнової шкоди, яка з урахуванням ПДВ становить 31655,54 грн. та без урахування ПДВ становить 26379,62 грн. (а.с.64-69) та який не виплачується лише у разі, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) здійснюється на рахунок потерпілої особи (її представника) (п.36.2 ст.36 Закону), була недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем ОСОБА_3 шкоди.

В частині вимог щодо відшкодування завданої потерпілому немайнової, моральної шкоди, виходячи із засад виваженості розумності та справедливості, а також вимог ст.23 ЦПК України, враховуючи, що факт протиправного пошкодження належного позивачу автомобіля з вини відповідача ОСОБА_3 повністю доведений в судовому засіданні та відповідачами не оспорюється, враховуючи ступінь вини відповідача ОСОБА_3, який не чинив перешкод в отриманні позивачем належного йому страхового відшкодування, а також характер завданої позивачу моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням належного йому на праві власності майна, суд вважає необхідним і достатнім визначити розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

При цьому суд також враховує, що визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 6000 гривень жодним належним і допустимими доказом не обґрунтований та не доведений, в тому числі щодо протиправної поведінки ОСОБА_3 по відношенню до позивача та його вини у неможливості отримати компенсацію завданого позивачу матеріального збитку протягом тривалого часу, на що посилається позивач.

Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 389 грн.18 коп. та 243 грн. 60 коп. (а.с.1), що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 243 гривні 60 копійок, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду було мінімальної ставкою судового збору за позовом немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_5, 1000 (одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів