Провадження № 6/161/63/16
У Х В А Л А

22 січня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького МУЮ перебуває судовий наказ Луцького міськрайонного суду № 161/13405/15-ц, виданий 02.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2, О.В., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, в користь ДКП "Луцьктепло" 11286,01 грн. заборгованості, 560,13 грн. інфляційних нарахувань, 465,22 грн. 3% річних, та 121,80 грн. судових витрат. По виконавчому документі державним виконавцем відкрито виконавче провадження 23.11.2015 року та надано боржнику добровільний строк для виконання. Рішення суду в добровільному порядку не виконано. Винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. З метою встановлення майнового стану боржника (виявлення майна) державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції подано запити до органів та установ, що реєструють право власності, майно та доходи фізичних осіб про надання відповідної інформації. Згідно отриманих відповідей на запити державного виконавця, встановлено, що сільськогосподарська техніка, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні, причіпи та начіпні машини, автотранспортні засоби та земельні ділянки за боржником не зареєстровані. Відповідно до відповіді ОДПІ про джерела отримання доходів боржника - відсутні, відкритті рахунки у банківських установах відсутні. Пенсію не отримує. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, нерухоме майно не зареєстровано. 22.12.2015 року зроблено вихід за місцем проживання боржника, з метою проведення виконавчих дій, в ході якого встановлено: при перевірці майнового стану боржника, майна, на яке, відповідно до закону, можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Станом на 13.01.2016 року борг в добровільному порядку не сплачено. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється та не реагує. Необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника, як заходу забезпечення виконання виконавчого документа випливає з наступних основних причин: боржник не виконує рішення суду (майнове або немайнове ) згідно виконавчого документа; боржник не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості у наданий йому строк; виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання; боржник не з'являється до державного виконавця на виклики, ігнорує їх; виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду; невиконанням судових рішень та рішень інших органів боржник порушує права стягувача; невиконання законних вимог виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішень. У зв'язку із значною сумою заборгованості боржник може мати намір виїхати за межі України без виконання своїх зобов'язань перед стягувачем. Зазначає, що законом передбачено обмеження у здійсненні права на пересування боржника за наступних умов: щодо боржника видано виконавчий документ майнового або негайного характеру; державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо боржника; виконавчий документ у строк для самостійного виконання не виконано; державний виконавець подав до суду подання про обмеження виїзду боржника за межі України; подання погоджене начальником відділу державної виконавчої служби; військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т.ч. не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною України за порушення законодавства з суду та правоохоронних органів не дозволяється виїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України. Станом на даний час боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник заявника в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в якій зазначив, що подання підтримує з наведених у ньому мотивів.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції знаходиться судовий наказ № 161/13405/15-ц від 31.08.2015року про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 в користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 11286 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 01 коп. , інфляційних нарахувань в розмірі 5601 (пять тисяч шістсот одна) грн. 13 коп., трьох відсотки річних в розмірі 465 (чотириста шістдесят пять) грн. 22 коп., а також стягнення по 24 (двадцять чотири) грн. 36 коп. судового збору з кожного .

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Державним виконавцем не було надано суду достатніх доказів, які свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останньої, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 212-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.