Справа №: 615/2140/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря Дідок І.П.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 13650,12 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.06.2013 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» укладено договір № АС/1634842, предметом страхування якого є автомобіль Фольксваген, д.р.н. НОМЕР_1.

26.01.2014 року 0 18-00 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці сталася дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, який керував транспортним засобом марки Деу, д.н. НОМЕР_3, та транспортному засобу марки Фольксваген, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля Фольксваген, д.н. НОМЕР_1, завдана матеріальна шкода, розмір якої згідно розрахунку від 28.01.2014 року складає 17011,80 грн.

За заявою страхувальника ПрАТ «СК «Українська Страхова Група» на підставі умов договору та Закону України «Про страхування» виплатило в порядку ст.1191 ЦК України страхове відшкодування в сумі 13650,12 грн.

Вважає, що особою відповідальною за завдані збитки є відповідач, оскільки його на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При дослідженні матеріалів справи виявилось, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована. Отже, на його думку після виплати страхового відшкодування на користь позивача перейшло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 як особи відповідальної за завдані збитки.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. За його клопотанням судовий розгляд було відкладено для надання доказів, а саме зазначеного в позові договору страхування, на підставі якого сплачено страхове відшкодування в сумі 13650,12 грн.

В судове засідання призначене на 30.09.2016 року представник позивач, будучи належним чином повідомленим, черговий раз не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не направив.

Відповідач та його представник ОСОБА_2, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що доводи позивача необґрунтовані, не базуються на нормах чинного законодавства України, а спрямовані на безпідставне отримання грошових коштів.

Пояснили, що 18.01.2014 року відповідач придбав транспортний засіб DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_2, який належав ОСОБА_6 Перед укладенням договору купівлі-продажу даний транспортний засіб був знятий з обліку для реалізації, в зв'язку з чим видано новий номерний знак для разових поїздок (транзит) НОМЕР_4. Після укладення договору купівлі-продажу DAEWOO LANOS шляхом отримання довідки-рахунку серії ААВ № 551805 від 18.01.2014 року вилучено номерний знак НОМЕР_4 та видано номерний знак для разових поїздок НОМЕР_3.

Отже, на момент скоєння 26.01.2014 року дорожньо-транспортної пригоди, в якому відповідача визнано винним, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду заподіяну життю, здоров'ю,

майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомакс» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ Поліс № АС/6038531, строк дії якого встановлено з 11.08.2013 року по 10.08.2014 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн.

Вважають, що відшкодування майнової шкоди з власної ініціативи страховиком не породжує по своїй суті права переходу зворотної вимоги (регресу) щодо стягнення суми страхового відшкодування у розумінні ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.1191 ЦК України.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2014 року о 18-00 год. по вул. Героїв Праці в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортного засобу марки DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1, який не дотримався безпечної швидкості, дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN, д.н. НОМЕР_1, що рухався попереду, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду.

Зазначені обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із наданого позивачем рахунку-фактури № АД-18112 від 12.01.2014 року слідує, що матеріальна шкода власнику автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 17011,80 грн.

Згідно наданого позивачем полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1634842, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», д.н. НОМЕР_1, застрахований ПрАТ «СК «Українська Страхова Група». На час дорожньо-транспортної пригоди поліс, строк дії якого - з 21.06.2013 року до 20.06.2014 року, був чинний.

Як слідує із наданого позивачем платіжного доручення № 3328 від 17.02.2014 року позивач виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування 28-0199-РМ2-13-00345 від 17.06.2013 року згідно страхового акту ПССКА-3273 від 12.02.2014 року в сумі 13650,12 грн.

Згідно заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також розрахунки суми страхового відшкодування, затвердженого начальником північного центру врегулювання збитків ПАТ «СК «Українська страхова група» 12.02.2014 року страхове відшкодування виплачено на підставі договору страхування № 28-0199-РМ2-13-00345 від 17.06.2013 року, проте позовні вимоги не містять обставин щодо укладення даного договору та не надано таких доказів.

Таким чином, дійсно позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку у розмірі 13650,12 грн., оскільки вказана шкода особисто відповідачем не була відшкодована.

З наданого відповідачем полісу № АС/6038531 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.07.2013 року DAEWOO, д.н. НОМЕР_2, застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомакс» строком дії з 11.08.2013 року по 10.08.2014 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн.

Відповідно до облікової картки № 32486019 від 19.12.2013 року транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_2, знятий з обліку для реалізації, вилучений номерний знак НОМЕР_2 та виданий знак для разових поїздок (транзит) НОМЕР_4.

18.01.2014 року відповідно до довідки-рахунку № 551805 серія ААВ ОСОБА_1 придбав транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_6, вилучений номерний знак для разових поїздок (транзит) НОМЕР_4 та видано номерний знак для разових поїздок (транзит) НОМЕР_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6.

Відповідно до ст.20-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин встановлено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії; у разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Зазначені обставини підтверджуються даними з наданих позивачем відомостей ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про дорожньо-транспортну пригоду № 9340407 від 26.01.2014 року транспортний засіб DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_3, значиться застрахованим в ПрАТ «СК

«ІНКОМСТРАХ» поліс АС 6038331, а транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN», д.н. НОМЕР_1 застрахований ПрАТ «СК «Українська Страхова Група»» поліс АС 1634842, що чинні на дату ДТП.

Суд не приймає як доказ наданий позивачем витяг з централізованої бази даних МТСБУ від 26.11.2015 року щодо визначення статусу полісу та страховика, що видав поліс за транспортним засобом, оскільки не містить результатів пошуку через невірне зазначення державного знаку транспортного засобу.

Отже, автомобіль DAEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_2, на момент ДТП було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Інкомакс» та ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну перевищує ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну.

27.01.2014 року, як ОСОБА_4 повідомив позивача, так і ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» про настання страхового випадку.

Згідно претензії позивача від 08.12.2014 року за № 954 він звернувся до відповідача з регресною вимогою про досудове врегулювання спору та обов'язок сплатити ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» заборгованість в сумі 13650,12 грн.

18.12.2014 року відповідачем на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням направлена відповідь про те, що транспортний засіб марки «DAEWOO LANOS» д.н. НОМЕР_3 застрахований ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» відповідно до полісу АС 6038331, надана копія полісу та зазначена адреса для звернення для отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.ст.13,21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковому з'ясуванню підлягає факт наявності чи відсутності полісу у власника транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 23.10.2013 року по справі № 6-22536св13.

Крім того, згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування) ; - до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; - до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Отже, законодавством встановлений перелік випадків, в яких може звернутися страховик після виплати страхового відшкодування з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія, який спричинив ДТП.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація).

Можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації.

При суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право.

Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону.

Регрес це право, що виникає у особи внаслідок платежу.

При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника.

Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Відповідно до пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 22.7 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Ст.29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідачем, як власником транспортного засобу, надано поліс обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду у встановленому законом порядку, а також те, що сума збитків (матеріальної шкоди), спричинених власникові транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», д.н. НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26.01.2014 року, в сумі 13650,12 грн. знаходиться в межах ліміту відповідно до поліса № АС /6038531 відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., суд приходить до висновку, що дана сума збитків підлягає стягненню зі страховика, з яким укладено поліс обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, в порядку суброгації.

08.09.2016 року за клопотанням представника позивача надано час для надання додаткових доказів, а саме договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, але позивач своїм правом не скористався, відповідних доказів не надав.

Таким чином відповідно до умов наданого позивачем договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 1634842 від 20.06.2013 року та Закону у страховика ПрАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» не виникає права та обов'язку відшкодування шкоди (страхової виплати) перед власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д.н. НОМЕР_1, матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на підставі цього договору, оскільки це передбачено умовами договору.

Відшкодування майнової шкоди з власної ініціативи страховиком не породжує по своїй суті права переходу зворотної вимоги (регресу) щодо стягнення суми страхового відшкодування у розумінні положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.1191 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,212,214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовну Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» про стягнення на його користь із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку регресу грошових коштів, які були сплачені в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 13650,12 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Токмакова А.П.