АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/167/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ігнатова Г.В.
Провадження № 22-ц/789/1078/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі Романюк Х.Ю.

з участю ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4-ОСОБА_1; ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підгаєцького районного суду від 11 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Голгочанської сільської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої на це правової підстави,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Голгочанської сільської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої на це правової підстави.

Рішенням Підгаєцького районного суду від 11 липня 2016 року позов ОСОБА_5 частково задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні та володінні житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом повернення ключів від вхідних дверей будинку та зобов'язати вчинити дії, спрямовані на звільнення приміщень від свійської птиці.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 14 619 грн.

У решті позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Підгаєцького районного суду від 11 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на її користь незаконно отримані кошти в іноземній валюті, а саме: 2 700 доларів США, що станом на день подачі заяви згідно з курсом НБУ становить 67 932 грн., а в іншому разі визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що судом не дано належної правової оцінки діям ОСОБА_5, яка шахрайським способом шляхом обману заволоділа її грошовими коштами в сумі 2 700 дол. США. Наголошує на тому, що під час розгляду справи по суті суд першої інстанції безпідставно відмовив у допиті свідків сільської амбулаторії. Вказує на те, що в кінці червня 2007 року в приміщенні сільської амбулаторії ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_1 другу частину коштів в розмірі 1 900 доларів США.

Посилається на те, що ОСОБА_5 впродовж тривалого часу без достатньої правової підстави намагалася змінити умови домовленості щодо ціни житлового будинку та незаконно вимагала доплатити їй то 500, то 1000 доларів США за спірне будинковолодіння. Зазначає, що повністю виконала умови домовленості з відповідачкою щодо купівлі нерухомого майна, сплативши всю суму коштів в іноземній валюті. Вказане можуть підтвердити ряд свідків та працівники сільської амбулаторії.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

ОСОБА_5 просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що судом було повно і об'єктивно встановлені обставини справи й ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Представник Голгочанської сільської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.09.2006 року. Спадкоємцем зазначеного в заповіті її майна є ОСОБА_5 згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 21.09.2007 року, зареєстрованими в реєстрі за № 1271 та № 1274 (а.с. 32, 138, 139).

Спадкове майно, на яке видані вищевказані свідоцтва, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Голгоча, вул. Монастириська, 59 Підгаєцького району, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0, 97 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району.

У травні 2007 року ОСОБА_5, не маючи правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, дійшла усної згоди із ОСОБА_1 щодо продажу цього будинку.

За цією домовленістю та в забезпечення виконання зобов'язання за майбутнім договором купівлі-продажу вищевказаного майна, в травні 2007 року ОСОБА_5 отримала аванс від ОСОБА_1 в сумі 700 доларів США. Вказана обставина знайшла своє підтвердження в поясненнях ОСОБА_5, яка не заперечувала факт отримання нею від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 700 доларів США саме в травні 2007 року.

На підтвердження досягнутої усної згоди позивачка передала відповідачці ОСОБА_4 ключі від будинку.

З травня 2007 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користуються вказаним спірним будинком та господарськими спорудами, хоча ніхто з них там не проживає. Вказані обставини ніким із сторін не заперечуються.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.10.2007 року ОСОБА_5 стала власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане Підгаєцькою державною нотаріальною конторою 21.09.2007 року, за реєстром № 1271 (а.с. 7, 8).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.06.2015 року ОСОБА_5 є власником земельної ділянки загальною площею 0,1895 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 20.06.2015 року (а.с. 134, 137).

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутні договірні правовідносини, які б давали право відповідачам користуватися вищевказаними будинком та надвірними будівлями. Сім'я ОСОБА_1 безпідставно користується спірним домоволодінням, чим порушує права законного власника ОСОБА_5, які підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні спірним нерухомим майном. У задоволенні позовних вимог у частині усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відповідачів судом відмовлено, оскільки вказані позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, усна домовленість про намір укладення вказаного договору не створила для сторін спільних прав та обов'язків стосовно нерухомого майна, яке на той час не належало ОСОБА_5 Тому грошова сума в розмірі 700 доларів США, отримана позивачкою як аванс, підлягає поверненню відповідачці, оскільки сторонами не укладено договір, на виконання якого був переданий аванс. Судом відмовлено в задоволенні вимоги про стягнення решти грошових коштів у розмірі 2000 доларів США, оскільки ОСОБА_1 не підтвердила вказаний факт належними та допустимими доказами.

Колегія вважає рішення обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 334, ч. 4; 640, ч. 3; 657, ч. 1 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки вважається укладеним з моменту його державної реєстрації, оскільки сторонами не виконано цю вимогу закону, наявність усної домовленості про намір укласти договір купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки не створює спільних прав та обов'язків для сторін.

Грошова сума в розмірі 700 доларів США, отримана ОСОБА_5 на підтвердження усної домовленості про укладення вищевказаного договору в майбутньому, за своєю правовою природою є авансом, який підлягає поверненню на загальних умовах в силу ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 1212, ч. 1 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

За змістом ст.ст. 1212, ч. 2; 1214 ЦК України до безпідставно набутого майна відносяться також і гроші.

Оскільки сторони не уклали договір купівлі-продажу спірного будинку та земельної ділянки, а тому відсутні підстави для утримання ОСОБА_5 авансу в розмірі 700 доларів США.

Судом обґрунтовано не взято до уваги та визнано безпідставними посилання позивачки про неможливість повернути отримані кошти в розмірі 700 доларів США, так як це є відповідна оплата за користування житловим приміщенням та господарськими спорудами, а також плата за користування городом, що знаходиться біля будинку, та зруйнованої літньої кухні, оскільки з таких підстав ОСОБА_5 позов не заявлявся.

Суд підставно дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами свою позовну вимогу про стягнення решти грошових коштів у розмірі 2000 доларів США.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у допиті свідків сільської амбулаторії з приводу отримання позивачкою від ОСОБА_1 другої частини грошових коштів в розмірі 1 900 доларів США., колегія суддів не бере до уваги.

Відповідно до ст. 59, ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року у п. 12 вказав, що зі змісту абзацу другого частини першої ст. 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (ст. ст. 937, ч. 2; 949, ч.3 ЦК).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 27 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" № 2 від 12.06.2009 року.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна відповідно до ст. 657 ЦК України укладається в письмовій формі, то й виконання зобов'язань по ньому - передача грошей не можуть доводитися показаннями свідків.

Судом не здобуто, а ОСОБА_1 не надано в судовому засіданні письмових доказів про передачу грошей на виконання усної домовленості між сторонами, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги відповідачки про стягнення на її користь решти грошової суми в розмірі 2 000 дол. США.

Відповідно до ст.ст. 321, ч. 1; 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки між сторонами не укладено договору купівлі-продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки, суд дійшов мотивованого висновку про те, що у відповідачів відсутні правові підстави для продовження користування спірним житловим будинком з надвірними будівлями.

Тому, враховуючи, що своїм користуванням будинком і надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 чинять перешкоди позивачці у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, судом обґрунтовано задоволено позовну вимогу ОСОБА_5 в цій частині.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що відповідачі шляхом обману та самоправно захопили спірний житловий будинок з надвірними будівлями, а тому ОСОБА_5 не можна розглядати як таку, яка помилялася щодо обставин, які мали місце в травні 2007 року, чи такою, яку відповідачі навмисно ввели в оману, щоб в подальшому користуватись спірним майном.

Вимога ОСОБА_5 в частині усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового будинку без надання їм іншого житла не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_5 не надала доказів щодо факту проживання відповідачів у спірному житловому будинку.

Колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 до відповідачки ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки показаннями свідків підтверджено, що ОСОБА_4 не користувалась житловим приміщенням та надвірними будівлями, та не проживала в спірному будинку, так як вона проживала за іншою адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить виписка з погосподарської книги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із установлених судом обставин і наведених вимог закону, колегія визнає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Підгаєцького районного суду від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько