АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в І інстанції: Котьо І.В. Єдиний унікальний номер справи: 2-4256/10
Доповідач: Борко А.Л. Справа №22-ц/791/1967/2016 У Х В А Л А
06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
Головуючого Борка А.Л.
Суддів: Бездрабко В.О.
Секретар Кутузова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2016 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, зазначаючи, що під час судового засідання 16.09.2010 року заявниця, надаючи пояснення судді, просила визнати за нею право власності на всі об'єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням усіх будівель та споруд, але ці дані не були враховані судом під час ухвалення рішення. У зв'язку із наведеним, ОСОБА_2 просила ухвалити додаткове рішення суду, яким визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 365.5 кв. м. , житловою площею 89.4 кв. м. , гараж літ. «Г», господарську будівлю літ. «Д», навіс літ. «Е» , вольєр літ. «Ж»,огорожу № 4,5,6,7 та мощення І, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2016 року доповнено рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16 вересня 2010 року за позовною заявою ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 365.5 кв. м. , житловою площею 89.4 кв. м. , гараж літ. «Г», господарську будівлю літ. «Д», навіс літ. «Е» , вольєр літ. «Ж» , огорожу № 4,5,6,7 та мощення І, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 16 вересня 2010 року за позовною заявою ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про визнання права власності. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 365.5 кв. м. , житловою площею 89.4 кв. м. , гараж літ. «Г», господарську будівлю літ. «Д», навіс літ. «Е» , вольєр літ. «Ж» , огорожу № 4,5,6,7 та мощення І, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч.1 ст.220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення:суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, на думку колегії суддів, законодавець передбачив вичерпний перелік обставин, при яких судом ухвалюється додаткове рішення.

Так, статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при розгляді справи судом першої інстанції не вимагала визнання за нею права власності на житловий будинок літ.«А», огорожу №4,5,6,7 та мощення І, відповідно дане питання не досліджувалось судом та не було предметом позову.

Згідно до ч.2 ст.220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно до вимог ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії мають бути проведені протягом 6 місяців із дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а щодо виконання рішень немайнового характеру (наприклад, про зобов'язування опублікувати спростування недостовірної інформації, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку), то протягом 2 місяців.

Колегія суддів приходить до висновку, що зважаючи на норми Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Закону України «Про виконавче провадження», заяву про ухвалення додаткового рішення було подано поза межами, визначеними ч.2 ст.220 Цивільного процесуального кодексу, а тому вона не підлягає задоволенню.

Окрім того, слід врахувати, що згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Проте, до матеріалів справи, зокрема, до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано жодних документів (належних та допустимих доказів), які б свідчили про порушення, невизнання або оспорювання прав заявниці відносно її будинку. Вказане на думку колегії суддів свідчить про відсутність підстав для звернення до суду для свого захисту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції у 2010 році експертом досліджувалися лише питання відповідності будівель» нормам об'єктів , а саме: прибудови літ «а-1, гаражу літ. «Г», господарської будівлі літ. «Д», навісу літ. «Е», вольєру літ. «Ж», другого поверху прибудови літ. «а», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а не будинку літ «А» в цілому, щодо якого у червні 2016 року подано заяву і ухвалено додаткове рішення. Тож, питання визнання права власності на будинок літ «А» та інші об'єкти нерухомості, що знаходяться за вищевказаною адресою, не є предметом позову по справі №2-4556/10, та не підлягають задоволенню у зв'язку із цим.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та відмовити ОСОБА_2 в ухваленні додаткового рішення по справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Херсонської міської ради підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.220, 303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради - задовольнити.

Додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2016 року скасувати.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий А.Л. Борко

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько