АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2069/15-ц 22-ц/774/1535/К/16
Справа № 210/2069/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження №22-ц/774/1535/К/16 Скотар Р.Є.
Категорія № 27 (4) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

представника відповідача ПАТ «КристалБанк» - Панфілової Наталії Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «КристалБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «КристалБанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу, індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «КристалБанк» (далі - ПАТ «КристалБанк») про стягнення грошового вкладу за договором банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.01.2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (далі -ПАТ «Терра Банк») укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-116735:840, відповідно до умов якого позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 200,00 дол. США, на строк 6 місяців з 16.01.2014 року по 29.08.2014 року, з процентною ставкою за вкладом 9,00% річних.

17.06.2014 року між нею та ПАТ «Терра Банк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-149926:840, згідно до умов якого позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 дол. США, на строк 3 місяці з 17.06.2014 року по 19.09.2014 року, з процентною ставкою за вкладом 12,00% річних.

Після закінчення строку дії вказаних договорів вона звернулась до ПАТ «Терра Банк» з вимогою виплатити суми вкладів та нарахованих відсотків, однак їй було повідомлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 21 серпня 2014 року № 518 «Про віднесення ПАТ «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21 серпня 2014 року № 72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Терра Банк», згідно з яким з 22 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк».

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено перехідний банк ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк», правонаступником якого є ПАТ «КристалБанк». Згідно договору про передачу активів у зобов'язанні від 22.12.2014 року, до ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк», правонаступником якого є ПАТ «КристалБанк» було перераховано грошові кошти за договорами банківських вкладів від 16.01.2014 року та 17.06.2014 року.

Грошові кошти за договором банківського вкладу № ВДБ-116735:840 від 16.01.2014 року вона отримала 25.06.2015 року в гривневому еквіваленті 2622,00 грн., за курсом 1 долар США - 13,11 грн., але на дату виплати курс долара становив 1 долар США - 26,79 грн., тому отримана позивачем сума складає 122,67 дол. США, а недоплата становить 77,31 дол. США.

За договором банківського вкладу № ВДБ-149926:840 від 17.06.2014 року вона отримала 18.02.2015 року в гривневому еквіваленті з процентами 66034,96 грн., за курсом 1 долар США - 13,11 грн., але на дату виплати курс долара становив 1 долар США - 26,79 грн., тому отримана сума складає 2447,33 долара США, а недоплата по сумі вкладу становить 2553,33 дол. США, недоплата по процентах складає 18,34 дол. США.

Під час розгляду справи, ОСОБА_3 неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги, останній раз 26 січня 2016 року, залучивши до участі у справі в якості співвідповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Терра Банк» (а.с. 148-150 том 1),просила суд:

- стягнути ПАТ «КристалБанк» на її користь недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-116735:840 від 16.01.2014 року в сумі 77,31 дол. США, пеню - 15990,13 грн.;

- стягнути ПАТ «КристалБанк» на її користь за договором № ВДБ-149926:840 від 17.06.2014 року недоплачені грошові кошти - 2553,33 дол. США, недоплачені проценти в розмірі 18,34 дол. США, пеню - 118270,28 грн.;

- стягнути з ПАТ «Терра Банк» на її користь за договором № ВДБ-116735:840 від 16.01.2014 року відсотки в розмірі 9% річних - 379,08 грн., 3% річних - 126,18 грн. та індекс інфляції - 3030,75 грн.;

- стягнути з ПАТ «Терра Банк» на її користь за договором № ВДБ-149926:840 від 17.06.2014 року відсотки в розмірі 9% річних - 8006,79 грн., 3% річних - 2668,93 грн. та індекс інфляції - 18595,63 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2016 рокупозовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КристалБанк» на користь ОСОБА_3 недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США.

Стягнуто з ПАТ «КристалБанк» на користь ОСОБА_3 недоплачені грошові кошти за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США та недоплачені проценти в розмірі 18,34 дол. США.

Стягнуто з ПАТ «КристалБанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 559,72 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про стягнення індексу інфляції та 3% річних і ухвалення нового рішення про задоволення цих позовних вимог та стягнення з ПАТ «Терра Банк» за договором від 16.01.2014 року - 3% річних у розмірі 126,18 грн. та індексу інфляції у сумі 3030,75 грн., а за договором від 17.06.2014 року - 3% річних у розмірі 2668,93 грн. та індексу інфляції у сумі 18595,63 грн.

Зокрема, позивач посилається на те, що ПАТ «Терра Банк» був зобов'язаний повернути вкладникам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів, однак порушив свої грошові зобов'язання, тому повинен сплатити 3% річних та індекс інфляції відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також вказує, що 3% річних входять до складу грошового зобов'язання, у зв'язку з чим дія мораторію, відповідно до ст. 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», на них не розповсюджується.

На думку позивача, введення тимчасової адміністрації ПАТ «Терра Банк» та впровадження процедури ліквідації, не перешкоджає на застосуванню спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що судом було порушено вимоги процесуального права, оскільки суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні її позовних вимог в частині відшкодування 3% річних.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «КристалБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Зазначає, що судом не враховано те, що ПАТ «КристалБанк» набув зобов'язання перед вкладниками ПАТ «Терра Банк», який було визнано неплатоспроможним та розпочато процедуру його ліквідації, щодо виплати грошових коштів вкладникам в межах суми, що визначена Планом врегулювання та Реєстром договорів з кредиторами, відповідно до додатку № 2 Акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку від 22.12.2014 року. Зазначені зобов'язання неплатоспроможного банку за вкладами в іноземній валюті передаються в національній валюті - гривні, в сумі гарантованого відшкодування коштів за вкладами на дату запровадження тимчасової адміністрації в межах гарантованого Фондом розміру відшкодування після перерахунку суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, тобто станом на 21.08.2014 року.

Представник відповідача звертає увагу, що обов'язок Банку перед позивачем полягав лише в поверненні останній суми грошових коштів, переданих Актом передачі зобов'язань від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «КристалБанк» та 18.02.2015 року, а також 25.06.2015 року, Банк у повному обсязі виконав свій обов'язок та виплатив позивачу суму 68681,68 грн., що є зобов'язанням ПАТ «Терра Банк» перед ОСОБА_3 за Договорами банківських вкладів.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що фактично ПАТ «КристалБанк» прийняв на себе виключний перелік обов'язків за вимогами кредиторів, який відповідно до Акту полягав лише у здійсненні виплат гарантованої суми, що підлягає відшкодуванню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується додатком № до Акту від 22.12.2014 року.

Також судом не взято до уваги, що до вказаних правовідносин в першу чергу слід застосовувати норми спеціального закону, що регулює відносини, яки виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційна скарга відповідача ПАТ «КристалБанк» частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» на користь ОСОБА_3 недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США та за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США, а також недоплачених процентів в розмірі 18,34 дол. США, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.ст. 525, 625, 1058, 1074 ЦК України, позов в частині недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США., а також недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США та недоплачених процентів в розмірі 18,34 дол. США., є обґрунтованим, а в частині інших позовних вимог, відсутні правові підстави для їх задоволення.

Однак повністю погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд, виходячи з наступного.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ПАТ «КРИСТАЛБАНК» договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року пені в розмірі 15990,13 доларів США, за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року пені в розмірі 118270,20 доларів США, а також щодо стягнення з ПАТ «ТЕРРА БАНК» за договором № ВДБ-116735:840 від 16.01.2014 року відсотків в розмірі 9% річних - 379,08 грн., за договором № ВДБ-149926:840 від 17.06.2014 року відсотки в розмірі 9% річних - 8006,79 грн. - позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 січня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-116735:840 в сумі 200,00 доларів США на строк 6 місяців з 16.01.2014 року по 29.08.2014 року з процентною ставкою за вкладом 9,00% річних а.с. 8-9 том 1).

Згідно п. 2.1 даного Договору, вкладник розміщує в банку на вкладних (депозитних) рахунках № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 200,00 доларів США на строк 6 місяців та 13 днів з 16.01.2014 року по 29.08.2014 року на умовах та в порядку, визначених цим договором.

17 червня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-149926:840 в сумі 5000,00 доларів США на строк 3 місяці з 17.06.2014 року по 19.09.2014 року, процента ставка за вкладом 12,00% річних (а.с. 3-4 том 1).

Згідно п. 2.1 даного Договору, вкладник розміщує в банку на вкладних (депозитних) рахунках № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США на строк 3 місяця з 17.06.2014 року по 19.09.2014 року на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.1 вказаних Договорів, Банк приймає від вкладника грошові кошти та зобов'язується виплати вкладнику суму вкладу та нараховані проценти на умовах та в порядку, які передбачені цими договорами.

Пунктом 6.1 Договорів передбачено, що вони набирають чинності з моменту їх підписання і діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Сторонами не оспорюється, що постановою Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «ТерраБанк» до категорії неплатоспроможних» № 518 від 21 серпня 2014 року віднесено ПАТ «ТерраБанк» до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 72 від 21 серпня 2014 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТерраБанк» розпочато з 22 серпня 2014 року процедуру виведення ПАТ «ТерраБанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 148 від 21 серпня 2015 року призначено Ірклієнка Ю.П. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ТерраБанк» строком на три місяці з 22 серпня 2014 року по 22 листопада 2014 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.12.2015 року № 222, строк проведення процедури ліквідації ПАТ «Терра Банк» та повноважень уповноваженої особи Фонду Ірклієнка Ю.П. продовжено на один рік по 23.12.2016 року, включно.

Пунктом 27 розділу 3 виписки з плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 13.10.2014 року №224/14 (із змінами) визначено не пізніше 22.12.2014 року передати перехідному банку частину активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, визначених відповідно до конкурсної пропозиції інвестора (а.с. 71-73 том 1).

Згідно п. 3 акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22 грудня 2014 року неплатоспроможний банк ПАТ «ТерраБанк» передав, а перехідний банк ПАТ «Перехідний Банк «КристаллБанк», як правонаступник, прийняв на себе зобов'язання перед вкладниками неплатоспроможного банку, які визначено Планом врегулювання та Реєстром договорів з кредиторами (вкладниками) (додаток № 2 до цього акту) (а.с. 68-69).

Відповідно до витягу з п. 2.1 «Реєстр договорів з вкладниками-фізичними особами» додатку № 2 до акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22.12.2014 року для виплаті ОСОБА_3 було передано за вкладами № ВДБ-116735:840 - 65563,95 грн. нараховані відсотки 471,01 грн.; № ВДБ-149926:840 - 2622,56 грн. нараховані відсотки 14,16 грн. (а.с. 70 том 1)

Пунктом 1.3 статуту ПАТ «КристалБанк» визначено, що банк є правонаступником всього майна, прав та зобов'язань ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк», яке згідно із рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 грудня 2014 року (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «ТерраБанк» (а.с. 65-66 том 1).

Позивач ОСОБА_3 отримала кошти в розмірі 65563,95 грн. (вклад) + 471,01 грн. (%) за договором № ВДБ-116735:840 від 17 червня 2014 року, та 2622,56 грн. (вклад) + 14,16 грн. (%) по договору № ВДБ-149926:840 за своїми вкладом в ПАТ «Терра Банк» під час ліквідації останнього в ПАТ «КристалБанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 74-78 том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою правління Національного банку України від 21 серпня 2014 року ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2014 року запроваджено у ПАТ «ТерраБанк» тимчасову адміністрацію.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1,3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язання перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, районний суд не врахував, що на час запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «ТерраБанк» (з 22 серпня 2014 року) строк дії договорів банківського вкладу (29 серпня 2014 року та 19 вересня 2014 року відповідно) не закінчився, а тому позивач мала право згідно ст. 26 Закону на гарантоване Фондом відшкодування коштів за вкладом у сумі, що не перевищує гранічного розміру відшкодування коштів за вкладом, а тому не приймає до увага доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що ПАТ «Терра Банк» був зобов'язаний повернути вкладникам депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів, однак порушив свої грошові зобов'язання, тому повинен сплатити 3% річних та індекс інфляції відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 10 ст. 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку. Під час передачі зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути передані частково.

Пунктом 15 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вклади, передані перехідному банку, гарантуються Фондом на тих самих умовах, що існували до дня їх передачі.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ПАТ «КристалБанк» заслуговують на увагу.

На думку колегії, задовольняючи позов в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США, а також недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США та недоплачених процентів в розмірі 18,34 дол. США. в період запровадження тимчасової адміністрації, районний суд не звернув уваги, що виплата вказаних коштів обмежується п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний Закон не містить норм, які б передбачали, що при дії тимчасової адміністрації на вклад (депозит) нараховуються відсотки за весь час прострочення, та індекс інфляції за період прострочення вкладу, які б стягувались разом із гарантованими Фондом сумами відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що введення тимчасової адміністрації ПАТ «Терра Банк» та впровадження процедури ліквідації, не перешкоджає на застосуванню спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також про те, що 3% річних входять до складу грошового зобов'язання, у зв'язку з чим дія мораторію, відповідно до ст. 85 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», на них не розповсюджується, колегія суддів вважає безпідставними.

На момент ухвалення рішення судом першої інстанції, 11 травня 2016 року, у банку ПАТ «Терра Банк» вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2016 року (справа № 6-1123цс16) та згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 є необґрунтованою і підлягає відхиленню, апеляційна скарга відповідача ПАТ «КристалБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» на користь ОСОБА_3 недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США та за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США, а також недоплачених процентів в розмірі 18,34 дол. США, з ухваленням і цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_3 В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1515,80 грн., сплаченого відповідачем ПАТ «КристалБанк», підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КристалБанк» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2016 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з Публічного акціонерного товариства«КристалБанк» на користь ОСОБА_3недоплачених грошових коштів за договором № ВДБ-116735:840 від 16 січня 2014 року в розмірі 77,31 дол. США та за договором № ВДБ-149926:840 від 17 червня 2014 року в розмірі 2553,33 дол. США, а також недоплачених процентів в розмірі 18,34 дол. США - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: