Справа № 456/1426/16-ц
Провадження № 2/456/1179/2016
РІШЕННЯ

іменем України

08 вересня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

прокурора Київ М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу позовом ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 районної ради, Львівської обласної клінічної лікарні до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 центральна районна лікарня про відшкодування витрат закладів охорони здоров'я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 місцева прокуратури в інтересах ОСОБА_1 районної ради, Львівської обласної клінічної лікарні звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави в особі ОСОБА_1 районної ради на рахунок місцевого бюджету Стрийського району №0623 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , код платежу 24060300 - 802,92 грн. понесених витрат ОСОБА_1 центральною районною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та на користь держави в особі Львівської обласної клінічної лікарні на рахунок обласного бюджету №0945 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , код платежу 25010100 - 1169,07 грн. понесених витрат Львівською обласною клінічною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 150 (ста пятдесяти) годин громадських робіт. Так, в ході досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_2О, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав неповнолітньому потерпілому, ОСОБА_3, удар кулаком правої руки по носі, заподіявши останньому тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18 від 25.01.2016р. відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, тобто інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, доведено у встановленому законом порядку, внаслідок чого відносно останнього судом винесено обвинувальний вирок, який набрав законної сили. Таким чином, вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведено у встановленому законом порядку. Відтак, внаслідок неправомірних дій відповідача, потерпілий ОСОБА_3, змушений був знаходитися на стаціонарному лікуванні у ОСОБА_1 центральній районній лікарні - комунальний заклад ОСОБА_1 районної ради (м. Стрий вул. Ольги Басараб, 15) з 10.01.2016 року по 18.01.2016 та Львівській обласній клінічній лікарні з 18.01.2016 по 25.01.2016 року. Згідно з калькуляцією коштів, проведеною закладами охорони здоров'я, витрати понесені на лікування ОСОБА_3 становлять 1971 грн. 99 коп. Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 зобов'язаний у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України відшкодувати до місцевого бюджету 802.92 грн. та обласного бюджету 1169,07 - витрат, понесених закладами охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочинних дій останнього. З огляду на те, що ОСОБА_2, який є відповідачем по справі, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідно до вимог 109 ЦПК України, розгляд даного спору підсудний Стрийському міськрайонному суду Львівської області.

Представник ОСОБА_1 місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивачів ОСОБА_1 районної ради, Львівської обласної клінічної лікарні в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що відшкодував витрати затрачені ОСОБА_3 під час його стаціонарного лікування в ОСОБА_1 центральній районній лікарні.

Представник третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_1 центральної районної лікарні в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки неявка останнього не перешкоджала судовому розгляду.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 121 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку установлених законом.

Згідно ст. 2 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звернутися до суду із заявами про захист державних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами.

Виходячи з наведених положень Конституції України та законів, тлумачень Конституційного суду України, прокурор має статус законного представника держави чи громадянина у випадках, передбачених чинним законодавством. Підставою представництва у суді інтересів держави є порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 19.09.2012 року.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у)) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним ланом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я.

Судом встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 150 (ста пятдесяти) годин громадських робіт, а також частково задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 2234 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн..

Вищевказаним вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області. встановлено, що 09 січня 2016р приблизно 21:00 год., знаходячись біля продуктового магазину «Крамниця», що на вул. Стрийська,37 у с. Верчани Стрийського району Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 удар кулаком правої руки по носі, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми зліва, перелому спинки носа, перелому зовнішньої стінки лівої гайморової пазухи, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18 від 25.01.2016р. відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Згідно відповіді на запит ОСОБА_1 центральної районної лікарні № 495 від 07.04.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ з 10.01.2016 року по 18.01.2016 року (8 ліжко-днів). Діагноз: струс головного мозку, перелом спинки носа, перелом зовнішньої спинки лівої гайморової пазухи, параорбітальні гематоми зліва. Вартість витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого за даний період становить 802,92 грн.

Згідно відповіді на запит Львівської обласної клінічної лікарні № 1268/с від 13.04.2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні отоларингології Львівської обласної клінічної лікарні з 18.01.2016 року по 25.01.2016 року. Діагноз: перелом кісток носа зі зміщенням. Вартість витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого за даний період становить 1169,07 грн.

Відповідно до ст., ст. 60, 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, та згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З абз. 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз. 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки лікування потерпілого проведено ОСОБА_1 центральною районною лікарнею та Львівською обласною клінічною лікарнею, що є у державній власності, то відповідач зобов'язаний, у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України, відшкодувати до обласного бюджету та бюджету Стрийського району витрати понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій відповідача.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до висновку, що між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою є безпосередній причинний зв'язок і є вина відповідача, а тому з відповідача слід стягнути в користь держави в особі витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 у сумі 1971 грн. 99 коп.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак, судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 10, 60,83, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі ОСОБА_1 районної ради на рахунок місцевого бюджету Стрийського району №0623 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , код платежу 24060300 - 802,92 грн. понесених витрат ОСОБА_1 центральною районною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та на користь держави в особі Львівської обласної клінічної лікарні на рахунок обласного бюджету №0945 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО 825014, , код платежу 25010100 - 1169,07 грн. понесених витрат Львівською обласною клінічною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий-суддя ОСОБА_4