Справа № 591/4820/15-ц
Провадження № 2/591/56/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Різниченко Н.А.

з участю прокурора - Рябуха В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Орган опіки та піклування Вирівської сільської ради, Служба у справах дітей Сумської міської ради, Служба у справах дітей Білопільської райдержадміністрації,Департамент захисту прав дітей та усиновлення Міністерства соціальної політики України про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що його батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 11.03.2003 року шлюб між батьками був розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок ДТП мати ОСОБА_3 загинула. З 2003 року по 2004 рік він відвідував Вирівський ДНЗ (ясла-садок) з 2007 року по 2010 рік навчався у Вирівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, де його вихованням займалась мати, бабуся ОСОБА_4 та дідусь. За час його перебування в с. Віри батько ОСОБА_2 жодного разу не приїздив, не телефонував, не цікавився станом здоров'я та навчанням. У 2011 році він з мамою переїхав до м. Києва, де постійно почали проживати за адресою : АДРЕСА_1. Під час проживання в Києві навчався в спеціалізованій школі № 43, де його вихованням займалася мати, та перебував на обліку в Центральній поліклініці МВС України, оскільки має захворювання серця. Батько до нього не приїздив, не допомагав, жодного разу не привітав з днем народження. Після загибелі мами, його вихованням займаються бабуся ОСОБА_4 та дідусь ОСОБА_5, які мешкають в АДРЕСА_2. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно нього, бабуся ОСОБА_4 подала позовну заяву про позбавлення відповідача батьківських прав та призначення її його опікуном. Але рішенням Зарічного районного суду від 26.02.2015 року в позбавленні батьківських прав відповідача їй було відмовлено, відповідачу було рекомендовано змінити ставлення до виховання свого сина ОСОБА_1. З 12.01.2015 року навчається у Вирівської загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. За цей час батько жодного разу не приїздив до школи, не поцікавився його успіхами ні в класного керівника, ні в директора школи. Його матеріальним утриманням , вихованням, допомогою в навчанні займаються дідусь і бабуся. Коштів, які відповідач відправляє на утримання , зовсім не вистачає на забезпечення його потреб. Після набрання рішенням суду законної сили відповідач так і не зробив належних висновків, з листопада 2014 року по даний час він до нього не приїжджав. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по належному догляду та вихованню свого сина, тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю,

просить їх задовольнити, пояснила, що з дня розлучення з дружиною і до смерті матері, дитину батько не бачив. Після відмови їй у позові, батько був тільки один раз на виконкомі.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в судовому засіданні пояснив, що позивач сам в категоричній формі відмовляється від спілкування з ним. Після загибелі колишньої дружини неодноразово намагався поновити стосунки зі своїм сином ОСОБА_1 на будь-яких умовах з його боку : неодноразово пропонував провести час разом, познайомитися з його братом ОСОБА_13, дідусем, зустріти Новий рік та інші свята, поїхати відпочивати на море. На всі його запрошення позивач або не реагує, або відмовляється. Також зазначив, що ним надається сину частково матеріальна допомога у розмірі 500 грн.. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Органу опіки та піклування Вирівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутність, в письмовому висновку вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник Служби у справах дітей Білопільської райдержадміністрації в судовому засіданні вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник Департаменту захисту прав дітей та усиновлення Міністерства соціальної політики Українив у судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у його відсутність, в судовому засіданні, раніше опитаний, підтримав позов та вважає, що необхідно враховувати думку дитини, та в інтересах дитини приймати рішення. Вважає, що спроба , бажання бути батьком відсутні.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради Максименко О.А. в судовому засіданні пояснила, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батька, з метою недопущення штучного сирітства вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Прокурор вважає, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Суд, заслухав учасників процесу, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до свідоцтва про народження дитини відповідач ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_3 є матір»ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 11.03.2003 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.26).

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 (а.с.8).

В судовому засіданні встановлено , що позивач ОСОБА_1 проживає з бабусею та дідусем в АДРЕСА_2, батьками своєї матері.

Відповідно до рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26.01.2015 року по справі № 591/8599/14-ц встановлено піклування над неповнолітнім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначено його піклувальником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмолено за необґрунтованістю, попередивши ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітнього ОСОБА_1. В задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 звертався з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини.

(а.с.21-23).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської

області від 30.03.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26 лютого 2015 року в оскарженій частині залишено без змін (а.с.24-25).

Згідно рішення № 29 від 11.06.2015 року Виконавчого комітету Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про стан виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, 2001 р.н., та розглянувши заяву неповнолітнього, ОСОБА_1, характеристику з Вирівської ЗОШ 1-111 ст. та заслухавши ОСОБА_2, ОСОБА_9, директора школи ОСОБА_10, класного керівника ОСОБА_11, відповідно до п. б п.4 ст.34 Закону україни « Про місцеве самоврядування в Україні» виконком Вирівської сільської ради вирішено : доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Вирівської сільської радиза доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1.

Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 11.11.2015 2195 № 27.01-15 діючи в інтересах неповнолітнього, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батька, з метою недопущення штучного сирітства Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 94-95).

Суд критично відноситься до висновку Виконавчого комітету Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області та висновку Органу опіки та піклування Вирівської сільської радищодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, так як даний висновок був зроблений поверхнево, так як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з

дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині

доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В пункті 18 даної постанови роз'яснено також, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Свідки ОСОБА_12, хрещена мати позивача та свідок ОСОБА_11, класний керівник, в судовому засіданні пояснили, що батько вихованням дитини не займався, ії виховували мати, бабуся та дідусь, не цікавився навчанням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинили подружні стосунки у 2003 р., однак ОСОБА_3, за життя, з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав не зверталась, доказів протилежного суду не надано.

Суд вважає, що ОСОБА_1 в силу свого віку, не може повною мірою усвідомити, що потягне за собою для нього втрата зв'язку з рідним батьком та чи буде це в його інтересах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач перераховував кошти на ім'я опікуна ОСОБА_4, що підтверджується копіями квитанцій від 09.04.2015 року на суму 500 грн., від 07.05.2015 року на суму 500 грн., від 08.06.2015 року на суму 500 грн., від 07.07.2015 року на суму 500 грн..

Відповідач пояснив у судовому засіданні, що мати позивача за життя, попросила не втручатись в їх життя, коли в неї був другий чоловік. Він після того, як судом було прийняте рішення в лютому 2015 р., та син не бажав з ним спілкуватись, почав направляти SMS повідомлення, а саме поздоровляв зі святами, з закінченням учбового року, запрошував на море, однак відповіді не було. Влітку 2015 р. був на засіданні органу опіки та піклування Вирівської сільської ради, після засідання запропонував сину поговорити один на один, він відмовився. Після смерті колишньої дружини, іздив у школу до м. Києва, бажав поспілкуватися з сином, однак він сказав, що не хоче.Перерахував в 2015 р. сину чотири рази по 500, 00 грн., два рази він відмовився отримувати гроші. В листопаді та грудні 2015 року була затримка заробітної плати, в грудні 2015 року перерахував сину ще 500,00 грн., на ім'я опікуна ОСОБА_4.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що дійсно батько в 2015 р. та в 2016 р. надсилав майже на усі свята SMS та в грудні 2015 року перерахував 500,00 грн., також перераховував в 2015 р. ще чотири рази до цього по 500, 00 грн., два рази відмовився отримувати гроші. Батько пропонував йому поїхати до свого батька, він відмовився, так як у нього є вже рідні дідусь і бабуся, які піклуються про нього, також пропонував поїхати на море, однак вважає, що запрошення було в неприйнятній формі. Також в 2015 р. батько хотів подарувати подарунок, він відмовився.

ОСОБА_4, бабуся та опікун позивача пояснила у судовому засіданні, що дійсно вона відмовилась від аліментів, бо дитина плакала, що не хоче грошей, так як батько прислав SMS повідомлення, «що, на гроші відкликнувся »…

Також батько пропонував сину поїхати до дідуся, а він сказав, «я нікого не знаю, у мене є рідні бабушка і дедушка з маминої сторони».

Представник Служби у справах дітей Білопільської райдержадміністраціїпояснив у судовому засіданні, що коли він у вересні 2015 року приїзжав у с. Віри перевірити умови проживання дитини, то на дії батька скарги взагалі не надходило від позивача та представника позивача. Проводили профілактичний рейд, так як у дитини опікун, чи є

порушення прав, чи не має. Було встановлено, що дитина забезпечена усім необхідним, що

потрібно для ії розвитку.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради пояснила, що батько заявив, що

хоче приймати участь у вихованні сина, однак з боку сина не може найти порозуміння, батько звертався з питанням з подальшого виховання дитини після смерті матері.

З урахуванням вищезазначеного, суд, вважає, що на даний час немає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, так як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини.

Той факт, що представник позивача зазначав, що існує заборгованість по сплаті аліментів не свідчить про злісне невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків.

Відповідач пояснив, що бажає з сином спілкуватись, від виконання своїх батьківських обов'язків він не відмовляється.

Вищенаведе свідчить про те, що з моменту винесення рішення Зарічного районного суду м.Суми від 26.02.2015 року по справі № 591/8599/14-ц відповідач вживав заходів для налагодження близьких, довірливих відносин з сином, однак позивач сам відмовляється від налагодження відносин.

Тому необхідно відмовити ОСОБА_1в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Контроль за виконанням ОСОБА_2батьківських обов'язків покласти на Орган опіки та піклування Вирівської сільської ради, Службу у справах дітей Білопільської райдержадміністрації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 211-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Контроль за виконанням ОСОБА_2батьківських обов'язків покласти на Орган опіки та піклування Вирівської сільської ради, Службу у справах дітей Білопільської райдержадміністрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 22 січня 2016 року.

Суддя