Справа № 289/1031/16-ц
Номер провадження 2/289/672/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

Головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі позивача СТОВ «Нива» в особі голови колгоспу - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши позовну заяву за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 2 051,16 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 551,20 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 вже близько 20 років проживає в квартирі № 2 за адресою: м. Радомишль, вул. Міськради, буд. 49. Збори засновників СТОВ «Нива» ще 15.04.2003 року постановили продати ОСОБА_2 будинок, в якому вона проживає за 20 000,00 грн.. З того часу остання ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу, хоча весь цей час проживає в спірній квартирі.

Позивачем сплачується з 2013 року податок на нерухомість, в тому числі і за квартиру, в якій проживає відповідач, тому сплачену суму податку та судового збору позивач просить стягнути з відповідачів.

28.09.2016 через канцелярію суду позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій він просить включити вимогу про стягнення на користь СТОВ «Нива» штрафні санкції інфляційні витрати та 3% річних, пені, а всього стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 2 051,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 255,47 грн., 3% річних в суму 140,79 грн., пеню в розмірі 1 673,84 грн., та судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В судовому засіданні позивач СТОВ «Нива» в особі директора ОСОБА_1 заявлені та уточнені вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти заявлених вимог заперечила та просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Зазначила, що проживає з сімєю в квартирі АДРЕСА_1 з 1983 року, податок не відмовляється сплачувати, але не СТОВ «Нива», а згідно законодавства після оформлення права власності на квартиру.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 рахується на балансі СТОВ «Нива», останній сплачував за цю житлову площу податок на нерухомість за 2013, 2014, 2015 та звітний період 2016 року (а.с.31-43).

Згідно довідки ПП «Житлоремсервіс-9» від 2016 року за № 36 відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Як вбачається із витягу з протоколу № 3 зборів засновників СТОВ «Нива» від 15.04.2003 було розглянуто заяву ОСОБА_2 про продаж їй будинку, в якому вона проживає та постановлено продати останній жилий будинок по вул. Міськради, 49/2 вартістю 20 000,00 грн. та укласти договір купівлі-продажу (а.с.15). Сторони підтвердили, що до теперішнього часу договір купівлі-продажу чи інші угоди щодо зазначеного будинку між сторонами не укладено.

Згідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як вбачається із п.п. 266.1.1. п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Таким чином у цьому пункті визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких належать власники обєктів житлової нерухомості фізичні особи, тобто громадяни як учасники цивільних відносин, а також юридичні особи організації, створені та зареєстровані у встановленому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені вимоги закону та те, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_2 не отримувала, державна реєстрація права власності не проведена, а відтак право власності на зазначену квартиру у відповідача ОСОБА_2 не виникло, а отже, у неї відсутній обов'язок сплачувати податок на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог цивільного законодавства щодо порушення останніми зобовязання є безпідставними, так як належних та допустимих доказів виникнення зобовязальних відносин з приводу повернення суми сплаченого податку на нерухоме майно та невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_2 зобовязань суду не надано. Виходячи з цього і вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафних санкцій за невиконання грошового зобовязання являються такими, що не ґрунтуються на законі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов СТОВ «Нива» є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 509 ЦК України, ст. 266 Податкового кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2016.

Суддя Н. С. Сіренко