Справа № 526/1775/14-ц
Провадження № 8/526/2/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

заявника відповідача у справі ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

представник позивача - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.06.2015 року у цивільній справі № 526/1775/14-ц, провадження № 2/526/6/2015, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.06.2015 року у цивільній справі № 526/1775/14-ц, провадження № 2/526/6/2015за позовом ОСОБА_3, згідно якої прохає суд переглянути дане рішення за нововиявленими обставинами, скасувати його та винести рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що вищезазначеним рішенням суду задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_3 та здійснено розподіл користування домоволодіння та земельної ділянки, визнано право власності на 1/2 частки домоволодіння - квартира № 1 за позивачем та 1/2 частки домоволодіння - квартира № 2 за відповідачем, визначені частки реального користування та стягнуто з нього грошові кошти в сумі 4 949 грн. компенсації на користь позивача, як різницю у вартості нерухомого майна, також стягнуті судовий збір в сумі 664,14 грн. та вартість судової будівельно-технічної експертизи - 3 954,56 грн. Крім того, відповідача зобов'язано за погодженнями із відповідними установами здійснити перепланування та переобладнання житлової кімнати 1-7 із утворенням санвузла суміщеного із ванною, кухні та передпокою. Також, його зобов'язано за погодженнями із відповідними установами здійснити та забезпечити нерухоме майно водо-, газопостачання та каналізацією. Рішення суду ґрунтується на призначеній судом та проведеній комплексній судової будівельно-технічній експертизі від 27.04.2015 року № 15/16/17/18 Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту ім. Засл. проф. Бокаріуса. Судова експертиза здійснювалася згідно із даними та характеристиками технічного паспорту на нерухоме майно, виготовленого в жовтні 2014 року КП «Контур» за результатами технічного обстеження нерухомого майна. Право власності не було ОСОБА_1 зареєстровано на підставі зазначеного рішення суду, але після вступу в законну силу судового рішення про розподіл користування, він розпочав перепланування та переобладнання згідно рішення суду та реалізувати своє право власності на виділ нерухомого майна в одну окрему одиницю. На його звернення йому надано відомості про те, що у варіанті розподілу згідно судової експертизи та рішення суду неможливо законно забезпечити оснащення каналізацією виділених йому приміщень, розмістити у житлових кімнатах санвузол та ванну і кухню. Також, неможливо законно утворити дверний блок і вхідні двері у визначеному місці. При виготовленні технічних документів після вступу в законну силу рішення суду в 2016 році виявилося у складі домоволодіння самочинне будівництво, яке було на час судового процесу і він про це не знав, оскільки не являється спеціалістом у цій галузі, а спеціалісти, призначені судом на вимогу та за оплату позивача виготовляли технічний паспорт та висновок експерта, згідно яких самочинне будівництво відсутнє. Внаслідок цього, було незаконно включено самочинне будівництво до розміру частки, визначена вартість нерухомого майна та підрахований розмір грошової компенсації, яку ОСОБА_1 сплатив позивачеві. Крім цього, на звернення відповідача про виготовлення технічного паспорту та видачу висновку з технічної можливості виділу у одну окрему одиницю, розподіленого йому судом майна у користування, ПП ПБТІ «Інвентаризатор» повідомив, що даним підприємством заведена інвентаризаційна справа на нерухоме майно, проведено інвентаризацію нерухомого майна та виготовлено технічний паспорт. У виготовленні висновку на можливість поділу в одну окрему одиницю отримав відмову у відповідності до вимог інструкції щодо проведення поділу та виділу і розрахунку часток по причині наявності самочинного будівництва в нерухомому майні, яке не повинно включатися до розрахунку часток, визначення вартості майна та до визначення вартості компенсації в різниці у вартості майна. З метою виконання даного рішення, ОСОБА_1 звернувся: 18.04.2016 року до Гадяцького міжрайонного управління головного управління Держсанепідемслужби у Полтавській області для погодження у варіанті судового рішення та судової експертизи каналізації та ями антисептика, згідно відповіді якого заявнику відмовлено у звязку з неможливістю такого розміщення за нормами ДБН 360-92; 21.04.2016 року до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» з питання розміщення дверного блоку у варіанті судового рішення та судової експертизи, згідно відповіді якого заявнику відмовлено у звязку з неможливістю такого влаштування за приписами ДБН 2.5-20-2001; до ПП ПБТІ «Інвентаризатор», яке повідомило про наявність у них заведеної інвентаризаційної справи та відмовило у виготовленні висновку про можливість поділу та виділу в окрему одиницю у звязку з наявністю самочинного будівництва. Дані обставини стали заявнику відомі після вступу в законну силу рішення суду та існували на час розгляду, входять до предмету доказування та впливають на юридичну оцінку обставин, встановлених судом, тому є нововиявленими.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав, прохав суд її задовольнити, вважає, що в даному випадку мають місце нововиявлені обставини. Також зазначив, що при виконанні рішення суду від 06.06.2015 року йому відмовляли всі інстанції в узаконенні його прав. Технічний паспорт від 2014 року вважає недійсним, оскільки він виготовлений без його відома.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву ОСОБА_1 підтримав, прохав суд її задовольнити, зазначивши, що заявник звертався до компетентних органів з питанням щодо розміщення дверного отвору в несучій стіні, розміщення санвузлів в житлових кімнатах, ванної кімнати та кухні, проте йому вказано про неможливість такого розміщення у звязку з тим, що це порушує норми ДБН. Вважає, що мають місце нововиявлені обставини, а саме: незаконне виготовлення КП «Контур» технічного паспорту, в якому відсутня відмітка про наявність самочинного будівництва, що стало наслідком неправильної оцінки розподіленого майна, сплаченого судового збору та компенсації, оскільки самочинно збудоване майно не є обєктом розподілу; законодавством не передбачено переобладнання житлового приміщення в нежитлове, а тому експертиза є незаконною; дане володіння перебуває в арешті, а тому не може бути розподілено.

Позивач у справі ОСОБА_3 проти заяви заперечувала, зазначивши, що всі добудови були здійснені в період з 1986 року по 1988 рік, тому не є самочинними. Попередній технічний паспорт на будинковолодіння був у заявника, який відмовився його надати, в звязку з чим була вимушена виготовляти новий технічний паспорт. На запит суду щодо відповідності поділу нормам ДБН під час розгляду справи всіма відповідними інстанціями було надано дозволи на такий розподіл домоволодіння. Дане будинковолодіння вони спільно будували із заявником. В період з 1985 року по 1986 рік вони придбали автомобіль, в цей час сарай було перебудовано в гараж. Після цього, у 2011 році ОСОБА_1 змінював лише кришу по ширині гаража. Тамбур до будинку було добудовано в 1987 році. Заявник під час розгляду справи погоджувався з виготовленим технічним паспортом та висновком експерта, при цьому, він був присутній при проведенні експертизи.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 проти заяви заперечував, зазначивши, маючи на руках технічний паспорт на будинковолодіння заявник його відмовився надати суду, який вже надав при подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами. У 2016 році Полтавським бюро технічної інвентаризації з порушенням було виготовлено технічний паспорт, в якому зазначено про наявність самочинного будівництва, проте даний технічний паспорт виготовлений на юридично неіснуючий обєкт, оскільки у 2015 році позивач ОСОБА_3 зареєструвала своє право власності на квартиру № 1, пров. Кошового, 15а, м. Гадяч, тому такого обєкту як житловий будинок на той час вже не існувало. Відповідач ознайомлювався з технічним паспортом, який виготовлено на вимогу суду, проте заперечень не надав. Крім того, було проведено комплексну судово-будівельну та земельно-технічну експертизу, з результатами якої був ознайомлений заявник відповідач у справі. Жодних зауважень від нього чи його представника не надходило. На момент винесення рішення всі погодження з відповідними державними установами були. Також, у звязку з поділом будинковолодіння за заявою позивача на дане майно було накладено арешт. В звязку з цим вважає, що у даній справі нововиявлені обставини відсутні.

Представник відповідача - Гадяцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи відділу Держземагенства (наразі Держгеокадастру) у Гадяцькому районі Полтавської області до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» у судове засідання не з'явився, надавши заяву про проведення судового засідання без участі представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що працює техніком-інвентаризатором ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та здійснювала виготовлення технічного паспорту від 16.04.2016 року за замовленням ОСОБА_1 Коли вона зявилась на місце інвентаризації, то нею був виявлений тамбур, який зі слів ОСОБА_1 ним побудований у 2011 році та добудований погріб під гаражем. Роки побудови вона вносила зі слів ОСОБА_1 При цьому, рішення суду про розподіл даного будинковолодіння їй не надавалось, відомості про реєстрацію права власності на одну квартиру та відсутність за даною адресою такого обєкта, як житловий будинок їй також не надавались. Зі слів позивача ОСОБА_3 їй стало відомо про те, що даний будинок розподілено, ? частина будинку належить їй, проте дані слова не були враховані при виготовленні технічного паспорту, оскільки у неї згідно наявних матеріалів в інвентаризаційній справі даний житловий будинок не розподілено.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є начальником КП «Контур», до якого у 2014 році надійшла заява про виготовлення технічного паспорта на домоволодіння за адресою: пров. О.Кошового, 15а, м. Гадяч, в звязку з чим заведено інвентаризаційну справу. Потім судом було прийнято рішення щодо розподілу даного домоволодіння, в звязку з чим виготовлявся інший технічний паспорт вже на квартиру ОСОБА_3 При виготовленні першого технічного паспорта обміри здійснювала технік ОСОБА_7 Також, даний технічний паспорт виготовляла ОСОБА_8, а вона його лише перевіряла та підписувала. Рік побудови та матеріали побудови вказувалися зі слів замовника. Про наявність чи відсутність самочинного будівництва вона зазначала в акті поточних змін.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює техніком по технічній інвентаризації в КП «Контур». У жовтні 2014 року до них надійшло замовлення на виготовлення технічного паспорта на будинковолодіння, розташованого за адресою: пров. О.Кошового, 15а, м. Гадяч. В звязку з цим у присутності ОСОБА_3 нею було здійснено виміри будинковолодіння та отримано відомості про рік побудови, при цьому вона дивилась на стан зношеності збудованих обєктів (наявність тріщин в кирпичній кладці, віконні рами вже розсохлись), що відповідало рокам побудови, зазначеним позивачем. Також зазначила, що сама кваліфікаційний сертифікат на виготовлення технічного паспорта вона не має, проте має право проводити виміри, а також ОСОБА_6, яка перевіряла та підписувала даний технічний паспорт має відповідний сертифікат.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона до 2001 року була сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Будівництва будинковолодіння розпочалося у 1983 році. 1985 року подружжя відсвяткувало новосілля та стали там проживати. В 1986 році було збудовано гараж та шию до погреба, а в 1987 році тамбур. До 2001 року іншого будівництва не велося.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення учасників розгляду заяви, покази свідків, суд прийшов до наступних висновків.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.06.2015 року було розподілено по варіанту № 1 висновку комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 15/16/17/18 від 27.04.2015 рокудомоволодіння між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: пров. Кошового, 15а, м. Гадяч Полтавської області, до складу якого, зокрема, входить гараж та тамбур; виділено в користування та визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1; виділено в користування та визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2; зобовязано сторони здійснити переобладнання будинку; стягнено з ОСОБА_1 компенсації вартості виділених будівель та споруд; виділено сторонам та визнано за ними право власності на земельні ділянки; скасовано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0, 0599 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, виданого ОСОБА_1; розподілено судові витрати.

Відповідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії технічного паспорта на квартиру з господарськими будівлями № 1 по пров. О.Кошового, 15а, ОСОБА_3 29.09.2015 року зареєструвала право власності на вищезазначене майно.

Як вбачається з копії повідомлення Гадяцького міжрайонного управління головного управління Держсанепідемслужби у Полтавській області від 18.04.2016 року, по запропонованому варіанту встановлення каналізаційних споруд за адресою: пров. О. Кошового, 15а, у м. Гадячі Полтавської обл. не можливо, в звязку з невідповідністю відстані, згідно ДБК 360-92 (мінімальна відстань від житлової забудови до септика 5 м, від фільтруючого колодязю 8 м).

Відповідно копії повідомлення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» від 21.04.2016 року, відповідно до варіанту № 3 розподілу житлового будинку та враховуючи розташування існуючого газового стояка відносно існуючого віконного отвору в приміщенні 1-7 житлового будинку, що знаходиться по пров. О.Кошового, 15-а, в м. Гадяч, відносно існуючої внутрішньої перегородки, що суміжна з приміщенням 1-8, відповідно до п.4.100 ДБН В.2.5- 20-2001 «Газопостачання» влаштування дверного блоку неможливе.

Суд вважає дані докази неспроможними, оскільки доказів на підтвердження того, який саме пропонувався варіант встановлення каналізаційних споруд суду не надано, а влаштування дверного блоку мало здійснюватися згідно варіанту № 1.

Із копій технічних паспортів на житловий будинок, розташований по пров. Кошового, 15а, м. Гадяч Полтавської області, складених 22.01.2010 року ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «ІНВЕНТАРИЗАТОР», у жовтні 2014 року КП «Контур» та 14.04.2016 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», вбачається, що у 2010 році за даною адресою знаходився житловий будинок 1983 року побудови та сарай з погрібом 1983 року побудови; у 2014 році житловий будинок 1985 року побудови, тамбур 1989 року побудови, сарай з погребом 1985 року побудови, вбиральні 2013 року, огорожа, хвіртка та ворота. Актом поточних змін встановлено відсутність самочинного будівництва; а у 2016 році житловий будинок 1985 року побудови, тамбур 2011 року побудови, сарай 1985 року побудови, погріб 2010 року побудови, вбиральня 1985 року побудови, гаража 2011 року побудови, погреба вхідного 1985 року побудови, воріт огорожі 2000 року побудови та огорожі, що будувалась у 2008 та 2010 роках. В останньому технічному паспорті стоїть відмітка про наявність самочинного будівництва, а саме: самочинне влаштування сантех. приладів, пробивка дверного отвору в капітальній стіні, самочинно збудований тамбур та самочинно збільшені розміри гаража.

З результатами технічної інвентаризації від 2014 року, висновком судової експертизи під час розгляду даної справи заявник був ознайомлений, що підтвердив у судовому засіданні, заперечень щодо даних документів тоді не надавав.

У судовому засіданні були оглянуті та вивчені фото, на яких зображено тамбур та гараж, а також спільні діти заявника та позивача: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, у різному віці. На одному зі знімків, зображено гараж та автомобіль, який згідно облікової картки приватного ТЗ був придбаний ОСОБА_1 20.10.2001 року.

04.05.2016 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» відмовило ОСОБА_1 у виготовленні та видачі висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, пров. Кошового, буд. 15а, у зв'язку з наявністю у складі нерухомого майна самочинно збудованих будівлі літ. «Г» - гаражу, прибудови літ. «а1» - тамбуру та під час переобладнання приміщення № 2-1 в житловому буднику літ. «А-1».

20.05.2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області було відмолено ОСОБА_1 у прийнятті в експлуатацію самочинно збудованого гаража та тамбуру та розяснено право на звернення до суду про визнання права власності на вищезазначені обєкти.

Згідно листа Департаменту житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.05.2013 року, щодо переведення нежитлових приміщень у житлові, то така можливість прямо не передбачена законодавством, водночас, згідно із пунктом «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Отже, компетентні органи не позбавлені можливості вирішувати питання щодо переведення нежитлових приміщень у житлові.

Таким чином, спростовується посилання представника заявника ОСОБА_2 про неможливість переведення житлових приміщень у нежитлові як на нововиявлену обставину.

Відповідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, 18.11.2009 року було накладено арешт на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1, а 16.10.2014 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 60 та ч. 1 ст. 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як вбачається з ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, посилання представника заявника ОСОБА_2 на наявність як нововиявленої обставини - арешту майна ОСОБА_1 та неможливості в звязку з цим його поділу є неспроможним, оскільки ОСОБА_3 лише виділила свою частку в натурі, що перебувала у спільній сумісній власності з ОСОБА_1, тоді як арешт накладався на майно, що належить заявнику, а не ОСОБА_3 Щодо накладення арешту у 2014 році на будинок, то згідно копії ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 06.10.2014 року було накладено арешт на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м. Гадяч, пров. О.Кошового, 15-а, Полтавської області та оголошено заборону на його відчуження оскільки невжиття даних заходів могло утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, про перегляд якого, в даний час, прохає заявник. Відповідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частинами 1, 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно розяснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.п. 4, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Отже, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох таких умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин на час розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком ухвалення іншого рішення.

Проаналізувавши наведені положення закону, суд приходить до висновку, що зазначені заявником обставини не можна вважати такими, які є підставою для перегляду законного і обґрунтованого рішення суду.

Як вбачається з копії рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.06.2015 року, поділ вищезазначеного домоволодіння ґрунтувався на висновках комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 15/16/17/18 від 27.04.2015 року, при складанні якого, як визнали сторони, використовувався технічний паспорт на будиноковолодіння, розташованого по пров. О.Кошового, 15а, в м. Гадяч Полтавської області, виготовлений у жовтні 2014 року КП «Контур».

Із зазначеним технічним паспортом та висновком ОСОБА_1 був ознайомлений, у законному порядку їх не оскаржував, а тому висновки експертизи вважаються судом чинними і належними до застосування.

Наданий та вивчений у судовому засіданні звіт з незалежної оцінки майна від 11.10.2016 року також не є доказом, що підтверджує наявність нововиявлених обставин, оскільки наведений аналіз і висновки обмежується лише викладеними у звіті припущеннями і умовами та є власним професійним судженням оцінювача.

Суд зазначає, що заявник, як сторона у спорі про розподіл будинковолодіння в натурі, не був позбавлений можливості скористатися своїм правом не погодитись з технічним паспортом, виготовленого КП «Контур» у жовтні 2014 року чи висновком судової експертизи, заявивши клопотання про виготовлення іншого технічного паспорта, призначення додаткової експертизи. Однак, ОСОБА_1 своїм процесуальним правом не скористався, а тому, на думку суду, висновки щодо розподілу будинковолодіння, в якому наявне самочинне будівництво не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ст. 361 ЦПК України, оскільки вони були або могли бути відомі заявнику під час судового розгляду цивільної справи, однак, не були встановлені через відсутність такого волевиявлення заявника.

Керуючись ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ст.ст. 361-365 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.06.2015 року у цивільній справі № 526/1775/14-ц, провадження № 2/526/6/2015залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий А. М. Горошко