_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/433/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Житлово-будівельного товариства «Промінь»,

обслуговуючого кооперативу «Іста К»

про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом, який 14 березня 2016 року був нею уточнений, та в остаточній редакції просила визнати за нею право на державну реєстрацію права власності на об'єкт будівництва квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м, та зобов'язання обслуговуючого кооперативу «Іста К» видати їй передбачені п. 2.1.5 договору № 034 від 26 грудня 2002 року необхідні документи для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м.

У судовому засіданні позивачка та її представник посилалися на те, що 26 грудня 2002 року між ЖБТ «Промінь» та ОСОБА_1 був укладений договір про інвестування будівництва, предметом якого було будівництво чотирьохкімнатної квартири у 10-поверховому будинку по АДРЕСА_1. Відповідно до п. 2.1.5 ЖБТ «Промінь» зобов'язалося на протязі 30 днів після здачі об'єкту в експлуатацію, за умови повної виплати забудовником вартості квартири, підготувати та видати документи, які є необхідними для оформлення права власності забудовнику (ОСОБА_1.) на чотирьохкімнатну квартиру № 9, розташовану на 3-ому поверсі будівельний номер будинку АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м., а забудовник (ОСОБА_1.) у відповідності до п. 2.2.1 зобов'язалася у строк 26 грудня 2002 року здійснити 100 відсоткову оплату вартості квартири, ціна якої була визначена п. 3.3 договору у розмірі еквівалентному 25000 у.е. Відповідно до довідки НБУ від 14 вересня 2015 року станом на 26 грудня 2002 року офіційний курс гривні до долара встановлений у розмірі 533 гривні 15 копійок за 100 доларів США. Згідно з квитанцією АКБ «Укрсоцбанк» від 26 грудня 2002 року ОСОБА_1 сплатила на користь ЖБТ «Промінь» 125000 гривень, та згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру ОСОБА_1 внесла пайовий внесок у розмірі 8250 гривен, а загалом ОСОБА_1 26 грудня 2002 року на користь ЖБТ «Промінь» сплачено 133250 гривень, що на день оплати складало 25000 доларів США. 17.11.2014року між ЖБТ «Промінь» та Обслуговуючим кооперативом «ІСТА К» було укладено угоду про співробітництво та організацію взаємовідносин, відповідно до умов якої, а саме п. 4 передбачено, що ЖБТ «Промінь» уповноважує ОК «ІСТА К» підготувати та оформити передаточні документи на про інвестовані площі квартири для подальшої передачі інвесторам, згідно з договорами за фактичним користуванням. Також даною угодою передбачено, що ЖБТ «Промінь» не приймає участі в передачі інвесторам належних їм площ. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції України у Одеській області від 29.12.2014 року № ОД57 вбачається, що житловий будинок закінчений будівництвом та готовий до експлуатації. Після чого, ОСОБА_1 звернулася до ОК «ІСТА К» з проханням підготувати та видати їй документи, які необхідні для реєстрації права власності на дану квартиру, однак ОК «ІСТА К» звернулось на адресу позивача з листомб номеру та дати, в якому пропонувало ОСОБА_1 укласти мирову угоду з ОК «ІСТА К», домовитися між собою укласти договір (відповідну додаткову угоду) яким врегулювати порядок відстрочення та розстрочення внесення коштів, витрачених на добудування проінвестованої квартири за рахунок додаткових внесків інвесторів, умови та порядок передачі квартири та документації для оформлення права власності та ін. Повідомило, що у разі її відмови від укладення відповідного договору, ОК «ІСТА К» залишає за собою право на стягнення коштів, витрачених на будівництво проінвестованої квартири, в т.ч., за рахунок такої квартири. Позивачка та її представник вважали, що ОСОБА_1 належним чином виконала всі умови договору № 034 від 26 грудня 2002 року, ОК «ІСТА К» порушує та не визнає її права на квартиру, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання 19 жовтня 2016 року представник відповідача - ОК «Іста К» не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у запереченнях на позов та враховуючи рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року.

Так, в обґрунтуваннях наданих заперечень представник відповідача посилається на те, що жодних договірних відносин між позивачем та ОК «Іста К», трьохсторонніх зобов'язань між позивачкою, ЖБТ «Промінь» та ОК «Іста К» не існує, у зв'язку з чим, правових підстав для задоволення позову немає.

Представник відповідача ЖБТ «Промінь» у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2002 року між ЖБТ «Промінь» та ОСОБА_1 був укладений договір про інвестування будівництва, предметом якого було будівництво чотирьохкімнатної квартири у 10-поверховому будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.1.5 ЖБТ «Промінь» зобов'язалося на протязі 30 днів після здачі об'єкту в експлуатацію, за умови повної виплати забудовником вартості квартири, підготувати та видати документи, які є необхідними для оформлення права власності забудовнику (ОСОБА_1.) на чотирьохкімнатну квартиру № 9, розташовану на 3-ому поверсі будівельний номер будинку АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м., а забудовник (ОСОБА_1.) у відповідності до п. 2.2.1 зобов'язалася у строк 26 грудня 2002 року здійснити 100 відсоткову оплату вартості квартири, ціна якої була визначена п. 3.3 договору у розмірі еквівалентному 25000 у.е.

Відповідно до довідки НБУ від 14 вересня 2015 року (а.с. 36) станом на 26 грудня 2002 року офіційний курс гривні до долара встановлений у розмірі 533 гривні 15 копійок за 100 доларів США.

Згідно з квитанцією АКБ «Укрсоцбанк» від 26 грудня 2002 року (а.с.12) ОСОБА_1 сплатила на користь ЖБТ «Промінь» 125000 гривень, та згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.12) ОСОБА_1 внесла пайовий внесок у розмірі 8250 гривен, а загалом ОСОБА_1 26 грудня 2002 року на користь ЖБТ «Промінь» сплачено 133250 гривень, що на день оплати складало 25000 доларів США.

Положення ст. 509 ЦК України визначають поняття зобов'язання та підстави його виникнення.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів або інших правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в повному обсязі виконала всі умови договору № 032 від 26 грудня 2002 року.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Так, у своїх запереченнях представник ОК «ІСТА К» посилалися на те, що оскільки жодних договірних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та ОК «Іста К» не існує, то суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ОК «ІСТА К» здійснити певні дії на користь ОСОБА_1

Однак суд не погоджується з даною позицію, оскільки це твердження спростовується матеріалами справи, а саме угодою про співробітництво та організацію взаємовідносин, підписаною 17 листопада 2014 року між ЖБТ «Промінь» та Обслуговуючим кооперативом «ІСТА К», так у даній угоді передбачено, що саме на ОК «ІСТА К» покладено обов'язок щодо підготовки та оформлення передаточних документів на про інвестовані площі квартири для подальшої передачі інвесторам, згідно з договором та фактичним фінансуванням.

Також дані посилання спростовується й актом прийому передачі від 2 квітня 2015 року (а.с. 154), в якому зазначено, що ОК «ІСТА К» в особі голови ОСОБА_2 прийняла квартири та нежитлові приміщення об'єкту по АДРЕСА_1, у тому числі й квартиру № 9, 3-ої секції, для подальшого оформлення у власність інвесторам.

При наданні пояснень у судових засіданнях представник ОК «ІСТА К» посилалася на те, що ОСОБА_1 не в повному обсязі виконала свої зобов'язання за договором, оскільки умовами договору, а саме угодою до договору № 034 від 26 грудня 2002 року, було передбачено, що встановлення котельної до вартості не входить, а тому ОСОБА_1 не сплатила частину грошових коштів, яка була витрачена на встановлення обладнання теплопостачання будинку у зв'язку з чим не може вважатися особою, яка й повному обсязі виконала свої зобов'язання.

Одна суд не погоджується з даними посиланнями враховуючи наступне, так ч. 4 ст. 60 ЦПК України, передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, за весь час існування спору між сторонами та за час розгляду справи, представником ОК «ІСТА К» не представлено жодного доказу існування у ОСОБА_1 будь яких невиконаних грошових зобов'язань перед ЖБТ «Промінь» та ОК «ІСТА К», не представлено жодного розрахунку оплати вартості встановлення обладнання теплопостачання будинку, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити дану обставину.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що до заяви від 26 липня 2016 року представником ОК «ІСТА К» було надано рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року, згідно з яким був частково задоволений позов ОСОБА_3 до ЖБТ «Промінь» та ОК «ІСТА К» про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності ті інших речових прав» якщо суд дійде інших висновків, ніж ті, що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи, він має навести відповідні мотиви. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надане представником відповідача ОК «ІСТА К» рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2016 року не може розцінюватися судом, в якості доказу при розгляді даної справи.

При викладених обставинах суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання обслуговуючого кооперативу «Іста К» видати їй передбачені п. 2.1.5 договору № 034 від 26 грудня 2002 року необхідні документи для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м, підлягаючими задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею право на державну реєстрацію права власності на об'єкт будівництва квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачка не надала жодного доказу, що її право на державну реєстрацію об'єкта нерухомості порушується будь-якої особою, тобто не довела порушення свого права, а тому дані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 386, 392, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до житлово-будівельного товариства «Промінь» та Обслуговуючого кооперативу «ІСТА К» про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Обслуговуючий кооператив «Іста К» () підготувати та видати ОСОБА_1 документи, передбачені п. 2.1.5 Договору № 034 від 26 грудня 2002 року, укладеного між ОСОБА_1 та Житлово-будівельним товариством «Промінь», які необхідні для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 118,40 кв. м.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 до житлово-будівельного товариства «Промінь» та Обслуговуючого кооперативу «ІСТА К» про визнання права залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом поданням до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які не були присутніми під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.