Справа № 740/2628/16-ц Провадження № 22-ц/795/1833/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Гордієць Л. В. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Острянського В.І., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.,
за участю:представника позивача - адвоката Луєнка Ю.В., представника відповідача - Нечеси О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» про захист прав споживача комунальних услуг,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ТОВ «НіжинТеплоМережі» просить рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено.Визнано незаконними дії ТОВ «НіжинТеплоМережі», які полягають у зазначенні ним у рахунку на оплату вартості комунальних послуги з гарячого водопостачання та опалення квартири АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1, які надсилаються на цю адресу після 25 березня 2014 року, заборгованості в сумі 10 268 гривень 00 копійок, яка виникла за період з 06 жовтня 2008 року по 23 грудня 2013 року з вини колишнього власника цієї квартири ОСОБА_8 та направлені на ім'я ОСОБА_7 за вищевказаною адресою вимоги від 03 листопада 2015 року №01-07/1593 про погашення цієї заборгованості та досудового попередження від 01 березня 2016 року №002/426. Зобов'язано ТОВ «НіжинТеплоМережі» в подальшому не зазначати у рахунках на оплату вартості комунальних послуг з гарячого водопостачання та опалення квартири АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 заборгованості в сумі 10 268 гривень 00 копійок, яка виникла за період з 06 жовтня 2008 року по 23 грудня 2013 року з вини колишнього власника квартири ОСОБА_8 і не направляти за вказаною адресою та на ім'я ОСОБА_7 вимоги про погашення цієї заборгованості. Стягнуто з ТОВ «НіжинТеплоМережі» 551 грн 20 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлене без дотримання норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що заборгованість значиться не за позивачем, а за особовим рахунком НОМЕР_1, який відкритий на квартиру АДРЕСА_1. Зміна власника житлового приміщення не є підставою для зміни особового рахунку, оскільки власник житлового приміщення може змінюватись. Списання, зняття заборгованості за житлово-комунальні послуги, чинним законодавством не передбачено. Крім того, апелянт звертає увагу на той факт, що квартира прийнята позивачем за договором дарування, останній прийняв її в дар і ніяких претензій щодо наявності на особовому рахунку боргу то ТОВ не пред'являв, тому апелянт вважає, що права позивача як споживача не були порушені, вся інформація за особовим рахунком прозоро висвітлена у квитанціях до оплати.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 25 березня 2014 року ОСОБА_7 отримав у власність квартиру АДРЕСА_1.Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с.10, 11). Дарувальник ОСОБА_9 придбав дану квартиру на прилюдних торгах згідно з протоколом від 09.12.2013 № 2513214/1 з реалізації нерухомого майна (предмета іпотеки) та актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.12.2013. Реалізація даної квартири відбулася в межах виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки , що належав ОСОБА_8, для задоволення вимог АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк».

Після реєстрації права власності, ОСОБА_7 уклав договір з TOB «НіжинТеплоМенрежі» та переоформив особовий рахунок на себе. В квитанції про оплату послуг за теплову енергію та гарячу воду відповідач включав борг, що виник за період, коли власником квартири був ОСОБА_8 Дану обставину відповідач не заперечував, додавши, що даний борг стягнутий ним шляхом отримання судового наказу.

03.11.2015 та 01.03.2016 відповідач надіслав позивачу вимогу та досудове попередження в яких вимагав сплатити заборгованість за опалення та гарячу воду (а.с.20,22).

Спори, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України від 24.06.2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно з ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 1 ст. 19 зазначеного Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 20 постанови Кабінет Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого

опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

За змістом ст.1 та п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право, окрім іншого на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про отриману продукцію чи послугу.

Інформація, яка доводиться відповідачем до відома позивача в щомісячних квитанціях про сплату послуг TOB «НіжинТеплоМенрежі» включає в себе суму боргу попередніх власників, що не відповідає п.20 постанови Кабінет Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 та умовам укладеного між сторонами типового договору про надання послуг.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. 19 - 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та постанови КМУ від 20 травня 2009 року N529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, представник апелянта не заперечувала проти того факту, що борг в сумі 10268,00 грн. виник з вини попереднього власника ОСОБА_8, тобто борг виник не за об'єктом правовідносин (квартира за адресою: АДРЕСА_1), а за суб'єктом таких правовідносин, який в період виникнення заборгованості, володів вказаним об'єктом, тобто за ОСОБА_8, а тому у відповідача не було правових підстав для надсилання позивачу ОСОБА_7 досудових попереджень та платіжних документів-рахунків на оплату наданих відповідачем комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 з часу, коли ОСОБА_7 став власником цієї квартири і уклав з відповідачем договір, із зазначенням боргу.

Доводи апелянта щодо неправомірного списання судом суми боргу 10268 грн з особового рахунку НОМЕР_1 та скасування заборгованості є безґрунтовними, оскільки такі вимоги позивачем не ставилися і судом не розглядалися.

Аналіз TOB «НіжинТеплоМенрежі» умов договору дарування від 25.03.2014 та висновки останнього щодо «незастережних недоліків» та «важливих обтяжливих обставин» на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Твердження в апеляційній скарзі, що приховування частини інформації за особовим рахунком НОМЕР_1 та не відображення повного боргу в квитанціях призведе до її викривлення і введення в оману є безпідставним, оскільки квитанція про оплату комунальних послуг повинна включати в себе суму, яку повинна сплатити особа, яка ці послуги спожила. На переконання суду, споживач послуг має отримувати достовірну інформацію щодо власних платежів, а не боргів попередніх власників. Ведення особових рахунків в обсязі якій потрібен TOB «НіжинТеплоМенрежі» і відображення в них повної інформації щодо наявності боргових зобов'язань тощо є внутрішніми питаннями відповідача.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: