Справа №486/707/16-ц 10.10.2016 10.10.2016 10.10.2016
Провадження №22-ц/784/2100/16
Головуюча першої інстанції :Падалка В.О.
Категорія-25 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2016р., жовтня місяця, 10 дня м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Довжук Т.С.

Коломієць В.В.

із секретарем

судового засідання - Гавор В.Б.

з участю

представників:

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ або Страховик) на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.07.2016 р., у справі за

позовом

МТСБУ до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановила:

21.06.2016 р. МТСБУ звернулося з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позивач зазначав, що 14.07.2014 р. на вул.. Дружби Народів м. Южноукраїнська сталася ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ 11021» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та забезпеченого автомобіля «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.07.2014 р. винним у скоєнні ДТП, яке є страховим випадком, визнано ОСОБА_5

Оскільки на момент скоєння ДТП ОСОБА_5 не застрахував свою цивільну відповідальність та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то МТСБУ за заявою потерпілого 29.08.2014 р. сплатило йому, у відповідності до вимог п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV) страхове відшкодування у розмірі 13721 грн. 78 коп., яке відповідає вартості відновлювального ремонту, визначеного у відповідності до оцінки наданої суб'єктом оціночної діяльності.

Посилаючись на зазначені обставини та положення норм цивільного права і п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV позивач просив про відшкодування в порядку регресу за рахунок відповідача фактичних витрат Страховика на виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 13721 грн. 78 коп. та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1716 грн. 00 коп. і на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.07.2016 р. постановлено про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі МТСБУ ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позову, посилаючись на необгрунтованність висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що розмір законного відшкодування є недоведеним через недійсність оцінки вартості збитків, завданих потерпілому, яка здійснена оцінювачем за межами строку дії його сертифіката.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки його ухвалено без належного з'ясування обставин справи та урахування вимог закону.

Так, згідно з вимогами ст. ст.1166, 1187 ЦК України, власник транспортного засобу має відповідати за шкоду, завдану внаслідок дії цього джерела підвищеної небезпеки, якщо не доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого

В разі, коли винна особа застрахувала свою цивільну відповідальність, а страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої нею шкоди, така особа, згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України, зобов'язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV ( далі - Закон № 1961-IV) відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах визначених Законом № 1961-IV.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За правилами ст..22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В тому разі, коли винна особа не має чинного договору страхування своєї цивільної відповідальності, то відшкодування шкоди здійснює МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відповідно до приписів п.41.4 ст. 41 Закону № 1961-IV

Згідно з приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Фактичною підставою регресного позову МТСБУ до винної особи є підтверджений відповідними платіжними документами факт виплати потерпілому, визначеного в установленому законом порядку, страхового відшкодування.

Розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) визначається страховиком, а у відповідних випадках МТСБУ шляхом проведення експертизи або оцінки вартості збитків в порядку, передбаченому ст. 34.4. Закону № 1961-IVта ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07. 2001р. № 2658-III.

Тобто доказом, яким має бути підтверджений розмір страхового відшкодування, є або звіт суб'єкта оціночної діяльності або висновок експерта.

У разі спору питання про розмір відшкодування вирішується судом із застосуванням засобів доведення, наведених у ст.. 57 ЦПК України.

З матеріалів справи та змісту постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25.07.2014 р. вбачається, що ОСОБА_5, який не застрахував свою цивільну відповідальність, визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху підчас скоєння ДТП та заподіянні майнової шкоди власнику транспортного засобу забезпеченого автомобіля «FORD FOCUS» ОСОБА_6, а МТСБУ виплачено йому страхове відшкодування у розмірі 13721 грн. 78 коп.

Відповідно до даних звіту суб'єкта оціночної діяльності вартість збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля «FORD FOCUS» складає 13721 грн. 78 коп. ( а.с-.11)

Зазначена сума виплачена ОСОБА_6 платіжним дорученням від 29.08.2014 р. на ФОП ОСОБА_8, для проведення ремонту пошкодженого автомобіля.

Наведені та встановлені судом фактичні обставини є підставою права на задоволення регресного позову про відшкодування фактичних витрат МТСБУ відповідно до приписів ст. підп.. 38.2, 38.2.1 ст.. 38 та ст.. 41 Закону № 1961-IV.

Власник пошкодженого автомобіля, та водій винний у заподіянні шкоди були присутні підчас проведення оцінки.

Останній позову про визнання оцінки недійсною з підстав спливу строку дії сертифіката суб'єкта оціночної діяльності, не подавав, в судовому засіданні клопотань про визначення розміру заподіяної шкоди шляхом експертного дослідження не заявляв.

Суд першої інстанції при розгляді справи цих обставин справи не врахував, а тому прийшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, адже відповідач не заявляв у судовому засіданні клопотання про визначення розміру страхового відшкодування шляхом призначення експертизи, а за таких обставин суд, відповідно до переліку доказів, визначеного ст.. 57 ЦПК України, мав виходити з тих письмових доказів, які надані позивачем на підтвердження розміру збитків, оскільки інших доказів відповідач на спростування цих обставин не надав.

За таких обставин, рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, відповідно до приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Ухвалюючи нове рішення колегія суддів виходить з таких встановлених фактів та вимог закону.

ОСОБА_5, який не застрахував свою цивільну відповідальність, визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху підчас скоєння ДТП та заподіянні майнової шкоди власнику транспортного засобу забезпеченого автомобіля «FORD FOCUS» ОСОБА_6, а МТСБУ виплачено йому страхове відшкодування у розмірі 13721 грн. 78 коп.

Встановлене є правовою підставою права на задоволення регресного позову МТСБУ до винної особи про відшкодування його фактичних витрат на виплату страхового відшкодування потерпілому відповідно до приписів ст. підп.. 38.2, 38.2.1 ст.. 38 та ст.. 41 Закону № 1961-IV.

Відповідачем не надано доказів того, що законний розмір відшкодування має бути іншим.

Посилання відповідача на те, що ФОП ОСОБА_8 не є платником ПДВ не має правового значення, оскільки відповідно до приписів ч.2 підп. 36.2 ст.36 Закону № 1961-IV. розмір відшкодування зменшується на величину ПДВ лише в тому випадку, коли відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи.

В даному випадку відшкодування було перераховано на рахунок СТО, яке проводило відновлювальний ремонт автомобіля з придбанням матеріалів та запасних частин, вартість яких включає ПДВ.

Відповідних клопотань про забезпечення доказів, відповідно до приписів ст..ст. 133, 147, шляхом призначення експертизи, у судовому засіданні ні відповідачем особисто, ні його представником, не заявлено.

За таких обставин позов МТСБУ підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на його користь в порядку регресу 13721 грн. 78 коп.

Відповідно до приписів ст.. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача витрати позивача на судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1372 грн. 17 коп.

Що стосується вимог про відшкодування витрат на послуги аварійного комісара, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не віднесені законом до тих витрат, які входять до складу страхового відшкодування.

Не підлягають також і вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано доказів того, що його представник є адвокатом або фахівцем в галузі права, як це передбачено ч. 1 ст. 84 ЦПК України та що він надавав правову допомогу шляхом участі у судовому засіданні чи під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, або при ознайомленні з матеріалами справи у суді.

Адже саме такі види правової допомоги мають правове значення для компенсації цих витрат позивача, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.20111 р. №4191-IV

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.07.2016 р. - скасувати. Постановити нове рішення.

Позовні вимоги МТСБУ - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 13721 грн. 78 коп. в порядку регресу та 1372 грн.17 коп. в рахунок відшкодування витрат на судовий збір.

В задоволенні вимог МТСБУ щодо відшкодування витрат на оплату послуг аварійного комісара та правової допомоги - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу, на протязі двадцяти днів, може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко Судді Т.С. Довжук В.В.Коломієць