АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

секретар Казанник М.М.,

за участю:

представників апелянта

та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих», директора Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих» ОСОБА_6 про визнання незаконним наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих» (далі - КП «НВЦ УТОГ»), директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_6 про визнання незаконним наказу.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що з відповіді територіальної державної інспекції праці від 15.05.2014 № 26/05-19/873 він дізнався про наказ від 12.03.2011 № 32, яким його звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Наказ підписаний ОСОБА_6, яка тимчасово виконувала обов'язки директора КП «НВЦ УТОГ». З даним наказом його, як директора, не ознайомили під підпис, наказ виданий під час його перебування у відпустці, трудову книжку та заробітну плату не видали. Зазначав також, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2011 визнано незаконним п. 1 розпорядження № 119 голови Центрального правління УТОГ про тимчасове відсторонення директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків та покладення обов'язків директора підприємства на заступника директора ОСОБА_6 З огляду на викладене, позивач просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним наказ від 12.03.2011 № 32 про звільнення з роботи з 14.03.2011 директора КП «НВЦ УТОГ» та визнати неправомірними дії тимчасово виконуючого обов'язки директора КП «НВЦ УТОГ».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2015 позов задоволено. Визнано незаконним наказ від 12.03.2011 № 32 тимчасово виконуючого обов'язки директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_6 про звільнення з роботи з 14.03.2011 директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 та визнано неправомірними дії тимчасово виконуючого обов'язки директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_6 щодо складання та підписання наказу від 12.03.2011 № 32. Вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.1, а.с. 79-81).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2015 відхилено апеляційну скаргу КП «НВЦ УТОГ», а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2015 залишено без змін (Т.1, а.с. 142, 143).

У червні 2015 року Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Українське товариство глухих», яка не брала участі у справі, однак вважала, що суд вирішив питання про її права та обов'язки також оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційносу порядку (Т.1, а.с. 173-177).

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 17.06.2015 поновлено Всеукраїнській громадській організації інвалідів «Українське товариство глухих» строк на апеляційне оскарження, відкрито провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду (Т.1, а.с. 210, 211).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2015 апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» задоволено - скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2015 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (Т.1, а.с. 246-248).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 касаційні скарги КП «НВЦ УТОГ», представник директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» задоволені частково - рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Т.2, а.с. 158-160).

В апеляційній скарзі Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Українське товариство глухих», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. При цьому вказує, що судом першої інстанції розглянуто справу про звільнення директора КП НВЦ УТОГ ОСОБА_5, що віднесено до повноважень власника - Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» без їх залучення як сторони у справі. Судом першої інстанції не вірно зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 виконувала обов'язки директора неправомірно, оскільки відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2011 визнано незаконним лише п. 1 розпорядження щодо відсторонення ОСОБА_5 від виконання обов'язків директора, в частині п. 2 розпорядження щодо покладення обов'язків директора на ОСОБА_6 судом відмовлено. Крім того, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо продовження терміну дії контракту, укладеного з ОСОБА_5 до 22.04.2011, шляхом надання йому відпустки. Зазначив, що право на видачу наказу про відпустку мала лише ОСОБА_6, відповідно до п. 11.13.9. статуту Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих», а не Центральне правління УТОГ, а ні його Голова, тому станом на дату звільнення 14.03.2011 ОСОБА_5 у відпустці не був, оскільки наказу про відпустку, виданого ОСОБА_6 не було, а з Головою ЦП УТОГ ОСОБА_7 відбулось лише погодження термінів відпустки, після чого таке розпорядження було відкликано, що також підтверджено висновками, викладеними в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 24.07.2012, якою також встановлено правомірність звільнення ОСОБА_5 відповідно до розпорядження № 16 від 11.03.2011 на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Крім того, наголошував, що наказ в.о. директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_6 № 32 від 12.03.2011 за змістом є наказом щодо проведення розрахунку при звільненні з працівником, який звільнений розпорядженням УТОГ, тобто виданий на виконання розпорядження про звільнення.

В судовому засіданні представники апелянта та відповідачів підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки-повідомлення представнику позивача ОСОБА_8 Також слід наголосити, що розгляд справи двічі відкладався у зв'язку з відсутністю даних про повідомлення позивача та/або його представника про час та місце розгляду справи. Повідомлення суду направлялись за відомими суду адресами позивача і його представника, проте не отримувались останніми. За даних обставин та враховуючи категорію справи і строки її розгляду справи, а також те, що на дане судове засідання представник позивача був повідомлений належним чином, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності позивача та/або його представника, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2011 визнано незаконним п. 1 розпорядження голови центрального правління Українське товариства глухих ОСОБА_7 від 03.11.2010 № 119 «Про тимчасове відсторонення директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків та покладення обов'язків директора підприємства на заступника директора ОСОБА_6 Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до контракту «Про найм на роботу директора підприємства УТОГ» № 497 з ОСОБА_5, як з директором підприємства, було продовжено трудові відносини, що підтверджується розпорядженням від 28.02.2011 № 9 голови УТОГ, позивачу надано щорічну відпустку з 02.03.2011 по 02.04.2011, а тому суд дійшов висновку про те, що наказ про звільнення позивача з посади було видано всупереч умовам контракту та в період перебування його у відпустці.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 працював на посаді директора КП «НВЦ УТОГ» з 21.04.2003 на підставі контракту.

Відповідно до контракту «Про найм на роботу директора підприємства УТОГ» від 21.04.2010 № 497 ОСОБА_5 за взаємною згодою сторін призначений на підставі найму на період з 22.04.2010 по 22.04.2011 включно на посаду директора підприємства.

Розпорядженням голови центрального правління Українського товариства глухих ОСОБА_7 від 03.11.2010 № 119 «Про тимчасове відсторонення директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків та покладення обов'язків директора підприємства на заступника директора ОСОБА_6.» ОСОБА_5 тимчасово був відсторонений від виконання своїх обов'язків на період з 04.11.2010 до завершення ревізії підприємства.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2011 визнано незаконним п. 1 розпорядження Голови центрального правління Українського товариства глухих ОСОБА_7 від 03.11.2010 «Про тимчасове відсторонення директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків та покладення обов'язків директора підприємства на заступника ОСОБА_6.»

Розпорядженням від 28.11.2011 № 9 ОСОБА_5 надано щорічну відпустку з 02.03.2011 по 02.04.2011.

Розпорядженням Центрального правління Українського товариства глухих від 11.03.2011 № 16 директора КП «НВЦ УТОГ» ОСОБА_5 звільнено з роботи з 14.03.2011 згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із вступом в дію постанови президії УП УТОГ від 22.12.2010 № 265/2010. Призначено з 14.03.2011 ОСОБА_6 тимчасово виконуючим обов'язки директора КП «НВЦ УТОГ».

Наказом від 12.03.2011 № 32 ОСОБА_5 - директора КП «НВЦ УТОГ» звільнено з роботи з 14.03.2011 згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України, підстава - розпорядження голови УТОГ № 16 від 11.03.2011 (Т.1, а.с. 4).

ОСОБА_5 не погодившись із звільненням оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2011, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.07.2012 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.10.2012, в задоволенні позову ОСОБА_5 до Всеукраїнської громадської організації «Українське товариство глухих», голови Президії Всеукраїнської громадської організації «Українське товариство глухих», голови Всеукраїнської громадської організації «Українське товариство глухих» ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування постанови та розпорядження, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання скасувати запис в трудовій книжці - відмовлено (Т.1, а.с. 23-31).

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову не звернув уваги та не надав належної правової оцінки, наявному у справі рішенню Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2011, яке набрало законної сили, і яким встановлено, що звільнення позивача з посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з порушенням умов контракту відбулось на законних підставах, що було оформлено розпорядженням № 16 від 11.03.2011, виданого Головою УТОГ.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується видання наказу № 32 від 12.03.2011 то слід наголосити, що даний наказ лише виданий на підставі розпорядження Голови УТОГ № 16 від 11.03.2011 про звільнення позивача, фактично дублює його і є документом, передбаченим законом, для проведення з позивачем відповідного розрахунку при звільненні, а законність звільнення, як вже зазначалось вище, на підставі розпорядження, вже було предметом судового розгляду і визнане законним.

Щодо посилання суду на рішення суду про визнання незаконним п. 1 Розпорядження Голови Центрального правління УТОГ ОСОБА_7 № 119 від 03.11.2010, то воно не має правового значення, оскільки ОСОБА_5 звільнено на підставі іншого розпорядження № 16 від 11.03.2011, виданого Головою УТОГ.

Таким чином, з наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних правових підстав для задоволення даного позову, є правомірними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи, наявних в ній доказах та вимогах закону.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Отже, рішення суду, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Разом з цим, підлягає скасуванню й ухвала Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, якою оскаржуване рішення суду першої інстанції було залишено без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України, якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 318 ЦПК України залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316-319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Українське товариство глухих» - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих», директора Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих» ОСОБА_6 про визнання незаконним наказу - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих», директора Колективного підприємства «Навчально-відновлювальний центр Українського товариства глухих» ОСОБА_6 про визнання незаконним наказу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

Г.В.Крижанівська