Провадження №2-П-223/16
В справі № 760/6258/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

заявника- ОСОБА_6

представника заявника - ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_4

представника відповідача- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року був задоволений позов Публічного акціонерного товариства « ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Відповідач у справі ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено в його відсутності.

Судову повістку про день розгляду справи він не отримував і будь-яких повідомлень поштового відділення про надходження на його адресу рекомендованих відправлень він також не отримував, а тому не міг з»явитися до суду.

Крім того, вважає, що представник позивача, яка підписала позовну заяву, а також представляла інтереси банку в судовому засіданні, не мала на це відповідних повноважень, тобто позовна заява подана до суду особою, яка не мала на це права.

Він ознайомився із Статутом банку, викладеним на офіційному сайті ПАТ »ОТП»Банк», згідно з яким у відносинах з третіми особами банк повинен бути офіційно представлений двома членами Правління, або особою на підставі довіреності, виданої згідно окремого рішення Правління.

Вважає також, що надані позивачем докази в обгрунтування пред»явленого позову є неналежними.

Так, в матеріалах справи відсутній меморіальний ордер, який підтверджує виконання банком умов договору.

Крім того, відсутня виписка по рахунку, що підтверджує, яким чином проводилися розрахунки позивача та відповідача, а також відсутні докази порушення позичальником умов договору.

Досудова вимога про погашення заборгованості була направлена йому не банком, як кредитором, а ТОВ» ОТП Факторинг Україна», а довіреність від банку, на підставі якої дане товариство могло діяти від імені банку в матеріалах справи також немає.

Вважає також, що наданий банком при зверненні до суду розрахунок заборгованості також не є належним доказом у справі і не може слугувати доказом, на який спирався суд при ухваленні рішення.

Вважаючи ці обставини достатніми, просить задовольнити заяву.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просять задовольнити її.

Представник заявника послався додатково на те, що в зв»язку з неповідомленням відповідача про час розгляду справи останній був позбавлений можливості заявити про ці обставини в судовому засіданні, що є достатньою підставою для перегляду заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні також підтримали заяву про перегляд заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 послалася на те, що не змогла з»явитися в судове засідання 26 травня 2016 року, а в подальшому судових повісток також не отримувала.

Крім того, в літні місяці вона виїхала до своїх батьків і не володіла інформацією про дати судового розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 зазначила, що повідомляла суд про причини неявки в судові засідання, спочатку в зв»язку з участю в інших судових засіданнях, а в подальшому в зв»язку з відпусткою.

Зазначила, що має сім»ю, дітей, які, як і вона, мають право на відпочинок, чим вона скористалася, подавши заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 04 серпня 2016 року в зв»язку з відпусткою.

Як відповідачі, так і їх представники зазначили, що ні судових повісток, ні копій позову з додатками не отримували, а тому не могли належним чином захистити свої інтереси в судовому засіданні.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала. Посилається на те, що виклик усіх відповідачів у судове засідання здійснювався судом у порядку, визначеному законом і вони володіли інформацією про наявність справи в провадженні суду, отримували судові повістки.

Вважає, що приведені заявником обставини не є підставою для перегляду заочного рішення суду, не спростовують висновків суду, а тому просить у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідили матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 04 серпня 2016 року в відсутності відповідачів та їх представників.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалася до розгляду тричі: на 26 травня 2016 року, 14 червня 2016 року та 04 серпня 2016 року.

Про час розгляду справи відповідачі повідомлялися судом належним чином та у встановлений законом строк, як це визначено ст.74 ЦПК України.

Судову повістку на 26 травня 2016 року та копію позовної заяви з додатками заявник отримав особисто 29 квітня 2016 року, про що свідчить супровідний лист та зворотнє поштове повідомлення про вручення.

/ а.с. 44 - 45 /

В подальшому відповідач ОСОБА_3 судові повістки не отримував і вони поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідач ОСОБА_3

А.А. також була повідомлена судом про час розгляду справи, про що свідчить її особиста заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 26 травня 2016 року.

В подальшому відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні діяла через свого представника, яка також неодноразово зверталася до суду з заявами про відкладення розгляду справи з різних причин.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі з заявами про неотримання копії позову з додатками та їх вручення до суду не зверталися.

Відповідно до ст.224 ЦПК України умовами проведення заочного розгляду справи є неявка відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.232 кодексу заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як зазначається в п.п.3,4 ч.1 ст.229 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом за наявності одночасно 2-х умов:

-наявності обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

- посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої

заперечення проти вимог позивача.

При ухваленні заочного рішення в справі у суду були наявні всі умови, необхідні для заочного розгляду справи:

-неявка представників усіх відповідачів в судове засідання;

-належне повідомлення відповідачів про час і місце судового засідання;

-відсутність поважних причин неявки представників відповідачів у судове засідання;

-відсутність клопотання відповідачів про розгляд справи за їх відсутності;

-згода представника позивача на заочний розгляд справи.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що він не був повідомлений про час розгляду справи судом, виходячи з наступного.

Дійсно, з матеріалів справи випливає, що після отримання відповідачем судової повістки на 26 травня 2016 року, судові повістки ним більше не отримувалися, поверталися до суду без вручення.

Заявник у заяві про перегляд заочного рішення суду та в судовому засіданні не заперечував, що проживає за вказаною в матеріалах справи адресою.

Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти про зміну місця проживання або місцезнаходження під час провадження спарви.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, виходячи з даної норми закону, повідомлення відповідача про час розгляду справи судом 26 травня 2016 року, суд вважає, що заявник, як відповідач у справі, не отримуючи судові повістки, не повідомляючи суд про причини неявки або зміну місця проживання, був повідомлений про час розгляду справи належним чином.

Крім того, як зазначається в ст.229 ЦПК України, підставою для перегляду заочного рішення є, у т.ч., докази, на які посилається відповідач і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з обставин, викладених вище, висновків суду про неявку відповідача в судове засідання з неповажних причин, неповідомлення суду про причини неявки, недоведеності при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду обставин,що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача та перегляду заочного рішення суду.

Виходячи з викладеного вище, суд не може прийняти до уваги і посилання на те, що розгляд справи в відсутності відповідачів позбавив їх можливості захисти свої інтереси в суді, оскільки справа призначалася до розгляду неодноразово, відповідачі володіли інформацією про наявність спору в провадженні суду, отримали судові повістки про час розгляду справи, а тому мали можливість захисти свої права в судовому засіданні.

Суд також вважає, що і інші обставини, приведені відповідачами та їх представниками в заяві про перегляд заочного рішення суду та в судовому засіданні, з точки зору закону, не можуть бути підставами для перегляду заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст.224,229,231-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя