Справа № 202/9146/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: судді- Бєльченко Л.А.,

при секретарі- Терещук Л.І.,

за уч. позивача- Залуського В.К.,

представника відповідача, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Мостобуд» суму заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 29322,52 грн. та заборгованість по відрядженнях за час роботи у розмірі 12550,00 грн., а всього 41872,52 грн. та на відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 5000,00 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував тим, що він працював у ПАТ «Мостобуд» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. Наказом № МО/К-01256 від 01 грудня 2013 року його було звільнено на підставі його заяви відповідно до ст. 38 КЗпП України. Проте, виплату заробітної плати та кінцевого розрахунку з ним не провели. Тривалою невиплатою заробітної плати йому завдана моральна шкода, оскільки хворіла його мати, грошові кошти потрібні були на придбання ліків, іншого доходу, заробітку в нього не було. Все це вимагало від нього додаткових зусиль, завдавало моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та заборгованості по відрядженнях у розмірі 41872,52 грн. визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що підприємство має заборгованість по виплаті заробітної плати, оскільки знаходиться у тяжкому фінансовому становищі. Щодо задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що вони позивачем не доведені, а тому задоволенню не підлягають. Просив суд відмовити позивачеві в цій частині позову.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював в ОСОБА_3 акціонерному товаристві «Мостобуд» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування з 16.06.2006 року по 01.12.2013 року (а.с. 6, 8).

Відповідно до наказу № МО/К-01256 від 01 грудня 2013 року позивача було звільнено на підставі його заяви за власним бажанням (а.с. 8).

Судом встановлено, що на час звільнення ПАТ «Мостобуд» не розрахувалось з позивачем та мало заборгованість по заробітній платі у розмірі 29322,52 грн. та заборгованість по відрядженням за час роботи у розмірі 12550,00 грн., а всього 41872,52 грн. (а.с. 7).

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З огляду на зазначене, з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» слід стягнути заборгованість по заробітній платі та заборгованість по відрядженням за час роботи на користь позивача у розмірі 41872,52 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з січня 2013 року підприємство мало заборгованість по заробітній платі перед позивачем. Більш, ніж два роки з позивачем розрахунок по заборгованості по заробітній платі не проведений. Позивач зазначав, що весь цей час він знаходився у скрутному матеріальному становищі, хворіла його мати, необхідні були кошти для придбання їй ліків. Відсутність грошових коштів завдавало йому моральних страждань і потребувало додаткових зусиль для організації свого життя.

З урахуванням того, що трудові права позивача були порушені з боку відповідача в результаті несвоєчасної виплати заробітної плати, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи тривалість порушення трудових прав позивача, суд вважає за можливе на підставі ст. 237-1 КЗпП України стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди по даній справі 1500,00 грн., задовольнивши вимоги позивача в цій частині позову частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 в частині вимог майнового характеру та 551,2 грн., а загалом 1102,40 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України , ст. ст. 115-117, 237-1 КзпП України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» ( м. Київ, 01033, вул.. Панківська, 5, ЄДРПО 01386326 на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у розмірі 41 872,52 ( сорок одна тисяча вісімсот сімдесят дві тисячі) 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» ( м. Київ, 01033, вул.. Панківська, 5, ЄДРПО 01386326 на користь ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1) на відшкодування моральної шкоди 1500 ( одну тисячц п*ятьсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства «Мостобуд» ( м. Київ, 01033, вул.. Панківська, 5, ЄДРПО 01386326 на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. та 551, 20 грн.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

ОСОБА_4