22-ц/775/840/2016(м)
Єдиний унікальний номер 266/4095/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/840/2016(м)
Головуючий у 1-й інстанції Дзюба М.В.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Принцевської В.П., Сороки Г.П.

за участю секретаря Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання розстрочки виконання судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, визнання права власності та стягнення компенсації вартості 1/2 частки, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2016 року

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про надання розстрочки виконання рішення Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, визнання права власності та стягнення компенсації вартості 1/2 частки.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 стверджує, що даним рішенням визнано об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2-кухонний гарнітур та автомобіль «Opel Vivaro». Залишено у власності ОСОБА_1 автомобіль «Opel Vivaro» 2002 року випуску, та кухонний гарнітур та стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки вартості цього майна в сумі 69 500 гривень.

В даний час виконати рішення в повному обсязі він не має можливості, оскільки не працює, не має заробітку та сплачує аліменти на двох дітей. Просив розстрочити виконання рішення шляхом визначення суму щомісячної сплати у розмірі по 500 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2016 року у задоволені заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішенням Приморського районного суду від 03.06.2016 року автомобіль «Opel Vivaro» був залишений у власності відповідача. Однак, та теперішній час вказаний транспортний засіб незаконно утримується родиною ОСОБА_2Таким чином, враховуючи, що відповідач позбавлений можливості володіти присудженим майном, просив відстрочити виконання рішення суду. Дана обставина вкупі з тими, що викладені у заяві про відстрочку виконання рішення, є підставою для її задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, зацікавлену особу ОСОБА_2, яка просила у задоволенні скарги відмовити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Частиною 1 ст. 36 Закону від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Вирішуючи справу, суд виходив з того, що заявник не навів обставин, що утруднюють виконання судового рішення .

Судова колегія погоджується з даними висновками суду з оглядом на наступне.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 03 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, визнано обєктами спільної сумісної власності подружжя кухонний гарнітур вартістю 12000 гривень та автомобіль «Опель Віваро» 2002 року випуску, держномер АН 6750 СМ, які залишено у власності ОСОБА_1, а з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто компенсацію вартості 1/2 частки цього майна в сумі 69500 гривень та судовий збір в сумі 695 гривень.

На підставі зазначеного рішення видані виконавчі листи №266/4095/15-ц від 22.06.2016 року, які були отримані стягувачем ОСОБА_2 30.06.2016 року та предявлені до виконання до Жовтневого ВДВС ММЮ, після чого відкрите виконавче провадження та накладено арешт на все рухове і нерухоме майно боржника, а також накладено заборону на відчуження майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є працездатним.

Згідно з довідкою №1548 від 01.08.16 р. наданою Маріупольським міським центром зайнятості ОСОБА_1 перебував на обліку, як безробітний та отримував виплату допомоги по безробіттю. З 20.07.2016 року припинена виплата допомоги по безробіттю у звязку із поданням боржником особисто письмової заяви. ( а.с. 157-158)

Відповідно довідки Міністерства соціальної політики України Державного центру зайнятості Маріупольського МЦЗ №1636 від 17 серпня 2016 року ОСОБА_1 з 11 серпня 2016 року повторно перебуває на обліку як безробітній та отримує допомогу по безробіттю. (а.с.189)

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 має нерухоме майно у вигляді 3-х квартир ( а.с. 210-215)

Як пояснив апеляційному суду ОСОБА_1 , в теперішній час йому повернуто майно- автомобіль, який за рішенням суду йому належить.

Отже, будь-яких додаткових підстав, які б ускладнювали виконання рішення або роблять його неможливим, заявник не надав.

Наявність у боржника обовязку по сплаті аліментів на двох дітей не є підставою для розстрочки виконання вирішення та не є винятковим випадком в сенсі статті 373 ЦПК України.

Доводи заявника щодо неможливості негайного і одноразового виконання ним рішення також не спростовують висновків суду.

Так, відповідно до статті 32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до статті 68 даного Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, становить п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.( стаття 70 Закону)

За таких обставин, з урахуванням передбачених Законом способів погашення боржником заборгованості, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Гаврилова Г.Л.

ОСОБА_3

ОСОБА_4