Справа №469/863/15-ц 18.08.2016 18.08.2016 18.08.2016
Провадження №22-ц/784/1394/16
Категорія 5 Суддя першої інстанції: Гапоненко Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: прокурора - Коткової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року, ухваленого за позовом

прокурора Березанського району Миколаївської області в інтересах держави

до

Березанської районної державної адміністрації,

Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області,

ОСОБА_4,

ОСОБА_2

про визнання незаконними та скасування розпорядження та рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року прокурор Березанського району Миколаївської області звернувся з вищезазначеним позовом до Березанської районної державної адміністрації (далі - Березанська РДА), Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (далі - Коблівська сільрада),ОСОБА_4, ОСОБА_2

В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що розпорядженням Березанської РДА № 269 від 7 квітня 2006 року, було вирішено продати приватному підприємцю ОСОБА_4 земельну ділянку для рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку, площею 3.84 га, за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільради.

На підставі вказаного розпорядження Березанською РДА та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 7 квітня 2006 року.

Вподальшому ОСОБА_4 продала зазначену земельну ділянку, ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 5 грудня 2006 року. На підставі цього договору ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що при прийнятті рішення Березанською РДА не взято до уваги місцезнаходження вказаної земельної ділянки, яка розміщена у межах прибережної захисної смуги та відноситься до земель водного фонду, а тому не може передаватися у приватну власність; крім того, було порушено порядок продажу земельної ділянки, оскільки нерухоме майно - спальний корпус на 84 місця (незавершене будівництво), належний ОСОБА_4 на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 2 серпня 2005 року, знаходиться на іншій земельній ділянці, прокурор просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської РДА № 269 від 7 квітня 2006 року,

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 7 квітня 2006 року, укладений Березанською РДА та ПП ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 531,

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 26 квітня 2007 року на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2;

Крім того, рішенням виконавчого комітету Коблівської сільради № 39 від 11 травня 2011 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на котеджі 25 та 34 , розташовані по проспекту Курортний, 26А в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Зазначені котеджі ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_3 від 19 липня 2011 року, на підставі якого Березанською філією ММБТІ 19 липня 2011 року за реєстраційним № НОМЕР_4 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

Посилаючись на те, що при будівництві та оформленні права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна, відповідачка ОСОБА_4 не мала права власності або користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розміщене це майно, а також документів дозвільного або декларативного характеру відповідачкою ОСОБА_4 як замовником будівництва не реєструвалися, документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об"єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, був відсутній, прокурор просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Коблівської сільради № 39 від 11 травня 2011 року в частині визнання права власності за ОСОБА_4 на котеджі АДРЕСА_1;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2011 року, яке підтверджує право власності на нерухоме майно - котеджі АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_3 від 19 липня 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2;

- витребувати у ОСОБА_2 на користь Коблівської сільради земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3.8425 га, вартістю 2384345.25 грн., розташовану в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року позовні вимоги про витребування земельної ділянки залишено без розгляду за заявою прокурора.

Рішенням цього ж суду від 13 квітня 2016 року позов прокурора задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської РДА № 269 від 7 квітня 2006 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 7 квітня 2006 року, укладений між Березанською РДА та ПП ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 531. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 26 квітня 2007 року на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Коблівської сільради № 39 від 11 травня 2011 року в частині визнання права власності за ОСОБА_4 на котеджі номери АДРЕСА_1. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2011 року, яке підтверджує право власності ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19 липня 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Мартинюк О.Б. та зареєстрований у реєстрі за № НОМЕР_3.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання відповідачі не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином ( а.с. 14-17 т. 2 ).

Від представника Коблівської сільради та відповідачки ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі ( а.с. 20-21,23 т.2).

Від представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його занятістю в кримінальному процесі ( а.с.22 т.2).

Проте, колегія суддів вважає, можливим розглядати справу у відсутності відповідачки ОСОБА_2 та її представника, оскільки за клопотанням цього представника розгляд справи вже відкладався двічі, 21 липня та 4 серпня 2016 року, та відповідно до ч.2 ст.303-1 ЦПК України, строк розгляду справи продовжувався на 15 днів. Таке ставлення представника відповідачки свідчить про зловживання своїми процесуальними правами, а тому не дає підстав для чергового відкладення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши законність та обгрунтованність судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що розпорядженням Березанської РДА № 269 від 7 квітня 2006 року «Про продаж земельної ділянки для несільськогосподарського призначення» (а.с.17) вирішено продати приватному підприємцю ОСОБА_4 земельну ділянку рекреаційного призначення під розміщення існуючої бази відпочинку, площею 3.84 га, за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільради Березанського району Миколаївської області.

На підставі вказаного розпорядження Березанською РДА та приватним підприємцем ОСОБА_4 7 квітня 2006 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3.84 га, в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області по проспекту Курортний, 26А, за межами населеного пункту в межах території Коблевської сільради, на якій знаходиться нерухоме майно, спальний корпус на 84 місця (незакінчене будівництво), належне покупцеві на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 2 серпня 2005 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. 7 квітня 2006 року за № 531 (а.с. 23).

Відповідно до зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки ПП ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 3 травня 2006 року.

5 грудня 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. 05.12.2006 року за № 2518.

За умовами вказаного договору ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3.84 га в АДРЕСА_1 (а.с.26).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 5 грудня 2006 року на ім'я ОСОБА_2 26 квітня 2007 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 (а.с.28).

В той же час, межі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 знаходяться на відстані від 185 до 585 метрів від урізу води Чорного моря, що підтверджено повідомленням відділу Держземагентства України у Березанському районі Миколаївської області (а.с.19) та довідкою ПП «Південь Зем» з планом-схемою місця розташування земельної ділянки (а.с.201-202).

За положеннями ст.88 Водного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Таким чином, з урахуванням зазначених нормативних розмірів, є підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги

Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст.58 ЗК України).

За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до ст.116 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття спірного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (у редакції, що діяла на момент прийняття спірного розпорядження) до повноважень місцевих державних адміністрацій віднесено розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Порядок продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності врегульовано ст.ст.127, 128 ЗК України.

Так, згідно зі ст.127 ЗК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу.

Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок (ч.2 ст.127 ЗК в редакції станом на момент прийняття спірного розпорядження).

З матеріалів справи вбачається, що розпорядження про продаж ПП ОСОБА_4 спірної земельної ділянки здійснювалось з урахуванням того, що на ній розташовано об'єкт нерухомого майно - спальний корпус на 84 місця (незакінчене будівництво), що є власністю покупця.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що зазначений об'єкт нерухомості знаходився на іншій земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_7, яка є суміжною зі спірною земельною ділянкою.

Зазначені обставини підтверджуються рішенням Господарського суду Миколаївської області від 2 серпня 2005 року у справі № 9/269, яким за приватним підприємцем ОСОБА_4 визнано право власності на нерухоме майно - незавершене будівництво бази відпочинку - спального корпусу на 84 місця у зоні відпочинку «Коблево» за межами с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, зі ступенем готовності 35,2%, та зобов"язано Березанську районну державну адміністрацію Миколаївської області видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на вказаний об"єкт незавершеного будівництва (а.с.29).

При цьому суд послався на те, що ОСОБА_4 на підставі договору оренди, укладеного з Березанською РДА 8 вересня 2004 року, надана земельна ділянка площею 3.03 га в зоні відпочинку «Коблево» в межах Коблівської сільради з метою комерційного використання для розміщення бази відпочинку.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного Березанською РДА та ОСОБА_4 8 вересня 2004 року, посвідченого нотаріально за № 569 та зареєстрованого в Березанському районному секторі реєстрації Центру ДЗК 9 вересня 2004 року за № 76 (а.с.205-207), ОСОБА_4 прийняла у строкове платне володіння та користування земельну ділянку рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку у межах Коблівської сільади за межами с.Коблеве, кадастровий номер НОМЕР_7, НОМЕР_8, площею відповідно 2.5615 га та 0.4685 га, загальною площею 3.03 га.

Нерухоме майно, що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, площею відповідно 2.5615 га, 0.4685 га та 0.42 га, за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 продала ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 19 липня 2011 року, посвідченого нотаріально за № 1291 (а.с.203-204).

Земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_12, НОМЕР_11, НОМЕР_10, НОМЕР_13 є суміжними, їхні межі не перетинаються (а.с.22), що вбачається також і з схематичних матеріалів (а.с.26 на звороті, 28 на звороті, 202, 207).

За таких, обставин, враховуючи що зазначена ділянка знаходиться в прибережній смузі та її продаж законом не передбачений, відсутність нерухомого майна на спірній земельній ділянці на час її продажу, а також те, що законом не передбачено продаж земельних ділянок на неконкуретних засадах особам, що не є власниками розташованого на них нерухомого майна, суд дійшов вірного висновку про те, що розпорядження Березанської РДА № 269 від 7 квітня 2006 року та договір купівлі-продажу від цієї ж дати, укладений між Березанською РДА та ПП ОСОБА_4, є такими, що порушують публічний порядок, а саме цей правочин був спрямований на незаконне заволодіння майном держави ( ч. 1 ст. 228 ЦК України).

Разом з тим, задовольняючи позов про визнання вищезазначеного договору недійсним, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом ( п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Хоча розглядаючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені положення закону, а також помилково вважав що ці вимоги можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, проте це не призвело до неправильного вирішення спору в частині щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Так, відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Наслідком недійсності нікчемного правочину в данному випадку буде визнання недійсним державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого на ім'я ОСОБА_2 26 квітня 2007 року.

За такого остаточний висновок суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акту на земельну ділянку виданого на ім'я ОСОБА_2 є вірним, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Що ж стосується позовних вимог про визнаня недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, то колегія суддів вважає що суд першої інстанції вірно задовольнив позов в цій частині.

Так, судом встановлено, що 11 травня 2011 року виконавчим комітетом Коблівської сільради прийнято рішення № 9 «Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна» (а.с.34), яким, за ОСОБА_4 визнано право власності на котеджі 25 та 34 в зоні відпочинку «Коблеве» АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Коблівської сільради 25 травня 2011 року.

19 липня 2011 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. за № НОМЕР_3 (а.с.30-31), зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 18 січня 2012 року (а.с.40), ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 комплекс, котеджі 25 та 34 в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області по просп. Курортному, 26А, належні продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Коблівської сільрадою 25 травня 2011 року, які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2, площею 3.84 га, що належить покупцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26 квітня .2007 року.

Того ж дня право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно - комплекс, котеджі 25 та 34 - зареєстроване у Березанській філії Миколаївського ММБТІ (а.с.33).

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

(далі - Закон) до делегованих повноважень виконавчих органів селищних, сільських та міських рад віднесено, зокрема, облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до ст.40 вказаного Закону виконавчі органи селищних, сільських та міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють і інші надані їм законом повноваження.

За Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 № 7/5 (п.п. «а» п.8.1., у редакції, що діяла на момент прийняття рішення № 39 від 11 травня 2011 року), оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводилося органами місцевого самоврядування, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Судом встановлено, що на час прийняття виконавчим комітетом Коблівської сільради № 39 Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна» від 11 травня 2011 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розміщені котеджі на 25 та 34 номери, не перебувала у власності чи користуванні ОСОБА_4, що підтверджено як викладеними вище фактами, так і повідомленням відділу Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області (а.с.21).

Крім того, документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, був відсутній, що вбачається з повідомлення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (а.с.199-200), відповідно до якого у базах даних Управління будь-яких зареєстрованих документів дозвільного та декларативного характеру у період з 1 січня 2008 року по теперішній час ОСОБА_4, як замовник будівництва об'єкта по проспекту Курортний, 26А в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, не зареєстрована, пошук у Єдиному реєстрі за реквізитом «Осадчук» результатів не дав.

Таким чином, підстави для визнання права власності на котеджі на 25 та 34 номери за ОСОБА_4 та видачі їй свідоцтва про право власності на зазначене майно у виконавчого комітету Коблівської сільради були відсутні, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недійсність рішення № 39 «Про визнання права власності на обєкти нерухомого майна» від 11 травня 2011 року в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на вказане майно скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2011 року, лише підтверджує право власності ОСОБА_4 на котеджі на 25 та 34 номери та видане на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, то суд дійшов вірного висновку про те, що воно підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу від 19 липня 2011 року є похідним від вищезазначених вимог, то суд вірно визнав його недійсним.

При цьому, суд вірно вважав, що відповідачів може бути позбавлено їх власності, оскільки у даному випадку наявна справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника, тому що, право власності відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набувалось внаслідок прийняття державними органами протизаконних рішень, тобто було порушено суспільний інтерес щодо правильного застосування законодавства, а порядок позбавлення права власності на незаконно набуте майно передбачений законодавством.

Також суд першої інстанції вірно виходив з того, що прокуратура Березанського району Миколаївської області повідомлена про наявність можливих порушень вимог земельного законодавства при наданні у власність земельних ділянок у АДРЕСА_1 А листом Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 25 червня 2015 року (а.с.15), а тому наявні підстави вважати, що прокурор міг довідатися та довідався про порушення інтересів держави з вказаного листа, а тому строк позовної давності прокурором не пропущено.

Доводи представника відповідачки про те, що судом порушено норми права, оскільки при задоволенні позову прокурора в інтересах Коблівської сільради залишено поза увагою той факт, що розпорядження землями рекреаційного призначення на момент їх продажу віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, позов прокурора Березанського району Миколаївської області було подано в інтересах держави до Коблівської сільради, тобто прокурор в данному випадку виступає не в інтересах Коблівської сільради, а навпаки.

Крім того, судом правомірно встановлено незаконність надання спірної земельної ділянки саме Березанською РДА, а доводи апелянта щодо наявності права розпоряджатися земельною ділянкою не у Миколаївської облдержадміністрації, а у Кабінету Міністрів України, не має жодного значення для вирішення справи.

Не можуть бути підставою для скасування судового рішення й посилання апелянта на те, що інтереси Коблівської ради, як позивача, жодним чином не порушені, оскільки позов було подано прокурором не в інтересах Коблівської сільради.

В данному випадку у зв'язку з незаконним продажем в приватну власність земель державної власності у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги підставою для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави було грубе порушення її інтересів у сфері ефективного використання земельних ресурсів, що унеможливлює реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Прокурор у своїй позовній заяві зазначав, що оскільки чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель ( Держсільгоспінспекція України та її територіальні органи), однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду, прокурор пред'явив цей позов в інтересах держави.

Посилання апелянта на відсутність підстав для витребування майна з володіння відповідачки, не заслуговують на увагу, оскільки ці позовні вимоги залишено без розгляду ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

І.В. Лівінський