АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №650/648/15-ц Головуючий в І інстанції Хомік І.І. Провадження №22-ц/791/1068/16 Доповідач: Воронцова Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоСтародубця М.П.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.,
секретарПісоцька Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з вище зазначеним позовом, зазначаючи, що 20 серпня 2008 року між ним і ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 20 157,00 доларів США, а остання зобов'язалася повернути його не пізніше 20 серпня 2015 року і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,50% річних. Сторони уклали ряд додаткових угод до кредитного договору та погодили термін його дії до 18 серпня 2017 року, розмір ануїтентного платежу - 321,00 доларів США та строк його сплати - 25 числа кожного календарного місяця.

Станом на 07 травня 2015 року заборгованість відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору становить 8873,22 долари США, що за курсом НБУ становить 186 563,94грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом - 8 657,70 доларів США, що еквівалентно 182 032,50грн.; заборгованість по простроченим процентам - 107,90 доларів США, що еквівалентно 2 268,65грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 111,41грн. (100,42 доларів США) і пеня за несвоєчасне погашення заборгованості про процентам - 151,38грн. (7,20 доларів США).

02 березня 2015 року відповідачу було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак вона залишена без виконання.

Позивач просив суд ухвалити рішення про стягнення на його користь з відповідачки боргу за кредитним договором у розмірі 8 765,60 доларів США.

Рішенням Великоолександрівського районного суду від 10 липня 2015 року позов задоволено у повному обсязі та стягнуто на користь банку витрати з оплати судового збору.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність його вимогам матеріального права, незаконність і необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просила його скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги банку у повному обсязі, суд І інстанції виходив з доведеності невиконання боржником умов кредитного договору, розміру заборгованості та права позивача на її дострокове стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 20 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і ОСОБА_6, після одруження ОСОБА_5, було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого, Банк зобов'язався надати Позичальнику, а останній зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитні кошти в сумі 20 157,00 долари США та сплатити плату за кредит. Сторони також погодили термін повернення кредиту до 20 серпня 2015 року, розмір ануїтентного платежу - 375,00 долари США, відсотки за користування, а у разі порушення строків сплати платежу - у подвійному розмірі процентної ставки та строки оплати ануїтентного платежу /а.с. 6-15/.

У забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальником за договором, останній передав Банку у заставу транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN CADDY KOMBI, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартість якого сторони погодили в сумі 101 909,00 грн.

У подальшому сторони неодноразово укладали додаткові угоди до кредитного договору: 30.01.2009 року №1, 18.03.2009 року №1/1, 19.03.2009 року, відповідно до яких було погоджено зміну розміру ануїтентного платежу з 25.04.2009 року у розмірі 321,00 доларів США, термін дії договору - до 18.08.2017 року, дату сплати ануїтентного платежу - 25 числа кожного календарного місяця та періоди сплати процентів /а.с. 16-18/.

Відповідачка своєчасно та у повному обсязі щомісячні грошові зобов'язання за кредитним договором не виконувала, станом на 07 травня 2015 року заборгованість становить згідно розрахунку наданого банком 8 765,60 доларів США, що еквівалентно 184 303,15грн. за тілом і відсотками, 2 262,79грн. - пеня /а.с. 19-33/. Останній платіж відповідачкою здійснено 23.04.2015 року /а.с. 22,31/.

27.02.2015 року за вихідним №30-1122770 банк направив на адресу позичальника, вказану в кредитному договорі (про зміну місця проживання відповідач Банк не повідомляла і такі докази суду не надала), вимогу про сплату простроченої заборгованості, а у разі невиконання достроково повернути суму кредиту у повному обсязі /а.с. 38-41/.

Вимога банку залишена відповідачкою без виконання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про недотримання Банком процедури повідомлення боржника, передбаченої умовами Договору про дострокове стягнення заборгованості і як наслідок, відсутність у Банку права на таке стягнення, підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі і висновки суду не спростовують.

Відповідно до п.6.1, п.п.6.1.2 Договору сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з подій, що зазначена у п.3.1.2 Договору, Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п.1.2.2 Договору та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

В разі застосування Банком права, передбаченого п.6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та плати за кредит є наступним, а саме:

- Банк повідомляє позичальника про встановлення нового дострокового терміну повернення всієї суми кредиту та плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника;

- терміни дострокового повернення кредиту та плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32-го календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови:

а) Банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а

б) позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов'язань позичальника за договором протягом 31-го календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку;

- термін дострокового повернення кредиту та плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати у повному обсязі Банку з 41-го календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку внаслідок зміни Позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення Банку) або з інших підстав протягом 40-а календарних днів, рахуючи з дати направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) Банку;

- у разі порушення Позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит за Договором, вважається, що такий Позичальник користується кредитом понад строк, встановлений Договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу (п.6.2 Договору);

- відповідно до п.9.7 Договору, листування між сторонами за цим Договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування (розділ 10) або за іншою адресою, про яку сторона письмово повідомила іншій стороні при зміні адреси. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправлення або вручення або отримання повідомлення.

27.02.2015 року за вихідним №30-11/22770 Банк направив ОСОБА_5 за адресою, вказаною у розділі 10 Договору, яку сторони погодили для листування і за якою проживають її батьки, вимогу про сплату простроченої заборгованості, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень, який працівник поштового зв'язку отримав 02.03.2015 року о 19.05 год. Поштове відправлення повернулося до банку за закінченням терміну зберігання /а.с. 38,41,152/.

Докази про те, що боржник повідомила Банк про зміну місця свого проживання у справі відсутні.

Таким чином, Банк дотримався процедури досудового повідомлення боржника про зміну терміну виконання зобов'язання, і ОСОБА_5 вважається повідомленою про термін повернення кредиту (41 календарний день з дати відправлення) - 10.04.2015 року.

Крім того, слід зазначити, що згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року №15-рп/2002, у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту, та гарантує особі право на обраний нею ефективний спосіб захисту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що сума боргу за договором визначена судом за наданою довідкою - розрахунком, однак не підтверджена первинними бухгалтерськими документами, що є порушенням закону, є підставними і такими, що підлягають відхиленню, оскільки висновки суду не спростовують.

На підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором, Банком надано суду довідки - розрахунки за кредитом та відсотками, у тому числі і за 2008 рік та виписки по рахунку відповідачки /а.с. 19-31/. У вказаних документах знайшли відображення всі платежі здійснені відповідачкою по наданих нею квитанціях, а суми переплат, у разі, якщо такі були, відображені позивачем у виписці за кредитом та їх використання Банком у наступному періоді /а.с. 247-294/.

Доводи апелянта щодо відсутності заборгованості за кредитним договором та недоведеності її розміру позивачем є надуманими та спростовуються вищезазначеними, наданими Банком документами.

Підлягають відхиленню доводи апелянта про не відображення та не врахування у наданому позивачем розрахунку проведеної нею оплати 27.04.2015 року, як такі, що не відповідають фактичним даним. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що Банком відображено та враховано здійснений позичальником платіж у квітні 2015 року, однак його розмір, як і розмір попередніх платежів не відповідає розміру щомісячного ануїнтентного платежу, погодженого сторонами /а.с. 22,31/.

Доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що Банком не надано розрахунку по комісії, підлягають відхиленню, оскільки умовами Договору (п.1.3) не передбачено сплату позичальником комісії і така їй не нараховувалася та не входить до складу наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Посилання апелянта на невідповідність номеру кредитного договору номеру, зазначеному позивачем у розрахунку заборгованості, підлягають відхиленню, оскільки між сторонами укладалися додаткові угоди, на підставі останньої з яких від 30.01.2009 року за її відповідним номером і було здійснено Банком розрахунок заборгованості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про не надання позивачем доказів отримання нею кредиту у іноземній валюті та фактично отримання кредиту у гривні і у меншому розмірі підлягають відхиленню, як такі, що спростовуються заявою позичальника на видачу готівки від 20.08.2008 року і її розпискою про отримання кредиту в сумі 20 157,00 доларів США, випискою з рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_2, що відповідає п. 1.5 Договору /а.с. 125-126,95-98,172-173,247/.

Посилання ОСОБА_5 на ту обставину, що нею передано Банку право на продаж заставного автомобіля з метою списання заборгованості підлягають відхиленню, оскільки здійснені апеляційним судом заходи щодо встановлення факту передачі нею Банку та продажу автомобіля саме Банком не знайшли підтвердження, а відповідачкою, у порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження факту передачі нею банку автомобіля для реалізації і його продаж саме Банком (акт прийому-передачі автомобіля, довіреність на право розпорядження ним, звернення до правоохоронних органів щодо протиправних дій Банку по заволодінню і розпорядженню належним їй автомобілем).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не містять нових засобів доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис М. П. Стародубець
Судді: підпис підписЛ. П. Воронцова П. Я. Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 31 травня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 26 травня 2016 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька