Справа № 367/4385/16-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/4538/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Суханової Є.М.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу.

Крім того, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на будинок та земельну ділянку площею 0.0456 га (кадастровий номер :01:138:0184), які знаходяться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Варшавська, 114х.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року заяву задоволено, накладено арешт у вигляді заборони відчуження на будинок за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Варшавська, будинок 114-х, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 та накладено арешт у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,0456 га, кадастровий номер :01:138:0184 за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Варшавська, 114-х, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на її необгрунтованість та незаконність.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на випадок задоволення позову.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.ч.1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За ч.ч.1-3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачу чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" з наступними змінами, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з позовної заяви, позивач просив визнати за ОСОБА_3 право власності на будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Варшавська, будинок 114-х та визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0.0456 га, кадастровий номер :01:138:0184, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Варшавська, 114-х.

Тому забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на зазначене майно, суд дійшов вірного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і такий спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляцій скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: