Справа № 496/2788/16-ц
Провадження № 2/496/1523/16
16 вересня 2016 року Біляївський районний суд
у складі: головуючої судді Трушиної О.І.
при секретарі Поцелуйко К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 3к-322 від 12 вересня 2008 року в сумі 598232,60 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були повідомлені належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 2.3. кредитного договору кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Toyota Camry Comfort VVt-I 2400-16v auto, 2008 року випуску.
Пунктом 3.2. кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 11 вересня 2015 р. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок.
В якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором, того ж дня між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», і ОСОБА_3, а 19.06.2008 р. також з ОСОБА_2 були укладені договори поруки № 1079/08 та № 1077/08 (а.с. 14, 13).
Відповідно до п. п. 2.1. договорів поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі, однак відповідач ОСОБА_1 всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.
Пунктом 6.2. кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6., 4.7., 4.8. цього договору, а також будь-яких інших строків, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Пунктом 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
У пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року зазначено, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
З п. 3.2 кредитного договору від 12.09.2008 року вбачається, що термін остаточного погашення кредиту 11.09.2015 року.
За таких обставин у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 11.09.2015 року, протягом наступних шести місяців. Доказів того, що поручителям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була предявлена вимога про погашення боргу, суду не надана.
До суду позивач звернувся лише 10.08.2016 року.
Таким чином, від дня настання строку виконання основного зобовязання, а саме 11.09.2015 року до предявлення вимоги до поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сплинув шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому дія договору поруки припинена.
Крім того, з договору поруки, укладеного 19.06.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 вбачається, що підставою даного договору є кредитний договір № 3к-322, який датований 12.09.2008 року, тобто укладений ще до виникнення правовідносин між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому суд його до уваги не приймає.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем ОСОБА_1, оскільки він не виконує взяті на себе зобовязання, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 підлягають задоволенню. У задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки у судовому засіданні встановлено, що дія договору поруки припинена, а тому позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 536, 554, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 3к-322 від 12 вересня 2008 року в сумі 598232,60 грн., а також судовий збір у розмірі 8973,49 грн., а всього 607206,09 грн.
У задоволенні позовної заяви до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_4