АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Гаращенка Д.Р.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року

у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухи Олега Ярославовича, заінтересована особа: ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2016 року заявник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», Банк) в особі свого представника КовальоваВ.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві) Гречух О.Я.

В обґрунтування скарги зазначив, що державним виконавцем Гречух О.Я. було прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-587/2010 виданого 04.05.2012, у зв'язку з пред'явленням виконавчого документу не за підвідомчістю виконання.

Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права. Державний виконавець неправомірно відмовив стягувану у відкритті виконавчого провадження. Посилаючись на норми закону, які регулюють інші правовідносини.

За вказаних обставин просив визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. щодо відмовити у відкритті виконавчого провадження протиправними. Визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49970664 від 01.02.2016. Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-587/2010 виданим 04.05.2012 Дніпровським районним судом м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гречух Я.О. щодо винесення постанови ВП № 49970664 від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - неправомірними.

Скасовано постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гречух Я.О. щодо винесення постанови ВП № 49970664 від 01 лютого 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказала, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді скарги судом першої інстанції неправильно визначено суму, яка підлягає стягненню згідно виконавчого листа та на яку повинен був орієнтуватися державний виконавець при прийнятті ним рішення про відкриття виконавчого провадження.

Просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року та постановити нову про відмову в задоволенні скарги.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав наведених в ній.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Самойленко А.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з останньої на користь Банку заборгованість у сумі 138 931,32 Євро, що за курсом НБУ станом на 22.10.2009 становить 1 656 944 грн. 24 коп.

На виконання рішення Дніпровським районним судом м. Києва 04 травня 2012 року видано виконавчий лист № 2-587/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 138 931,32 Євро (в еквіваленті національної валюти згідно курсу НБУ станом на 22.10.2009 - 1 656 944,24 грн.) (а.с. 9).

27 січня 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом (а.с. 10-11).

01 лютого 2016 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Гречухом О.Я. прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав пред'явлення виконавчого документа не за підвідомчістю виконання.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що заява про примусове виконання рішення суду була подана 27 січня 2016 року, заборгованість за кредитом на зазначену дату в гривневому еквіваленті становила 3 728 187,10 грн., тобто більше 3 000 000 грн., тому постанова від 26 листопада 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу», а саме частиною другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення суду.

Частина друга статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що на відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження на підставі статей 21, 26 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець виходив із того, що виконання рішення суду непідвідомче Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, оскільки сума зобов'язання за цим рішенням є меншою, ніж визначена законом.

Оскільки законодавством державного виконавця не наділено правом змінювати суму заборгованості, а підстави для перерахунку суми заборгованості, розрахованої та визначеної у рішенні суду ( 1 656 944,24 грн.), відсутні, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про незаконність винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 21, 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 28 вересня 2016 року по справі № 6-2159цс16.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, судом першої інстанції постановлено ухвалу без додержання вимог закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року - скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухи Олега Ярославовича, заінтересована особа: ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/3449/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10493/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.