Єдиний унікальний номер 243/1592/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1042/2016
Головуючий у 1 інстанції: Профатіло П.І.
Доповідач: Груіцька Л.О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Груіцької Л.О.,

суддів: Космачевської Т.В.,Соломахи Л.І.,

секретар Чуряєв В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Слов'янського міськрайоного суду Донецької області від 09 березня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 64848 грн. 12 коп., з яких: 20824 грн.30 коп. заборгованість по тілу кредиту, 40459 грн. 62 коп. заборгованість про процентам, а також штрафи у сумі 500 грн. та 3064,20 грн..

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 3 грудня 2010 року відповідно до Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2, підписавши анкету-заяву, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», яку 30 грудня 2013 року було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів»,та ознайомлено відповідача з відповідними тарифами. Оскільки відповідачем не виконувалися умови повернення кредиту, отриманого на кредит ну картку, банк просив позовні вимоги задовольнити.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 9 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту у сумі: 20824 грн.30 коп.В іншій частині позову відмовлено. Розглянуто питання про розподіл судових витрат.

Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду у частині відмовлених позовних вимог та постановити нове, яким задовольнити позов повністю. Зазначив, що суд не взяв до уваги те, що договір кредиту було вчинено у письмовій формі, тому що 3 грудня 2010 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримав кредитну картку «Універсальна», а 30 грудня 2013 року відповідачу було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», за умовами якої передбачено сплату 27,60% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Банком було змінено кредитний ліміт. Відповідач погодився з вказаними змінами про що свідчить активне користування відповідачем кредитними коштами, але він фактично належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача у борг 20824,30 грн., які останньому не повернув. Посилаючись на ст..ст.509,526,1049 ЦК України вважав доказаними вимоги позивача до відповідача про стягнення боргу у сумі 20824,30грн.

Суд першої інстанції також встановив, що Анкета-заява та Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача та відсутні інші письмові докази які би вказували на те, що сторони погодили істотні умови договору, щодо суми строку повернення та розмірів процентів. З цих підстав судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову у частині стягнення відсотків за користування кредитом.

Такий висновок суду не відповідає нормам матеріального права та обставинам справи.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється

виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір,

умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним

договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що 3 грудня 2010 року ОСОБА_2 підписав заяву - анкету про отримання кредитної картки «Універсальна» з кредитним лімітом 5000 грн.

Банком заявлені вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за договором від 30.12.2013 року в розмірі 64848,12 грн., в яких він вказував, що 30.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів», відповідно до якої відповідач отримав ліміт у розмірі 22000 грн. зі сплато відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Колегією апеляційного суду встановлено, що в матеріалах справи відсутні заява на отримання нової картки чи переоформлення картки «Універсальна», Умови з якими ознайомлений відповідач, за якими банк здійснює випуск нового спеціального платіжного засобу,перелік необхідних документів, які б вказували на отримання відповідачем картки «Універсальна Gold 55 днів»,та відповідали постанові Національного банку України від 20 квітня 2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», яка була чинною на час виникнення вказаних правовідносин. В матеріалах справи відсутні докази про строк дії картки «Універсальна», виданої відповідачу 3 грудня 2010 року, відсутні відомості про укладення нового договору шляхом приєднання, відсутня заява про закриття картрахунку, або умови продовження строку дії картки, передбачені договором.

Позивач ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду таких доказів не надав.

Ухвалою апеляційного суду від 5 вересня 2016 року, позивачу було запропоновано надати суду відомості: а саме:

-заяву ОСОБА_2 на отримання нової картки чи переоформлення картки «Універсальна»/заяву про укладення нового договору шляхом приєднання/ на картку «Універсальна Gold 55 днів»;

-відомості щодо ознайомлення ОСОБА_2 з тарифами на обслуговування та правилами користування спеціального платіжного засобу - картки «Універсальна Gold 55 днів»;

відомості щодо строку дії картки «Універсальна Gold 55 днів»;

-відомості щодо розміру відсотків за користування кредитом на підставі картки «Універсальна Gold 55 днів»;

-довідку про рух грошових коштів за кредитним договором від 30.12.2013 року.

Довідка представника позивача, на виконання вказаної ухвали/ а.с.113-114/, не свідчить про отримання відповідачем картки «Універсальна Gold 55 днів», та отримання ним кредитних коштів за цією карткою.

Апеляційний суд також вважає, що відомості представника позивача на виконання Ухвали суду від 5 вересня 2016 року/ а.с.114/ не свідчать про факт укладення нового договору між сторонами,шляхом приєднання та надання відповідної картки «Універсальна Gold 55 днів», про ознайомлення відповідача з умовами за якими Банк здійснює випуск нового спеціального платіжного засобу, тощо.

Довідка про рух грошових коштів за кредитним договором від 03.12.2013 року, також не свідчить про те, що відповідач отримав картку «Універсальна Gold 55 днів», та отримав кредитні кошти за цією карткою, оскільки у розумінні ст..59 ЦПК України ця довідка не може свідчити про отримання відповідачем картки «Універсальна Gold 55 днів».

Рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У порушення вимог ст. 212 ЦПК України суд першої інстанції не оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості,зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк » - задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайоного суду Донецької області від 09 березня 2016 року в частині спору про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитним договором від 30 грудня 2010 року відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.О. Груіцька

Судді: Т.В. Космачевська

Л.І.Соломаха