Єдиний унікальний номер 235/473/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1783/2016
головуючий в I інстанції Хмельова С.М.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
Категорія 60 __________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.

при секретарі судового засідання Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови, за апеляційною скаргою Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2016 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» /далі Товариство/ звернулось в суд з позовом до Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Донецькій області /надалі ВДВС/ в якому просило скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 23 травня 2016 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 235/473/16-ц від 10 травня 2016 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року позов Товариства задоволено.

В апеляційній скарзі представник ВДВС просив скасувати рішення та ухвалити нове яким в позові відмовити з тих підстав що виконавець діяв в межах наданих йому чинним законодавством повноважень, оскільки боржник в добровільному порядку у визначений державним виконавцем строк рішення суду не виконав, підстави для зупинення виконавчого провадження були відсутні. Та саме невиконання рішення суду в повному обсязі стало підставою для примусового виконання та стягнення виконавчого збору в розмірі виходячи із невиконаної частини.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності відповідача від представника якого надійшло письмове клопотання про розгляд справи без нього, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити за таких підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що рішення суду підлягало негайному виконанню тільки в частині визначеній в рішенні суду та у виконавчому листі, в іншій частині рішення не набрало законної сили, оскільки було оскаржене в апеляційному порядку про що відповідача було письмово повідомлено. Суд зробив висновок про те, що державний виконавець безпідставно вимагав добровільного виконання рішення в частині яка не підлягала негайному виконанню та розпочав примусове виконання рішення суду яке не набрало законної сили, з огляду на що, вважав що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена без дотримання вимог чинного законодавства.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини у справі та правильно застосував належну норму матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правовідносини між сторонами регулювалися Законом України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин /надалі Закон/.

Державний виконавець прийняв до виконання виконавчий лист № 235/473/16-ц виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 10 травня 2016 року /надалі Виконавчий лист/.

У Виконавчому листі викладена резолютивна частина рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, в якій йшлося про поновлення ОСОБА_2 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Товаристві, стягнуто на його користь з Товариства середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2015 року по 08 квітня 2016 року в сумі 55483,36 грн., також зазначено що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Також зазначено про те, що рішення набрало законної сили 10 травня 2016 року /а.с. 3/.

13 травня 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за Виконавчим листом, на підставі заяви про примусове виконання стягувача ОСОБА_2 поданої 13 травня 2016 року.

За змістом постанови рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць боржнику слід було виконати негайно, та в іншій частині боржнику слід було самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження /а.с.45/.

Аналізуючи наведені обставини колегія судів апеляційного суду дійшла висновку що до виконання був пред'явлений належний виконавчий документ в межах визначеного чинним законодавством строку та державний виконавець мав всі підстави для відкриття виконавчого провадження і обґрунтовано надав строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного самостійного виконання, та в цій частині дії останнього ґрунтувались на положеннях статей 17-18, 25 Закону.

У той же час, статтею 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Та відповідно до матеріалів справи боржник Товариство повністю виконало рішення в частині що підлягала негайному виконанню, чого сторони фактично не заперечували. Щодо добровільного виконання рішення в іншій частині у відведений семиденний строк представник Товариства повідомив що рішення суду яке знаходилось на виконанні оскаржено в апеляційному порядку, з огляду на що, воно не набуло законної сили та не підлягало примусовому виконання. Також у письмовому повідомленні йшлося про наявність клопотання про зупинення виконавчого провадження поданого до суду апеляційної інстанції.

На підтвердження обставин щодо належного повідомлення державного виконавця саме 20 травня 2016 року, тобто до початку примусового виконання рішення, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв письмову заяву із відміткою про вручення ВДВС 20 травня 2016 року /а.с. 59/.

Та суд першої інстанції відреагував на аргументи ВДВС та обґрунтовано виходив з того, що державний виконавець не здійснив дій направлених на перевірку інформації викладеної в письмовому повідомленні Товариства від 20 травня 2016 року, та не пересвідчився чи поновлено строк апеляційного оскарження рішення суду за яким відкрито виконавче провадження, чи прийнята апеляційна скарга до розгляду та чи підлягав виконанню виконавчий документ.

За змістом статті 48 Закону виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Із наявних в матеріалах справи документальних доказів вбачається що 02 червня 2016 року апеляційним судом Донецької області відкрито апеляційне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за апеляційною скаргою Товариства /а.с. 30/.

Наведені обставини в сукупності дають підстави для висновку про те, що станом на 23 травня 2016 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року не набрало законної сили та в частині яка не підлягала негайному виконанню не підлягало примусовому виконанню, з огляду на що, винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 23 травня 2016 року здійснено з порушеннями та без дотримання вимог законодавства.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що через недотримання ВДВС чітких вимог закону Товариство фактично було позбавлене можливості реалізувати своє право та добровільно сплатити стягнуті рішенням суду суми.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції виконав вимоги закону у частині, яка була предметом оскарження та із наведеного необхідно зробити висновок, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і встановлених обставин справи, та за таких підстав, колегія апеляційного суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а рішення та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: