Справа № 130/1743/16-ц Провадження № 22-ц/772/3132/2016Головуючий в суді першої інстанції Шепель К. А.
Категорія 39 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Голоти Л. О.,

Суддів : Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

при секретарі: Топольська В.О.

та з участю:представника апелянта ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 до Браїлівської селищної ради Жмеринського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановила:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся в суд із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що влітку 2013 року в с. Дубровки Дмитровського району Московської області Російської Федерації помер батько позивача - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку по АДРЕСА_1. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті батька як спадкоємець за законом, проте, коли вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй відмовили у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання такої заяви. Позивач зазначив, що його довірителька пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що про смерть батька дізналася лише в червні 2016 року від сторонніх осіб, оскільки родичі померлого умисно не повідомили її про цей факт з метою позбавлення її спадкових прав. Крім цього, позивач вказує, що в період смерті батька його довірителька знаходилась за кордоном в Португалії, тривалий час лікувалася. Позивач просив визначити ОСОБА_5 додатковий строк тривалістю три місяці строку для прийняття спадщини.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016 року позовні вимоги задоволено. Визначено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№ НОМЕР_1, додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер влітку 2013 року в с. Дубровки Дмитровського району Московської області Російської Федерації. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у визначенні додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, оскільки вона є рідною тіткою покійного ОСОБА_6, після смерті, якого визначено додатковий строк на прийняття спадщини ОСОБА_5.

У січні 2016 року Державним нотаріусом Суська Світланою Василівною Жмеринської районної Державної нотаріальної контори внесено реєстраційний запис до Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_4.

Таким чином, на думку апелянта вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 вчасно, а тому розгляд справи судом першої інстанції без її участі є порушенням її права.

В апеляційній скарзі заявник вважає вказане рішення суду необґрунтованим та незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного та всебічного з'ясованих обставин справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, оскільки відповідач визнав позов.

Згідно з частиною третьою п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Задовольняючи позовну заяву суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження, так як відповідач визнав позовні вимоги.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вищевказані роз»яснення уваги не звернув та не врахував, що Браїлівська селищна рада Жмеринського району не є належним відповідачем у даній справі.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що у позовній заяві представник позивач зазначав, що рідні батька позивачки умисно не повідомляли її про його смерть, а також, що факт смерті ОСОБА_6 встановлений рішенням суду від 27.10.2015 року. Дане рішення суду судом першої інстанції не досліджувалось та факт наявності інших спадкоємців судом не перевірявся.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що на підтвердження факту неможливості вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини, так як тривалий час вона знаходилась на лікуванні, перебувала в Португалії, представником позивача була надана ксерокопія закордонного паспорта ОСОБА_8 (а.с.15), яка згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Рогозівською сільською Радою Бориспільського району Вінницької області 17 вересня 1988 року є матір'ю позивачки, а не закордонний паспорт самої позивачки.(а.с.11)

Документів на підтвердження своєї тривалої хвороби та перебування за кордоном саме позивачки були надані її представником лише до заперечень на апеляційну скаргу.

Згідно п.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Неподання представником позивача до суду першої інстанції копії закордонного паспорта позивачки та клінічного висновку не були зумовлені поважними причинами, а тому не досліджуються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ « Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року, порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення судом першої інстанції вимог ст.33 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

У п.13 Постанови Пленуму « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14 Верховний Суд України роз»яснив, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Таким чином, оскільки на стадії апеляційного провадження апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі в розгляді справи осіб, які не були залучені судом першої інстанції, то в разі встановлення апеляційним судом порушення судом першої інстанції норм ЦПК по вирішенню питання щодо складу осіб, апеляційний суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з цих підстав, а позивач вправі повторно звернутися до суду першої інстанції з цими ж позовними вимогами та зазначенням сторін, які повинні брати участь у розгляді справи.

Враховуючи викладене колегія суддів, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України приходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.08.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 до Браїлівської селищної ради Жмеринського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л. О. Голота

Судді : А.Ю.Зайцев

В.П. Рибчинський

/підписи/

Згідно з оригіналом: