Справа № 723/2479/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Антофій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку приватизації набули у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1, і право власності на квартиру за вказаними особами посвідчено свідоцтвом про право власності на житло, виданим 02 грудня 1993 року відповідною комісією по приватизації житла, внаслідок чого кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину квартири.

12 жовтня 1993 року помер ОСОБА_6, і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири.

ОСОБА_4 будучи дружиною спадкодавця, тобто в силу закону спадкоємцем за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки залишилась проживати у вказаній квартирі, проводила її поточний ремонт. Право на спадщину через органи нотаріату ОСОБА_4 не оформила.

05 березня 1994 року померла ОСОБА_5, і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частки квартири.

ОСОБА_4 будучи донькою спадкодавця, тобто в силу закону спадкоємцем за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки залишилась проживати у вказаній квартирі, проводила її поточний ремонт. Право на спадщину через органи нотаріату ОСОБА_4 не оформила.

Таким чином, вважає позивач, ОСОБА_4 набула право на квартиру в цілому, зокрема, 1/3 як її частка, набута під час приватизації, 1/3 як спадщина після смерті ОСОБА_6 та 1/3 як спадщина після смерті ОСОБА_5.

17 квітня 2015 року померла ОСОБА_4, і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1.

При житті все своє майно ОСОБА_4 заповіла позивачу ОСОБА_7. Заповіт був складений 13 серпня 2009 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 95. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 не може в звязку з тим, що позивачу необхідно предявити нотаріусу правовстановлюючий документ на зазначену квартиру оригінал свідоцтва про право власності на житло. Такий документ позивач подати не може у звязку з втратою оригіналу свідоцтва, про що свідчить відповідне оголошення, опубліковане в місцевій газеті «Рідний край» від 29 липня 2016 року за № 31 (8593).

Отримання дубліката правовстановлюючого документа на заміну втраченого для позивача є неможливим, оскільки державна реєстрація прав не може проводитись за померлою особою і, відповідно, спадкоємець не може отримати нове свідоцтво про право власності на заміну втраченого правовстановлюючого документа.

По справі також необхідно встановити факт належності вищевказаного заповіту ОСОБА_7, оскільки українською мовою його власне імя зазначається як «Мстислав-Андрій», а в заповіті його власне імя зазначене як «Мстіслав-Андрій».

Крім того, по справі також необхідно встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_4 власне імя та по батькові матері вказано як «Параскевія Теодорівна», а в свідоцтві про смерть «Парасковія Федорівна».

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким встановити факт, що заповіт, складений 13 серпня 2009 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 95, яким ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_8, дійсно належить ОСОБА_7, встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 17 квітня 2015 року, є донькою ОСОБА_5, яка померла 05 березня 1994 року, та визнати за ОСОБА_9 право власності на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_10 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада свого представника в судове засідання не направила, представивши суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.

Пленум Верховного Суду України в абз.6 п.11 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги визнала, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, керуючись ст.174 ЦПК України, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України,

ст.ст. 10, 57, 60, 212, 223 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений 13 серпня 2009 року, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 95, яким ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_8, дійсно належить ОСОБА_7.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 17 квітня 2015 року, є донькою ОСОБА_5, яка померла 05 березня 1994 року.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: