АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

18 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_2, посилаючись на недостатність страхової виплати для повного відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача шкоди, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_6, в порядку ст. 1194 ЦК України, грошові кошти у сумі 66 737,26 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та витрати на проведення оцінки розміру збитків в сумі 700,00 грн.

В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та розміром страхового відшкодування в розмірі 70 430,74 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та розміром страхового відшкодування в розмірі 70 430,74 грн. та судовий збір у розмірі 704,31 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вказував, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Просив рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, з підстав наведених в ній.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили відхилити, а рішення залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 квітня 2015 року, о 16 год. 45 хв., в м. Києві, на перехресті вулиць Фрунзе та Петропавлівської, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не був уважним, не переконався, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та з автомобілем «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 21.04.2015 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Висновку експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/111/12-1-43 від 18 березня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА RIO», державний номерний знак НОМЕР_2, 2005 року випуску, без урахування коефіцієнта фізичного зносу деталей складає 119 930,74 грн., а з урахуванням експлуатаційного зносу деталей складає 53 235,68 грн. (а.с. 120-132).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_9, який є власником автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, згідно Полісу № АС/8188709 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.04.2014 року, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»).

Відповідно до Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн., франшиза - 500 грн.

За змістом ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що страховиком ПрАТ «СК «Княжа Вієнна ІншурансГруп» було виплачено ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та суми ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи в розмірі 49 500 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу повинна відшкодовувати особа винна у ДТП, у зв'язку з чим дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 70 430,74 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З аналізу наведених норм вбачається, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збиту, а особа, винна у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Як вбачається з Висновку експерта від 18.03.2016 повна вартість відновлювального ремонту (Свр) без врахування коефіцієнта фізичного зносу деталей автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 119 930,74 грн.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦПК України витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права - є збитками.

З огляду на викладене різниця між витратами, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, підлягає стягненню з винної особи, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці.

Оскільки, згідно Висновку експерта Київського міського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/111/12-1-43 від 18 березня 2016 року, завданого власнику транспортного засобу, який склав судовий експерт АлексеєнкоД.В., вартість відновлювального ремонту (Свр) «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження в ДТП, становить 119 930,74 грн., а страховою компанією виплачено страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту у сумі 70 430,74 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/9128/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11180/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.