АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4065/16 Головуючий 1 інст. - Шмадченко С.І.
Справа № 2-514/12/15 Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Комунального підприємства (КП) «Жилкомсервіс», про виселення; за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, за участю третьої особи - Комунального підприємства (КП) «Жилкомсервіс» про визнання права користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У cepпні 2011 року Харківська міська рада звернулась до суду в порядку вимог ст.ст. 51,58,116 ЖК України із позовом до ОСОБА_5, третя особа - КП «Жилкомсервіс» про виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення із самоправно зайнятих кімнат №№ 6,7 житловою площею 33,2 кв.м у комунальній квартирі АДРЕСА_1, який є комунальною власністю та обліковується на балансі КП «Жилкомсервіс».

У серпні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду в порядку вимог ст.ст. 47,54 ЖК України з позовом до виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа - КП «Жилкомсервіс» про визнання права постійного користування жилим приміщенням - кімнатами №№ 6,7 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача укласти із ним договір найму цими житловими приміщеннями.

Посилався на те, що він інвалід другої групи, є членом сім'ї матері ОСОБА_6 - власника квартири №8 в комунальній квартирі, де крім них зареєстровані та проживають ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Крім того, 28 січня 2011 року був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_10, яка на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вагітна від нього.

Вказував, що з боку сусідів немає заперечень на користування ним кімнатами №№6,7 в цій квартирі. Наймач кімнат №№6,7 ОСОБА_12 на протязі 25 років не проживає в цих кімнатах, у зв'язку з чим він звернувся до суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім та несе витрати по утриманню цього майна.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право постійного користування житловими кімнатами №№6,7 у комунальній квартирі АДРЕСА_1. Зобов'язано виконавчий комітет Харківської міської ради укласти договір найму з ОСОБА_5 на житлові кімнати № № 6, 7 у комунальній квартирі АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог Харківської міської ради відмовлено.

Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_3 в порядку ст. 2921 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_13 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року у вищевказаній цивільній справі закрито на підставі ст. 292 ЦПК України із зазначенням, що апеляційна скарга подана особою, яка не брала участі у справі, та суд першої інстанції не вирішував питання про її права та обов'язки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року скасовано і справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

При новому розгляді апеляційним судом вищевказаної цивільної справи колегія суддів відповідно до вимог ч.4 ст. 338 ЦПК України враховує висновки та мотиви, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_13, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Київського районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Зазначає, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1, де проживає разом з ОСОБА_14 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Однак суд не залучив її до участі у справі як третю особу і розглянув справу без її участі. Kpiм того, в кімнатах, право користування якими визнано за ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_5, проживають квартиранти, а у листопаді 2015 року ОСОБА_4 самовільно встановив двері у коридорі загального користування та не дає їй користуватися кухонним приміщенням та ванним приміщенням загального користування.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 54 ЖК України має право на надання йому звільнившогося ізольованого житлового приміщення , а саме: кімнати №№6,7 у комунальній квартирі АДРЕСА_1, оскільки потребував поліпшення житлових умов, а інші співвласники цієї квартири не заперечували проти цього. У звязку із зазначеним та недоведеністю вимог Харківської міської ради, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову останнього.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції грунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Як свідчать останні комунальна квартира АДРЕСА_1 складається з семи кімнат житловою площею 118,2 кв.м, загальною площею 172,9 кв.м, з яких чотири кімнати належать громадянам на праві власності, в тому числі: кімната №8 житловою площею 15,6 кв.м (13/100 частки), власником якої є ОСОБА_6 - мати ОСОБА_4

Відповідно до копії довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.12.2012 р. № 1826 право власності на цю квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 - 20/100 часток(а.с. 99т.2), яка проживає та зареєстрована в цій квартирі, тому також має право відповідно до вимог ст. 54 ЖК Української РСР вимагати надання ізольованого жилого приміщення, що звільнилося у квартирі, де проживають два і більше наймачів.

Наймачем кімнат № 6,7 вказаної комунальної квартири житловою площею 32,0 кв.м. був ОСОБА_12, який на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.04.12 р. визнаний безвісно відсутнім.

Матеріали справи не містять даних про те, що вказане рішення суду скасовано в установленому законом порядку.

Судом першої інстанції було встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач ОСОБА_5 на час розгляду справи був інвалідом другої групи, має хронічне захворювання - туберкульоз легень, має свою сім'ю з двох чоловік та перебував з 22.06.2011 року у виконавчому комітеті Харківської міської ради на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Для поліпшення житлових умов своєї сім'ї ОСОБА_5 у кімнатах № 6,7 провів ремонтні роботи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 54 ЖК України жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов(стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій де квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу.

Районним судом встановлено, що загальний розмір жилої площі кімнат № 6,7,8 вищевказаної квартири становить 47,6 кв.м., тобто не перевищує норми жилої площі, визначеної ст. 47 ЖК України.

Відповідно до копії нотаріально посвідченої заяви від 01 лютого 2010 року співвласників комунальної квартири №16 ОСОБА_16 та ОСОБА_3 вони не заперечували проти надання у користування сім'ї ОСОБА_5 кімнат №№ 6,7 в комунальній квартирі АДРЕСА_1, в якій самі й проживали (а.с.119 т.2).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечувала проти надання ОСОБА_4 вказаної заяви, однак зазначила, що подалі між нею та ОСОБА_4 відносини погіршилися, оскільки останній став порушувати правила користування кухнею та ванною кімнатою, які є приміщеннями загального користування мешканців квартири.

Крім того ОСОБА_3 пояснила в судовому засіданні апеляційної інстанції, що вона на час виникнення спірних відносин не перебувала на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, не зверталася відповідно до вимог ст. 54 ЖК України до власника (наймодавця) чи до суду із відповідною вимогою про надання їй звільнившогося житлового приміщення.

У зв'язку із вищезазначеними обставинами колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано на підставі вимог ст. 54 ЖК України був задоволений позов ОСОБА_4

Доводи ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не враховано, що в належній ОСОБА_6 кімнаті зареєстровані не тільки члени її сім'ї, а документи, що підтверджують наявність інвалідності, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки ОСОБА_4 не був знятий з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Оскільки судом першої інстанції відповідно до ст.212 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 11 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: