Справа № 452/2607/16-ц
УХВАЛА

судового засідання

27 жовтня 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Самборі скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в особі представника по довіреності ОСОБА_1 звернулось до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.06.2016 року неправомірними; скасування вказаної постанови та зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_2 на суму 3000 грн. 00 коп. У підтвердження вимог посилались на те, що 24.06.2015 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ у справі № 452/1450/15-ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_2 на суму 3000 грн. 00 коп. В подальшому 23.06.2016 року Самбірським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку заявником отримано 29.09.2016 року. Вказані дії Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області з приводу винесення наведеної постанови вважають безпідставними та неправомірними із причин наведених у поданій до суду скарзі, зокрема невжиття державним виконавцем усіх можливих заходів для примусового виконання рішення, не вчинення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника.

Представник заявника у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, подано клопотання про розгляд скарги у його відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності представника.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Державний виконавець Звір І.М. у судовому засіданні скаргу не визнала та пояснила, що державним виконавцем проведено усі виконавчі дії, які передбачені в Законі України «Про виконавче провадження» та здійснено заходи у спосіб та в порядку встановленому законом. Було проведено перевірку майнового стану боржника, з чого зясовано, що у боржника відсутнє майно в рахунок погашення боргу. Скеровано запити у Пенсійний фонд, податкову службу. Отримано відповіді про те, що боржник не перебуває на пенсійному забезпеченні, не має відкритих рахунків у фінансових установах. Також було здійснено виїзд по місцю проживання боржника та встановлено, що у боржника відсутнє майно для реалізації в рахунок погашення боргу. ОСОБА_1 на даний час заборгованість по виконавчому документі становить 3000 грн. При предявленні до виконання стягувачем, сума боргу становила 5109 грн. 48 коп. Тому не можна вважати, що державним виконавцем не були проведені заходи примусового виконання. Також слід зазначити, що стягувач згідно Закону України «Про виконавче провадження» вправі предявити виконавчий документ повторно, без оскарження постанови про повернення виконавчого документа. Про це зазначено у ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач при написанні скарги керується старою редакцією даного закону. З врахуванням наведеного, просила суд відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Львівгаз».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця Звір І.М., зясувавши обставини справи, суд доходить висновку, що слід відмовити у задоволенні скарги із наступних підстав:

Із копії судового наказу від 24.06.2015 року виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області відомо про рішення прийняте суддею при розгляді заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 5 063 грн. 50 коп. Вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» суму основного боргу 3 075 грн. 82 коп., інфляційні витрати 1 709 грн. 31 коп., 278 грн. 37 коп. 3 % річних та судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. ( а.с. 5).

Згідно документів, представлених державним виконавцем відомо про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2016 року щодо наведеного судового наказу; здійснювалось повідомлення про виклик боржника; також представлено відповіді з Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України, Територіального сервісного центру, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Управління соціального захисту населення Самбірської РДА та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, а саме ОСОБА_2 Крім того, державним виконавцем виносилась постанова про примусовий привід боржника від 14.06.2016 року, при виході на місце складено акт державного виконавця від 22.06.2016 року, де встановлено, що в результаті проведених виконавчих дій, у боржника відсутнє майно для реалізації в рахунок погашення боргу. ( а.с. 15-21).

Із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.06.2016 року, винесеної державним виконавцем, відомо про прийняте рішення щодо повернення стягувачеві судового наказу № 452/1450/15-ц, оскільки згідно відповідей реєструючих органів та акту державного виконавця, ліквідного майна яке підлягало б реалізації в рахунок погашення боргу у боржника не виявлено. ( а.с. 3).

Як зазначено державним виконавцем в судовому засіданні, боржник офіційно не працевлаштована, не досягла ще пенсійного віку, однак знаючи про борг і необхідність його погашення по мірі можливості старається його погасити.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. ст. 1, 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст. 47 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи наведене в сукупності суд дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки державним виконавцем проводились усі необхідні заходи щодо виконання судового наказу представленого ПАТ «Львівгаз», у спосіб та в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Як наслідок, частково погашена заборгованість. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві виносилась з врахуванням вимог п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», де чітко передбачено про можливість передачі стягувачеві виконавчого документу за яким виконання здійснено частково, у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Натомість з врахуванням вимог ч. 5 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження», заявник не був позбавлений права на повторне предявлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, з врахуванням редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, яка вступила в силу 05.10.2016 року, частиною 5 статті 37 даного Закону також передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» дії Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.06.2016 року ВП № 50482753.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя