Ухвала

іменем україни

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Леванчука А.О., Демяносова М.В., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Вона є єдиним спадкоємцем померлого брата, однак звернувшись до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру з підстав відсутності правовстановлюючих документів на цю квартиру.

Вважаючи свої права порушеними, позивач ОСОБА_6 просила у судовому порядку визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 905/2009 після смерті ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини 25 вересня 2009 року звернулася ОСОБА_6, сестра покійного. Згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 вересня 2009 року № 21635815 інформація про складені ОСОБА_8 заповіти та/або спадкові договори відсутня.

Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області від 2 жовтня 2012 року ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Підставою винесення нотаріусом такої постанови стало те, що ОСОБА_6 не надала свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року, дублікат якого видано управлінням житлового господарства виконкому Бердянської міської ради від 14 лютого 2006 року (ст. 68 Закону України «Про нотаріат», п. п. 1.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

З вказаної вище постанови нотаріуса вбачається, що згідно довідки комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 23 липня 2012 року спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 22 липня 1994 року.

При розгляді справ про спадкування має бути встановлено, в тому числі: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_6 є спадкоємцем другої черги за законом і вона вчинила відповідні дії з прийняття спадщини, тому набула права на отримання у власність спадкового майна у вигляді вказаної вище квартири.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та вважав, що наявні підстави для відмови у задоволенні позову ОСОБА_6

Однак з такими висновками судів погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З наявних у матеріалах справи копій рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій вбачається, що квартира АДРЕСА_1 є предметом судових спорів протягом тривалого часу. Зокрема, відповідно до договорів купівлі-продажу дана квартира була декілька разів продана, за останнім договором купівлі-продажу від 23 березня 2006 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 набули право власності на неї.

З огляду на це, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема, вирішуючи спір щодо квартири АДРЕСА_1, суд не роз'яснив позивачу наслідки незалучення до участі у справі в якості співвідповідачівОСОБА_9 та ОСОБА_10, які на час розгляду справи є співвласниками спірної квартири, а тому вказане є порушенням їхніх прав та обов'язків.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, встановивши ці обставини у справі не мав процесуальної можливості усунути вказані вище недоліки, допущені місцевим судом.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, а тому оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення цих судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук О.М. Ситнік Головуючий Судді:
О.В. Ступак