ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/712/16-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Чернової О.В., при секретарі Озерській Ю.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги, які були уточнені позивачем, обґрунтовані тим, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності з 18.04.1986 року. В грудні 2001 року в будинку з його дозволу була зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка з вересня 2002 року в цьому будинку не проживає. У зв'язку з неможливістю зняття відповідачки з реєстрації в належному позивачеві будинку, позивач вважає, що порушено його право власності, передбачене Конституцією України. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову.

В судове засідання відповідачка не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день слухання справи.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, подав клопотання, в якому проти позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні належними документами встановлено, що позивачу ОСОБА_1 з 18.04.1986 року на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.6, 28-31).

За адресою: АДРЕСА_1 з 19 грудня 2001 року зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.13,32).

Згідно акту, складеному 22 березня 2016 року вуличним депутатом Довжицької сільської ради Мирошник В.О. із мешканцями АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 не проживає у домоволодінні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з вересня 2002 року (а.с.10).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача з 1987 року. ОСОБА_2 вона не знає і ніколи не бачила проживаючою в будинку позивача.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружино позивача, зареєстрована і проживає у спірному будинку. У 2001 році її знайома попросила зареєструвати у належному її чоловікові спірному будинку ОСОБА_2. Після того вона відповідачку не бачила.

Таким чином, ОСОБА_2 мала право користування житловим приміщенням, місце її проживання в якому було зареєстровано з з 19 грудня 2001 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК Україничлен сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.11, ч.2 ст.59, ч.1, ч.4 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, відповідачка ОСОБА_2 понад 1 рік не мешкає у спірному будинку без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 та задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Чернова О. В.