У Х В А Л А

11.10.2016 року суддя Городоцького районного суду Львівської області Українець П.Ф., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа Городоцька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення і зокрема:

- що померлий 07.02.2016р. ОСОБА_2-Й.П. є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а останній є сином ОСОБА_2-Й.П.;

- належності договору дарування посвідченого 10.04.1968р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстровим № 883 та реєстраційного посвідчення виданого 15.04.1981р. Самбірським МБТІ ОСОБА_2-Й.П., який помер 07.02.2016р.;

- що ОСОБА_2-Й.П., який помер 07.02.2016р. та ОСОБА_2, зазначений в свідоцтві про народження серії ІІІ-СГ № 486469 від 19.03.1987р. в графі «батько» та в договорі дарування посвідченому 10.04.1968р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстровим № 883, та реєстраційному посвідченні виданному 15.04.1981р. Самбірським МБТІ являється однією і тією ж особою.

За положеннями ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ця заява подана в порушення вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, у заяві ОСОБА_1 обєднано три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Між тим, в порушення вимог вищеозначеної статті, ОСОБА_1 лише надано квитанцію № 243 від 26.09.2016р. про сплату 290 грн. судового збору.

У пункті 1 прохальної частини ОСОБА_1 просить встановити факт, що померлий 07.02.2016р. ОСОБА_2-Й.П. є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а останній є сином ОСОБА_2-Й.П.

Отже, заявнику слід належно визначитись та конкретизувати факт, який просить встановити.

Окрім цього, ОСОБА_1 просить встановити факт належності договору дарування посвідченого 10.04.1968р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстровим № 883 та реєстраційного посвідчення виданого 15.04.1981р. Самбірським МБТІ ОСОБА_2-Й.П., який помер 07.02.2016р.

У пункті 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у т.ч., факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Між тим, ОСОБА_1 у заяві не зазначено доказів, які б свідчили, що організація, яка видала документ, про встановлення факту належності якого ОСОБА_2-Й.П. він прость встановити, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В пункті 3 прохальної частини заявник просить встановити факт, що ОСОБА_2-Й.П., який помер 07.02.2016р. та ОСОБА_2, зазначений в свідоцтві про народження серії ІІІ-СГ № 486469 від 19.03.1987р. в графі «батько» та в договорі дарування посвідченому 10.04.1968р. Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської обл. за реєстровим № 883, та реєстраційному посвідченні виданому 15.04.1981р. Самбірським МБТІ, являється однією і тією ж особою.

Однак, у пункті 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження суд не встановлює тотожність особи.

Крім того, заявник вказав у заяві зацікавленою особою Городоцьку державну нотаріальну контору.

При цьому, у пункті 18 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Наведене позбавляє суд можливості правильно та у точній відповідності з законом вирішити заяву, а тому приходжу до висновку, що заяву слід залишити без руху та надати ОСОБА_1 термін для усунення її недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

у х в а л ю ю :

заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Городоцька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику термін для усунення недоліків заяви п»ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Суддя: Українець П.Ф.