Справа № 305/733/15-ц
Провадження по справі 2/305/41/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року. Рахівський Районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

представника відповідача - ОСОБА_1

третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування та об'єднаний позов ОСОБА_3 як представника третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_4, виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивував тим, що після смерті 26 січня 2013 року, його дружини ОСОБА_8, залишилося як спадкове майно 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 65, Рахівського району Закарпатської області. Належність вищезазначеної частки житлового будинку спадкодавцю ОСОБА_8 підтверджується Свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах. Єдиним спадкоємцем на спадкове майно після смерті дружини є він ОСОБА_7, інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. До дня смерті дружини, вони постійно проживали разом із спадкодавцем. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу ОСОБА_9, однак, нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У звязку з наведеним просив визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку №65, розташованого по вул. Крянге в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за законом, після смерті його дружини - ОСОБА_8.

19.06.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), ОСОБА_4 звернулася у суд із заявою про процесуальне правонаступництво в порядку ч.1 ст. 37 ЦПК України, яку мотивує тим, що вона згідно заповіту являється єдиним спадкоємцем позивача ОСОБА_7, який помер 25 квітня 2015 року. 12.05.2015 року, вона звернулася до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини. На підставі наведеного просила винести ухвалу про залучення її до участі у розгляді справи в якості правонаступника позивача ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 08 грудня 2015 року первісного позивача ОСОБА_7 замінено на його правонаступника ОСОБА_4, мешканку с. Біла Церква, вул.Жовтнева, 75, Рахівського району, Закарпатської області.

В ході розгляду справи ОСОБА_4, подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 136,92 кв.м., житловою площею 47,43 кв.м., який розташований за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, буд. 65 Рахівського раййону Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті, ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

12.11.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), ОСОБА_3, який діє як представник за дорученням в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить допустити до участі у розгляді справи №305/733/15-ц громадянок ОСОБА_2 та ОСОБА_6 як третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору.

Також, ОСОБА_3, як представником за дорученням від імені та в інтересах третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_6 подано до суду позовну заяву до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна у порядку спадкування за законом. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється 1/2 частина житлового будинку № 65, що розташований по вулиці Крянге в селі Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, право власності на яку позивач за первісним позовом ОСОБА_7, просив визнати за ним в цілій частині за законом в судовому порядку шляхом винесення відповідного судового рішення. Єдиним доводом позовної заяви являється та обставина, що після смерті 26 січня 2013 року його дружини, ОСОБА_8 він являвся єдиним спадкоємцем за законом, а інших спадкоємців за законом не маєх, зпаповітів від імені спадкодавця не складалося. 25 квітня 2015 року позивач за первісним позовом ОСОБА_7 помер, внаслідок чого до участі у розгляді справи ухвалою суду було залучено його правонаступника ОСОБА_4. Спадкодавці, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 73 (колишній номер 65), що розташовується по вулиці Крянге в селі Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведено не було, однак громадянкою ОСОБА_8, за свого життя у встановленому законом порядку було вчинено відповідне розпорядження належною їй на праві спільної сумісної власності частиною нерухомого майна шляхом складання заповіту, за яким належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Біла Церква по вул. Крянге 65 Рахівського району Закарпатської області, та все інше майно належне їй заповіла ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в рівних частинах. Позивачі у відповідності до положень частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли спадщину, що підтверджується заявами поданими в нотаріальну контору від 31 січня 2013 року. Враховуючи наведене, вважає, що позовні вимоги первинного позову громадянина ОСОБА_7 про визнання за ним права власності на 1/2 частину спадкового майна, що належала ОСОБА_8, задоволенню не підлягає, оскільки спадкування цього майна слід здійснювати за заповітом. Позивачі, у встановленому законодавством порядку з метою отримання ними свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, звернулися до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідними заявами про видачу таких свідоцтв, але в цьому їм було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанови приватного нотаріуса Рахівськокого нотаріального округу від 18 листопада 2015 року, оригінали яких додаються до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивачів до суду із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхнього права на отримання власності в порядку спадкування за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Як убачається із свідоцтва на забудову садиби в сільських населиних пунктах Української РСР, виданого виконавчим комітетом районної ради депутатів трудящих 14 червня 1977 року, забудовникам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було надано дозвіл на забудову земельної ділянки. Відповідно до витягу із облікової картки об"єкта погосподарського обліку на 2011 - 2015 роки по ОСОБА_5 сільській раді, вбачається, що житловий будинок житловий будинок № 73 (колишній номер 65) розташовується на земельній ділянці площею 0.08 га, яка перебувала у власності/користуванні членів даного дворогосподарства. У зв"язку із наведеними обставинами дане нерухоме майно не може розцінювати, як об"єкт самочинного будівництва. На підставі наведеного просив позов третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору об"єднати в одне провадження з первісним позовом. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою села Біла Церква, вулиця Жовтнева, будинок номер 93, Рахівського району, Закарпатської області та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою села Біла Церква, вулиця Борканюка, будинок номер 6, Рахівського району, Закарпатської області право власності в рівних частинах по 1/4 (одній четвертій) за кожною на житловий будинок №73 (колишній номер будинку 65), розташований по вул. Крянге в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області разом із пропорційними частками на надвірні споруди та господарські будівлі.

Ухвалою суду від 24.02.2016 року постановлено допустити в якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканку села Біла Церква, вул. Жовтнева, 93, Рахівського району Закарпатської області, та громадянку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканку села Біла Церква, вул. Борканюка, 6, Рахівського району Закарпатської області, до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 як представник за дорученням в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом об"єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 11 травня 2016 року залучено в якості співвідповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 як представника ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - виконавчий комітет ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області (90614, Закарпатська область, Рахівський район, с.Біла Церква, вул. Жовтнева, 63).

Позивачка за первісним позовом, ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, однак її представник ОСОБА_11 надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Просив винести рішення, яким задовільнити позовні та збільшені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради, в судове засідання не з"явився, однак сільський голова ОСОБА_12 надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 та представник третіх осіб, ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічний позов просили задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позові. Також, просили відмовити у задоволенніпервинного збільшеного позову в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину спадкового майна, що належала ОСОБА_8, оскільки спадкування цього майна слід здійснювати за заповітом складеним від імені ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Представник відповідача виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради - ОСОБА_1 в судовому засіданні просила вирішити спір згідно чинного законодавства.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що предметом спору між сторонами являється житловий будинок за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65), Рахівського району Закарпатської області.

Звернення позивачки та третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору до суду з вимогами про визнання за ними права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їхнього права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в їхню користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вартість даного житлового будинку становить 145789 гривень, що стверджується довідкою виданою техніком з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_13 від 31 березня 2013 року за №15.

Судом встановлено, що за період перебування в зареєстрованому шлюбі, громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у 1977- 1979 роках побудовано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані по вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65) в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя, що стверджено випискою із рішення виконвчого комітету ОСОБА_5 сільської ради за №1 від 15 січня 1960 року, свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах української РСР, виданим 14 червня 1977 року та довідкою ОСОБА_5 сільської ради №30 від 25 січня 2016 року.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

26 січня 2013 року громадянка ОСОБА_8 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №150771 виданого, 28 січня 2013 року виконкомом ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65), Рахівського району Закарпатської області.

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_8 відкрилася 26 січня 2013 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

12 липня 1990 року громадянка ОСОБА_8, склала заповіт, яким, після своєї смерті, заповіла в рівних частинах третім особам із самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_6 та ОСОБА_10, (яка згідно свідоцтва проукладення шлюбу серії І-ФМ №260721 від 03.02.1996 року змінила своє прізвище на ОСОБА_2) належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі с. Біла Церква, вул. Крянге, 65 Рахівського району Закарпатської області.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42156811 від 18.11.2015 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт ОСОБА_8 чинний.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що треті особи з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 31 січня 2013 року зверталися до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу ОСОБА_9 із заявами про прийняття спадщини, отже вони прийняли, спадщину, як спадкоємці за заповітом.

Поряд з цим, судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_7, являлася особою пенсійного віку, тобто непрацездатною особою і незалежно від змісту заповіту, у відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині (не менше половини частки, яка належала б йому при спадкоємстві за законом).

У відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

З матеріалів справи та показів сторін встановлено, що інших спадкоємців першої черги за законом, окрім ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8 не має.

ОСОБА_7 до дня смерті дружини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: с. Біла Церква, вул. Крянге, 73 (колишній номер будинку 65) Рахівського району Закарпатської області, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_5 мільськоїради від 11.02.2013 року, отже вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що треті особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є спадкоємцями за заповітом та мають право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8 у рівних частинах по 1/4 за кожною, в тому числі на 1/8 частину за кожною на житловий будинок № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква, Рахівського району Закарпатської області.

Іншу 1/2 частину спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, в тому числі 1/4 частину даного житлового будинку успадкував ОСОБА_7, як спадкоємець, який має обов"язкову частку у спадщині. Таким чином, останньому до дня його смерті належало 3/4 частини житлового будинку № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква.

25 квітня 2015 року ОСОБА_7 помер, про що складено відповідний актовий запис №15 та виконавчим комітетом ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області 29 квітня 2015 року видано, свідоцтво про смерть серії І-ФМ №192010.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 3/4 частини житлового будинку № 73 (колишній номер будинку 65) по вул. Крянге у с. Біла Церква., Рахівського району Закарпатської області.

11 лютого 2013 року громадянин ОСОБА_7, склав заповіт, яким заповів належний йому на праві приватної власності житловий будинок № 65 по вул. Крянге у с. Біла Церква - ОСОБА_4.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №40350457 від 12.05.2015 року, вбачається, що у Спадковому реєстрі наявна інформація про те, що заповіт ОСОБА_7 чинний.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_7, подавши, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, до приватного нотаріуса Рахівського нотаріального округу ОСОБА_9 заяву про прийняття спадщини, що стверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40350630 від 12.05.2015 року, спадкової справи.

Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_7 не має.

У зв"язку з наведеним, первісний позов та позов третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору слід задовольнити частково, визнавши: за ОСОБА_4 право власності на 3/4 частини житлового будинку №73 (колишній номер будинку 65), розташованого по вул. Крянге в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської областіза ОСОБА_2 та ОСОБА_6, право власності в рівних частинах по 1/8 (одній восьмій) за кожною навище зазначений житловий будинок.

Позивачкою за первісним позовом не ставилося питання про відшкодування судових витрат. Натомість представник третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, ОСОБА_3 у позовній заяві просив вирішити питання розподілу судових витрат.

У матеріалах справи наявна квитанція № від 22 січня 2016 року, згідно якого ОСОБА_14 та ОСОБА_6 при зверненні з позовною заявою до суду сплатили судовий збір у сумі 728,95 гривень

У зв"язку з частковим задоволенням позову третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору у відповідності до 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_5 сільської ради, виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради та ОСОБА_4 слід стягнути по 121,49 гривень судових витрат з кожного.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою с. Біла Церква, вул. Жовтнева, 75 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_7, право власності на 3/4 (три четвертих) частини житлового будинку №73 (колишній номер будинку 65), розташованого по вул. Крянге в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області.

Позов третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою села Біла Церква, вулиця Жовтнева, будинок номер 93, Рахівського району, Закарпатської області та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканкою села Біла Церква, вулиця Борканюка, будинок номер 6, Рахівського району, Закарпатської області право власності в рівних частинах по 1/8 (одній восьмій) за кожною на житловий будинок №73 (колишній номер будинку 65), розташований по вул. Крянге в с. Біла Церква Рахівського району Закарпатської області із пропорційними частками на надвірні споруди та господарські будівлі.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 121,49 (сто двадцять одну гривню 49 копійок) судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області (с. Біла Церква, вул. Жовтнева, 63/а Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 121,49 (сто двадцять одну гривню 49 копійок) судових витрат.

Стягнути з виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області (с. Біла Церква, вул. Жовтнева, 63/а Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 121,49 (сто двадцять одну гривню 49 копійок) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.