РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2016 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.

при секретарі - Ленчицькій А.Б.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2,

за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 25 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Хмельницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1608. На даний час шлюб розірвано.

В період шлюбу сторонами було набуто у спільну сумісну власність квартиру № 102 в житловому будинку № 35/2 по вул. П. Мирного, що в м. Хмельницькому, загальною площею 68,9 кв. м.; житловою площею 32,3 кв. м., яка зареєстрована на ім'я відповідача ОСОБА_2 Інвентарна вартість квартири згідно технічного паспорту становить 138 000 грн.

Окрім цього, 11 липня 2014 року сторонами були внесені спільні кошти в розмірі 37000 грн. на депозитний рахунок № 1201 у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк». Також 13 жовтня того ж року ними було відкрито ще один депозитний рахунок № 1202 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк». Дані депозитні рахунки було відкрито на ім'я відповідача.

Відповідач відмовляється від поділу спільного майна.

ОСОБА_4, з урахуванням зміни позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 1/2 квартири № 102 в житловому будинку № 35/2 по вулиці П. Мирного, що в м. Хмельницькому, загальною площею 68,9 кв. м.; житловою площею 32,3 кв. м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

1/2 грошових коштів в сумі 37 000 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № 1201 у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий 11.07.2014 р. та закритий 13.10.2014 р. у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк» на ім'я відповідача та на 1/2 нарахованих відсотків за депозитом коштів, що знаходяться у ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 1873,36 грн., стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 19103,69 грн.;

на 1/2 грошових коштів у сумі 40000 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № 1202 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий 13.10.2014 р. та закритий 20.10.2014 р. на ім'я відповідача та на 1/2 нарахованих відсотків за депозитом, що знаходяться у ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 83,84 грн., стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 20041,92 грн.;

на 1/2 грошових коштів у сумі 35000 грн., що знаходяться на депозитному рахунку № 1203 у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий на ім'я ОСОБА_2 та закритий 25.02.2015 р. на 1/2 нарахованих відсотків за депозитом, що знаходяться у ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 1485,61 грн., стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 18242,80 грн.;

на 1/2 грошових коштів в іноземній валюті у сумі 2730,62 євро на картковому рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» № 1207 у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий на ім'я ОСОБА_2, який поповнювався за період з 22.05.2015 р. по 10.09.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1365.31 євро;

на 1/2 грошових коштів у сумі 17693,83 грн., (поповнення рахунку 19.01.2015 р.. 5.08.2015 р., 7.10.2015 р.) що знаходяться на картковому рахунку № 1204 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий на ім'я ОСОБА_2, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 8846,91 грн.;

на 1/2 грошових коштів у сумі 232821,83 грн., що знаходяться на картковому рахунку № 1201 у Хмельницькому відділені ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий на ім'я ОСОБА_2, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 116410,91 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вказавши, що кошти, які просить стягнути позивач на її користь, відсутні на депозитних та карткових рахунках. Означені кошти надходили на рахунки від громадян, яким відповідач надавав туристичні послуги та перераховувались у подальшому на оплату готелів, квитків за проїзд, тощо. Доказами вказаних обставин є виписки по рахункам банку. Деякі суми коштів були витрачені на потреби сімї: харчування, оплата комунальних послуг, оплата гуртків, які відвідують діти, оплата багаторазових туристичних поїздок позивача, відповідача та їх дітей за кордон, тощо.

Відповідач та його представник у судовому засіданні також вказали, що сімейний бюджет формувався в основному за рахунок коштів, які заробляв відповідач, що давало можливість сімї часто здійснювати подорожі за кордон, незважаючи на те, що ОСОБА_2 з лютого 2011 р. не працевлаштований. Позивач з 2011 року працює бухгалтером на ТОВ "Проскурів-Агро", її заробітна плата складала у середньому 1200 грн. - 1300 грн. ОСОБА_2 посилається також на те, що квартиру № 102 в житловому будинку № 35/2 по вул. П. Мирного, що в м. Хмельницькому, було придбано у шлюбі. однак за особисті кошти відповідача.

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно - правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік, юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 Сімейного кодексу України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 Сімейного кодексу України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Вказаний висновок викладений у постанові судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15.

Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що 25 жовтня 1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у Хмельницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1608. На даний час шлюб розірвано.

Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період шлюбу сторонами було набуто у спільну сумісну власність квартиру № 102 в житловому будинку № 35/2 по вул. П. Мирного, що в м. Хмельницькому, загальною площею 68,9 кв. м.; житловою площею 32,3 кв. м., та підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.06.2007 року, виданим на підставі рішення управління житлово-комунального господарства від 25.01.2007 року на ім'я відповідача -ОСОБА_2

Інвентарна вартість квартири згідно технічного паспорту становить 138 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів щодо придбання означеної квартири за особисті кошти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 квартири № 102 в житловому будинку № 35/2 по вул. П. Мирного, що в м. Хмельницькому, загальною площею 68,9 кв. м., житловою площею 32,3 кв. м.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з лютого 2011 р. не працевлаштований, з того часу займається наданням туристичних послуг громадянам, які подорожують за кордон. ОСОБА_4 з 2011 року працює бухгалтером на ТОВ"Проскурі-Агро", її заробітна плата складала у середньому 1300 грн. -1400 грн. щомісячно, що підтверджується відповідними довідками ТОВ"Проскурів-Агро".

Сімейний бюджет сімї ОСОБА_4 формувався за рахунок коштів, які заробляв ОСОБА_2, надаючи туристичні послуги без реєстрації як приватний підприємець та заробітної плати ОСОБА_4

Судом встановлено, що 11.07.2014 р. на імя ОСОБА_2 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк» відкритий депозитний рахунок № 1201 в сумі 37 000 грн. і закритий 13.10.2014 р.

13.10.2014 р. означені кошти разом з відсотками у сумі 1873,36 грн. були перераховані на депозитний рахунок № 1202 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк» на імя ОСОБА_2 і 20.10.2014 р. означений рахунок було закрито.

Судом встановлено, що 24.11.2015 р. відкритий на ім'я ОСОБА_2 у сумі 35000 грн. депозитний рахунок № 1203 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк» та закритий 25.02.2015 р.

Кошти у сумі у сумі 35000 грн. та нараховані відсотки за депозитом, були перераховані на картковий рахунок № 1201 на ім'я ОСОБА_2 що знаходяться у ПАТ «Альфа-Банк».

Судом встановлено, що грошові кошти в іноземній валюті у сумі 2730,62 євро на картковому рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» № 1207 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк», який був відкритий 22.05.2015 р. на ім'я ОСОБА_2, закрито 10.09.2015 р.

Грошові кошти у сумі 17693,83 грн., які знаходились на картковому рахунку № 1204 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк» на ім'я ОСОБА_2, відкритому 19.01.2015 р., було закрито 7.10.2015 р.

Грошові кошти у сумі 232821,83 грн., що знаходились на картковому рахунку № 1201 у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк», що відкритий на ім'я ОСОБА_2, знято відповідачем.

Суд приходить до висновку, що кошти, які знаходились на означених рахунках, які були відкриті у Хмельницькому відділенні ПАТ «Альфа-Банк» на ім'я ОСОБА_2 були витрачено на потреби сімї: харчування, оплати житлово-комунальних послуг, оплата багаторазових поїздок сімї за кордон, тощо. ОСОБА_4 не надала суду доказів щодо використання відповідачем означених коштів без її згоди.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину грошових коштів та їх стягнення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 60, 69, Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 квартири № 102 в житловому будинку № 35/2 по вулиці П. Мирного, що в м. Хмельницькому, загальною площею 68,9 кв. м., житловою площею 32,3 кв. м.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 690 грн.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.