Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/692/2016

Справа № 330/1868/16-ц

"19" жовтня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - Гусарової В.В.

при секретарі - Саркісової І.О.,

адвоката Карягіна П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що 27 вересня 2002 року позивач прийняв в дар від ОСОБА_7 ( до реєстрації шлюбу - ОСОБА_7) житловий будинок АДРЕСА_1. Договір дарування житлового будинку був посвідчений 27 вересня 2002 року Тимченко Є.Є., державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за №1511.

27 вересня 2002 року комунальним підприємством «Якимівське бюро технічної інвентаризації» за мною було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

На момент укладання договору дарування в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані наступні громадяни:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

З власником житлового будинку ОСОБА_7 було погоджено, що всі зареєстровані громадяни знімуться з реєстраційного обліку протягом місяця після укладання договору дарування. Однак домовленість виконана не була та зареєстровані громадяни з реєстраційного обліку не були зняти.

У вищевказаному житловому будинку я позивач та його родина проживають з 27 вересня 2002 року, а саме після укладання договору дарування будинку, та з цього часу зареєстровані громадяни ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживають за місцем реєстрації. Зараз їх фактичне місце проживання невідоме.

У позові позивач та його представник просив визнати відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказані в позові в повному обсязі, просив їх задовольнити .

Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання до судового засідання ( через засоби масової інформації) до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили, суд ухвалив слухати справу за відсутністю відповідачів.

Відповідно до вимог ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач у 2002 р. отримав в дар житловий будинок АДРЕСА_1 ( а.с.9) та з того часу разом з сім'єї мешкає за вказаною адресою. Разом з тим у будинку зареєстровані ОСОБА_3, 1989 р.н., ОСОБА_4, 1955 р.н.,ОСОБА_5,1979 р.н., які фактично з 2002 р. у будинку не мешкали, фактичне місце мешкання їх невідоме ( а.с.9)

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо в судовому засіданні встановлено, що відповідачі понад один рік не мешкають в будинку без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405,317,319 ЦК України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

особою яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме

будинком АДРЕСА_1;

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

особою яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме

будинком АДРЕСА_1;

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 особою яка

втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Гусарова В.В.