Справа № 471/782/16-ц
Провадження №2/471/453/16
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 18 лютого 2002 року в с.Улянівка Братського району Миколаївської області померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого також складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вулиці Миру, 2, в с.Улянівка Братського району Миколаївської області. Позивач прийняв спадщину, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має можливості, т.к. необхідно надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - в даному випадку про право власності на житловий будинок, якого у позивача немає, оскільки померла за життя своє право власності в БТІ не зареєструвала (не оформила).

У судове засідання представник позивача не зявилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву у якій зазначив, що просить суд про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

02 березня 2001 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Улянівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 7, відповідно до якого, остання заповідала своїй дочці, ОСОБА_1, житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Улянівка Братського району Миколаївської області та земельну частку (пай) ... (а.с. 39).

18 лютого 2002 року в с.Улянівка Братського району Миколаївської області померла ОСОБА_2.

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке крім іншого також складається з житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по вулиці Миру, 2, в с.Улянівка Братського району Миколаївської області.

При зверненні до нотаріальної контори позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не мала можливості, так як, відсутні правовстановлюючі документи на житловий.

Згідно довідки, виданої КП «Вознесенське МБТІ» від 02.02.2016 року, право власності на житловий будинок за адресою с.Улянівка, вул.Миру,2 не зареєстровано. Проведена інвентаризація на ім' ОСОБА_3 (а.с. 6).

Разом з тим, згідно погосподарських книг Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області за 1996-2000 роки, та 2001-2005 роки власником спірного будинку, вказана ОСОБА_2 (а.с. 11-15).

Також з матеріалів справи вбачається, що первинна інвентаризація вказаного будинку виготовлена на ім'я ОСОБА_3, якій 12.02.1990 року був виданий технічний паспорт, що містить технічну характеристику даного будинку (а.с. 7).

Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як, розпорядився особистими речами померлого.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію(інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міста і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок, вбачається, що останній придатний до експлуатації та не відноситься до категорії самовільного (самочинного) (Указ Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель").

Таким чином, вищезазначені докази у своїй сукупності та взаємозв'язку свідчать про те, що спадкодавець за свого життя мав всі законні підстави для отримання свідоцтва на право власності на житловий будинок, але цього не здійснив.

При цьому, виникнення у спадкодавця права власності на спірний житловий будинок не пов'язано з здійсненням державної реєстрації цього права, оскільки дані правовідносини виникли до набрання чинності діючого ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року, а тому при вирішенні даної справи необхідно керуватися нормами Цивільного кодексу в редакції 1963 року.

Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Миру, 2, в с.Улянівка Братського району Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Улянівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований по вул. Миру, 2, в с. Улянівка Братський район Миколаївська область, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 18 лютого 2002 року.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя ОСОБА_4