Справа № 558/265/16-ц
номер провадження 2/558/135/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:

суддя Мельник Д.В.

секретар судового засідання Хомяк О.О.,

за участю:

представник позивачки ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

Громадянка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до громадянина ОСОБА_3, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно на утримання на період навчання до 30.06.2019 року повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, визнав частково та вважає, що зможе сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини своїх доходів.

Під час розгляду справи по суті, представник позивачки ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_2 позов підтримав повністю, суду пояснив, що виховання та утримання дітей є обовязком батька, а саме відповідача ОСОБА_3Зі слів представника, позивачка ОСОБА_1 із початку жовтня 2016 року немає постійного місця роботи, тому не може сама утримувати сина, який навчається на денній (державній) формі навчання в університеті у місті Рівне. Представник позивачки також пояснив, що кошти на утримання сина необхідні для його лікування, так як він має захворювання зору, а також на харчування, проїзд у транспорті, на одяг. Представник ОСОБА_2 також висловив думку про те, що мати відповідача ОСОБА_3 отримує пенсію, тому дані обставини не можуть впливати на матеріальний стан відповідача.

У своєму письмовому поясненні, скерованому на адресу суду, позивачка ОСОБА_1 також підтримала свої позовні вимоги та вказала, що аліменти необхідні для харчування сина, для лікування його у звязку із захворюванням очей, для купівлі одягу, оплати гуртожитку, проїзду в транспорті. Із пояснення позивачки, відповідач ОСОБА_3 своєму синові нічого не купляв та не допомагав (а.с.32)

Відповідач ОСОБА_3 позов щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається, визнав частково, суду пояснив, що зможе сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини своїх доходів. Відповідач заперечив обставини у письмовому поясненні позивачки ОСОБА_1 про те, що він не надавав допомоги своєму синові. Зі слів ОСОБА_3, сплачуючи на його утримання аліменти до повноліття, він також надавав йому у 2015 році кошти на купівлю рюкзака та на інші речі, спілкувався з ним як батько. При цьому, відповідач вказав, що позивачка перешкоджала йому у зустрічах для спілкування з сином.

Також, ОСОБА_3 пояснив, що він розуміє про необхідність утримання ним сина, який навчається, але третю частину своїх доходів він не може витрачати на аліменти. Так, на даний момент він одружений, у його сімї проживають дві неповнолітніх дочки дружини від іншого щлюбу та мати похилого віку. Йому необхідно витрачати кошти на утримання своєї хворої матері похилого віку, яка потребує постійного лікування та стороннього догляду. Сам відповідач також переніс захворювання гепатит, і тому також потребує лікування, на яке необхідно кошти. Відповідач підтвердив, що єдиним джерелом його доходу є його заробіток на посаді фельдшера комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної Ради.

Взявши до уваги пояснення сторін та представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши інші встановлені обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

29.05.2006 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 розірвано (а.с.2-4,20,21).

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досяг повноліття (віку вісімнадцяти років) 24.06.2016 року (а.с.2-4, 6).

Згідно письмової довідки №477 від 09.06.2016 року, громадянин ОСОБА_4 з 01.09.2015 року є студентом першого курсу психолого - природничого факультету Рівненського державного гуманітарного університету денної державної форми навчання за спеціальністю «екологія» (а.с.5).

Таким чином, беручи до уваги дослідженні письмові докази щодо батьківства відповідача ОСОБА_3 до його повнолітнього сина та навчання останнього у Рівненському державному гуманітарному університеті денної державної форми навчання за спеціальністю «екологія» з 01.09.2015 року, вважаючи на норми ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обовязку щодо утримання свого сина.

Згідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Під час розгляду справи по суті, судом досліджені докази, які підтверджують можливість надання відповідачем ОСОБА_3 матеріальної допомоги своєму синові. Так, згідно довідки про доходи комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної Ради від 01.08.2016 року, відповідач ОСОБА_3 у даному закладі працює на посаді фельдшера, загальна сума його доходів з 01.02.2016 року по 31.07.2016 рік становить 32 034 гривні 81 копійки (без урахування аліментів) (а.с.25). При цьому, керуючись ст.ст.181,200 Сімейного кодексу України, вважаючи на наявність у відповідача постійного місця роботи та регулярного доходу, суд вважає про необхідність визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів.

Відповідно до ст.ст.182, 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки чи сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом досліджено надану позивачкою ОСОБА_1 довідку про її доходи відділу охорони здоровя Рівненської районної державної адміністрації №5 від 04.10.2016 року, згідно якої загальна сума її доходу за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 рік становить 26 077 гривень 52 копійки (а.с.40). Позивачкою ОСОБА_1, у відповідності до ст.ст. 57-60 Цивільного процесуального кодексу України, не було надано інших належних та допустимих доказів, які свідчили про стан здоровя та матеріальне становище повнолітньої дитини, яка навчається.

Згідно до письмової довідки №911 від 01.08.2016 року, виданої посадовими особами місцевої сільської Ради , відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу його сімї входять: дружина ОСОБА_6, дві неповнолітні дочки дружини та мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22,23,24).

Мати відповідача ОСОБА_3, яка проживає з ним однією сімєю, у відповідності до висновку лікарсько-консультативної комісії комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» селища Демидівка Рівненської області, потребує постійно стороннього догляду та постійного амбулаторного лікування у звязку із захворюваннями (а.с.27).

У відповідності до епікризів із медичної карти відповідача ОСОБА_3 за 2010-2015 роки, останній потребує лікування у звязку із перенесеним захворюванням(а.с.29-31).

Дружина відповідача ОСОБА_3, у відповідності до довідки про доходи комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної Ради від 01.08.2016 року, за лютий-липень 2016 року отримувала заробітну плату у межах від 865 до 1018 гривень щомісячно(а.с.26).

Згідно письмової довідки №905 від 28.07.2016 року, виданої посадовими особами Вовковиївської сільської Ради Демидівського району, відповідач ОСОБА_3 на території Ради в оренду житлових, господарських будівель земельних ділянок в оренду не надає (а.с.28).

Таким чином, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, суд бере до уваги встановлені та передбачені ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. Так встановлено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно із дружиною та двома її неповнолітніми дочками, доглядає матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду та постійного лікування. Відповідачу ОСОБА_3 також необхідно нести витрати на своє особисте лікування. Єдиним джерелом доходу ОСОБА_3 є заробітна плата за місцем роботи, інших джерел доходу відповідача судом не встановлено

(а.с.22-28).

Встановлені судом вищевказані обставини, обмежують можливості відповідача ОСОБА_3 щодо отримання достатніх доходів для сплати ним на утримання повнолітнього сина, що навчається, аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходу.

Приймаючи рішення щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина, що навчається, суд керується ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до змісту ст.199 Сімейного Кодексу України, обовязок по здійсненню витрат на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, лягає на обох батьків, у звязку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах.

Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, що навчається, в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів.

Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності до ст.88 Цивільного кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.Вважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина, що навчається, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 507 гривень 13 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 187, 189-192, 194-197, 200, 201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Починаючи з 04.07.2016 року стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Рішення, в частині стягнення з 04.07.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, в межах одного місячного платежу, допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в дохід держави 507 (пятсот сім) гривень 13 (тринадцять) копійок судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного загального суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник