Провадження № 2/127/5887/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області складі

головуючого судді Романюк Л. Ф.

секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.05.2013 року ОСОБА_2 взяв у борг в позивача 36000 грн. і зобовязався повернути їх до 20.06.2016 року, що підтверджується розпискою від 05.05.2013 року виданої ОСОБА_2 Як вказував відповідач гроші ним займались на розвиток бізнесу. У даній розписці відповідач зобовязався повернути борг до 20.06.2016 року, однак до теперішнього часу борг не повернуто. На прохання добровільно повернути борг відповідач не реагує. Просив суд стягнути з відповідача 36000,00 грн. за договором позики, 26 460, 00 грн. суму індексу інфляції, 3586, 11 грн. 3% річних та судові витрати.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, хоча про дату та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином судовими повістками.

Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

05.05.2013 року ОСОБА_2 взяв у борг в ОСОБА_1 36000 грн. і зобовязався повернути їх до 20.06.2016 року, що підтверджується розпискою від 05.05.2013 року виданої ОСОБА_2 (а.с.7).

На прохання добровільно повернути борг відповідач не реагує.

Встановленим фактам відповідають зобовязальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч.2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В установлений строк відповідач ОСОБА_2 не виконав своє зобовязання, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і три проценти річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання в силу прямої дії ч.2 ст.625 ЦК України.

За викладених обставин, стягненню підлягає сума в розмірі 66049, 11грн., з яких: 36000,00 грн. сума основного боргу за договором позики, 26 460, 00 грн. суму індексу інфляції, 3586, 11 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 660,50 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 553, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 209, 212, 214, 215, ЦПК, України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики в розмірі 66049, 11грн. (шістдесят шість тисяч сорок девять гривень 11 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 660,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може буди оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: