У Х В А Л А

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и л а :

Корольовський районний суд м. Житомира заочним рішенням від 3 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив: визнав за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на димову трубу, що є приналежною річчю приміщення котельні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язав ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні вказаною димовою трубою.

Апеляційний суд Житомирської області 16 грудня 2015 року заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 3 червня 2013 року скасував і ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року залишила без змін.

У вересні 2016 року до Верховного Суду України звернувся ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини першої статті 186 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх вимог заявник надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 3 вересня 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з підстав того, що сторони не є власниками спірного майна - димової труби. При цьому суди установили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули право власності на котельню, однак спірна труба не є приналежною річчю до неї; рішення першої інстанції на підставі якого вони зареєстрували право власності на вказану трубу скасовано судом апеляційної інстанції, у зв'язку з чим скасована реєстрація права власності на трубу за сторонами.

Наданою для порівняння ухвалою від 3 вересня 2014 року Вищий адміністративний суд України залишив в силі рішення суду першої інстанції, який задовольнив позовні вимоги про визнання протиправними дій комунального підприємства щодо здійснення державної реєстрації права власності на спірну димову трубу за товариством з додатковою відповідальністю «Житомирбудцукор» (далі − ТДВ «Житомирбудцукор») та скасування державної реєстрації права власності.

У справі, в якій постановлено зазначену ухвалу суду касаційної інстанції, та у справі, рішення в якій просить переглянути заявник, наявні різні предмети й підстави позову, зміст позовних вимог та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності, усунення перешкод у користуванні майном за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук