АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2022/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Ярмолюка О.І.

секретаря Шевчук Ю.Г.

з участю:

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з незаконного користування спільної власності, стягнення моральної і матеріальної шкодита одночасно звернувся до суду з клопотанням про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та на майно відповідача ОСОБА_3, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а також транспортні засоби останніх.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про розгляд справи, про що свідчить розписка, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності особи, яка бере участь у справі.

У відповідності з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції- Мороз В.О. Провадження № 22-ц/792/2022/16

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія ухвала

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Питання забезпечення позову регулюються ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Згідно вимог ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, які беруть участь у справі.

Абзацами 1, 3 пункту 4 цієї постанови роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з незаконного користування спільної власності, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22 червня 2016 року відкрито провадження у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено обставин, які є обов'язковими для доведення при подачі такої заяви в розумінні ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Натомість в заяві ОСОБА_1 відсутні посилання на докази про належність майна саме відповідачам, заява не містить відомостей щодо наявності у відповідачів рухомого майна, що належить їм на праві власності, заявником не конкретизовано рухоме майно на яке саме заявник просить накласти арешт та не зазначено причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості щодо права власності на будинок №1 по вул. Червонокозачій в с. Давидківці, Хмельницького району Хмельницької області відсутні, а встановити відомості про власника будинку №2 по Проспекту Миру у місті Хмельницькому неможливо.

Справа не містить об'єктивних даних, що майно на яке заявник просить накласти арешт належить на праві власності чи перебуває у користуванні відповідачів у зв'язку з чим суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги не вказують на порушення судом норм процесуального закону.

Твердження апелянта, що він не звертався до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення з незаконного користування спільної власності, стягнення моральної і матеріальної шкоди. В цій же позовній заяві під пунктом 7 він просив накласти арешт на майно відповідачів (а.с.5 матеріалів справи).

Відповідно до положень ст. 153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тому суд підставно розглянув заяву ОСОБА_1 без виклику в судове засідання.

Не спростовують висновків суду і інші доводи апеляційної скарги, в тому числі посилання на розгляд даного питання неповноважним складом суду.

У даній справі суддя Мороз В.О. не є відповідачем, відвід їй у встановленому законом порядку учасниками процесу не заявлявся. Дана справа була передана судді Мороз В.О. після повторного автоматизованого розподілу, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про постановлення в цій справі іншої ухвали про забезпечення позову, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо цього питання.

Наведене свідчить про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча /підпис/ С.А. Карпусь

Суддя /підпис/ Н.О. Федорова

Суддя /підпис/ О.І. Ярмолюк

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь