Справа № 150/493/16-ц
Провадження № 2/150/214/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю : секретаря судового засідання Гендзьори О.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини в твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в твердій грошовій сумі. Вказала, що шлюб із відповідачем ОСОБА_2 зареєстрований 02.10.2004 року. Рішенням Чернівецького районного суду від 03 грудня 2009 року шлюб було розірвано, однак, після розірвання шлюбу проживали разом, і у них 08.08.2015 року народився син - ОСОБА_4. Дитина проживає біля позивачки та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від обовязку батька щодо утримання дитини, вона змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач матеріально забезпечений, постійно їздить на заробітки до м. Київ де працює на будівництві, таким чином має можливість надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу, як непрацездатній дружині, тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення їх сином трирічного віку. В порядку ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України просить допустити негайне виконання рішення в сумі платежу за один місяць, що буде встановлена судом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та подав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що на даний момент проживає з мамою, свого житла не має, постійної роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід, надає матеріальну допомогу членам своєї сімї та на підтвердження вищезазначеного до заперечення додав відповідні документи. Погоджується сплачувати на дитину аліменти в розмірі 400грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2004 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Рішенням Чернівецького районного суду від 03 грудня 2009 року шлюб було розірвано.

Однак, не перебуваючи у шлюбних відносинах у сторін є малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №319193 від 11 серпня 2015 року та, в якому батьком дитини записано ОСОБА_2 Також факт батьківства підтверджується відповідачем в судовому засіданні. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її забезпеченні, що підтверджується довідкою виконкому Борівської сільської ради від 31.08.2016 року №2631.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне:

Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_4 згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 319193 від 11 серпня 2015, однак, добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини.

Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, допомоги на утримання дитини не надає.

Судом встановлено, що на даний момент відповідач ніде не працює, що стверджується довідкою, виданою виконкомом Борівської сільської ради від 28.09.2016 року № 2823 та ксерокопією його трудової книжки.

Наявність доходу із заробіток, про що зазначено в позовній заяві не доведено належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, згідно наданих суду довідок, виданих виконкомом Борівської сільської ради слідує, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає за даною адресою. Крім земельної ділянки (пай) інше майно по сільській раді за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у користуванні ОСОБА_2 є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,72 га з них: 0.25 га земельної ділянки обробляє ОСОБА_2 самостійно, 0.47 га земельної ділянки обробляє ОСОБА_1 Згідно довідки, виданої СФГ «Оріон», , вбачається, що ОСОБА_2 в 2016 році було нараховано 2739,13 грн., видано 2205,00 грн., прибуток 534,13 грн. за оренду земельного паю .

З наведеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки його дохід є мінливим та непостійним.

Відповідно до ст. ст. 180, ч. 3 181, ч. 1 183, ст. 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідач тимчасово не працює, має нерегулярний, мінливий дохід від ведення сільського господарства, належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, син знаходиться на повному забезпеченні матері, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 700 гривень, починаючи з дня подачі позову 05 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України, допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за 1 місяць.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено можливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дружини, наявність доходу із заробітку на будівництві не доведена жодними доказами та враховуючи те, що дохід, який є мінливим та непостійним, а також те, що судом вирішено спір про стягнення аліментів на дитину, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів на утримання дружини - відсутні.

Натомість, відповідачем надані суду докази, якими спростовуються доводи позивача про можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів на утримання дружини слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України, має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-61, 88, 174, 209, 212-215, 218, 292-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини в твердій грошовій сумі - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, 21.10.1985року народження, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 700 /сімсот/ гривень щомісячно, починаючи з 05.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 / пятсот пятдесять одна/ гривня 20 коп. за розгляд справи.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення, у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, складено 10.10.2016 року.

Суддя Кушнір Б.Б.