РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/17459/15-ц

пр. № 2/759/1090/16

25 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.11.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

07.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено мирову угоду, відповідно до умов якої, відповідач - ОСОБА_2 зобов'язалась з 01.01.2015 року в добровільному порядку виселитись разом із членами сім'ї з квартири АДРЕСА_1.

У січні 2015 року відповідач, разом із членами своєї сім'ї виселилась в добровільному порядку зі згаданої квартири, але з реєстраційного обліку не знялась по сьогоднішній день.

Згідно довідки Форми №3, виданої КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 17.08.2015 року №9445, у згаданій квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідач не проживає без поважних причин у згаданій квартирі з січня 2015 року, не несе витрати на її утримання, не сплачує комунальні послуги, а своєю реєстрацією змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Дані обставини підтверджуються Актом від 18.08.2015 року складеного сусідами житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до якого, відповідачі у спірній квартирі не проживають, особистих речей не зберігають, ним не цікавляться, залишили його добровільно.

Таким чином, відповідачі своєю реєстрацією створюють перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своїм майном. Добровільно знятись з місця реєстрації проживання останні не знялись, що змусило позивача, керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні 25.01.2016 року представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі до суду двічі не з'явились, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 17, 27), про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, та направили до суду листи про розгляд даної справи без участі їх представників (а.с. 28, 30).

Суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, на підставі представлених доказів, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності на житло та право на спадщину за законом (а.с. 3, 4).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки Форми №3, виданої КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 17.08.2015 року №9445, у згаданій квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до Акту від 18.08.2015 року складеного сусідами житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до якого, відповідачі у спірній квартирі не проживають, особистих речей не зберігають, ним не цікавляться, залишили його добровільно (а.с. 6).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі в спірному жилому приміщенні не проживають, ним не цікавляться, залишили його добровільно, перешкод в користуванні житловим приміщенням їм ніхто не чинив, а тому вони втратили право користування згаданим житловим приміщенням.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 487 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивачка при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Служба у справах дітей Святошинської РДА у м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє від себе та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в сумі 487,20 грн. отримувач: УДКСУ у Святошинському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у. м. Києві, рахунок: 0009, МФО 820019, код платежу: 22030001, призначення платежу: 22030001; 050; «Судовий збір», Святошинський р/с, 02896733.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник