Провадження № 2/522/459/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Свяченої Ю.Б.,

при секретарі - Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору органу опіки та піклування ПРА ОМР та просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 11 вересня 2013 року вони з відповідачем знаходились в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син - ОСОБА_6 Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, вони припинили вести спільне господарство та почали мешкати окремо.

Також вказує, що з часу припинення спільного проживання в якості подружжя, відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини. Також відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому всі витрати несе позивачка.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином, подав до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_2

Представник органу опіки та піклування ПРА ОМР у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення позивачки та її представника, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позовних вимог.

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Від сумісного проживання в сторін народився син - ОСОБА_6, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, вони припинили вести спільне господарство та почали мешкати окремо.

Також судом встановлено, що з часу припинення між сторонами ведення спільного господарства та припинення подружніх стосунків, відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини.

Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач не допомагає матеріально забезпечувати сина, тому всі витрати на виховання дитини несе позивачка.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою.

Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради відповідним висновком № 1405/01-11. від 07 жовтня 2016 року було встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні малолітнього ОСОБА_6

З листа Адміністрації КУ «Дитяча міська поліклініка №4» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради, в якій малолітній ОСОБА_6 перебував на обліку від народження до жовтня місяця 2015 року, вбачається, що інформація щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини в зазначеному дитячому лікувальному закладі відсутня.

В матеріалах справи також наявні заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_1, які знайомі з позивачкою, та вказали, що ОСОБА_2 виховує дитину самостійно, а батько участі у вихованні та утриманні сина не здійснює.

Листом Одеської дирекції Поштамт-Ценрт поштового зв'язку №1 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №12/603-609ЮК від 21 червня 2016 року повідомлено про відсутність переказів на ім'я ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2015 року по 15 червня 2016 року.

Вищевказані обставини підтверджують відсутність участі відповідача в утриманні та догляді за малолітнім сином.

Суд оцінює вищевказані докази на їх належність та допустимість на підставі ст. ст. 58, 59 ЦПК України, а тому вважає доведеним у судовому засіданні факт доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина ОСОБА_6

Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ст. 64 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», ЗУ «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» від 24.01.1995 року, для збереження здоров'я та психіки дитини, створення їй нормальних умов життя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Керуючись Постановою пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ЗУ «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» від 24.01.1995 року, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10, 19, 64, 164, 180 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Б. Свячена