АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6107/16 Справа № 201/7117/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ходаківський М. П. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Повєткіна В.В., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська про визнання дії протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська (далі КВЖРЕП), про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він 17 листопада 2014 року звернувся до відповідача зі скаргою щодо надання неякісних послуг та непрацюючого стояка гарячої води в його будинку, а 14 січня 2015 року звернувся зі скаргою до Управління житлового господарства міської ради із приводу відсутності відповіді на вказане звернення.

02 лютого 2015 року листом № Б-1 позивачу надано відповідь, що співробітники ділянки № 5 склали акт від 30 січня 2015 року про відсутність позивача вдома при неодноразовому відвідуванні його квартири. Щодо ненадання відповіді на запит позивача, скаргу та непрацюючий стояк в будинку не зазначено жодним чином.

Позивач вважав, що відповідачем не надано повної відповіді на скаргу щодо прийняття мір із усунення причини несправності технічного обладнання, чим порушено його право на отримання відповіді на звернення та одержання якісних послуг. Також позивач вважав, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінив у 6 000 грн. та просив стягнути із відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано неправомірними дії КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська при розгляді скарги ОСОБА_2 від 17 листопада 2014 року у зв'язку із відсутністю відповіді на поставлені у скарзі питання.

Зобов'язано КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська розглянути скаргу ОСОБА_2 від 17 листопада 2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та вжити заходи щодо усунення пошкодження в системі опалення відповідно до вказаної скарги.

Стягнуто із КВЖРЕП Жовтневого району м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з КВЖРЕП на користь держави судовий збір у розмірі 243,6 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду, задовольнивши його позовні вимоги в частині стягнення неустойки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд посилався на те, що позивач 17 листопада 2014 року звернувся до відповідача зі скаргою щодо надання неякісних послуг та не працюючий стояк гарячої води в будинку, внаслідок чого рушникосушкарка в його квартирі не працює. 14 січня 2015 року позивач звернувся зі скаргою до Управління житлового господарства міської ради з приводу відсутності відповіді на звернення до ділянки №5 КВЖРЕП від 17 листопада 2014 року.

02 лютого 2015 року листом №Б-1 УЖГ Дніпропетровської міської ради надано відповідь, що співробітники ділянки № 5 склали акт від 30 січня 2015 року, не завірений печаткою, про відсутність позивача вдома при неодноразовому відвідуванні його квартири. Щодо ненадання відповіді на запит позивача, скаргу та непрацюючий стояк в будинку не зазначено жодним чином, а в листі відповідача не надано відповіді на ті питання, що ставились позивачем.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Суд виходив із того, що відповідь на заяву позивача на поставлені у скарзі питання відповідачем не надана.

Розглядаючи вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 000 грн. неправомірними діями відповідача, суд врахував ч. 2 ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» та виходив із того, що позивачеві дійсно була нанесена моральна шкода несвоєчасним наданням відповіді на його заяву, витратою часу та моральних зусиль для звернення до суду за відновленням порушеного права на розгляд його заяви відповідачем по суті. Тому, із урахуванням встановлених судом порушень з боку відповідача щодо термінів розгляду відповідних заяв, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення неустойки за кожен день затримки надання житлово-комунальних послуг, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вказаних вимог, оскільки позивачем не наведено правових підстав на отримання вказаної неустойки та не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження можливості стягнення із відповідача неустойки, а тому суд відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог.

Не можуть бути підставою для зміни рішення суду в частині стягнення неустойки із відповідача, посилання позивача на положення п.8 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.8 ч.1 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

А п.8 ч.2 цієї статті передбачено обов'язок виконавця сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що налагодження опалення у будинку АДРЕСА_1 неможливо зробити через відсутність доступу виконавця до окремих квартир у цьому будинку, де знаходяться крани для випуску повітря із системи опалення. Такі припущення у своїх зверненнях також допускав і сам позивач (а.с.80,90,91).

За таких обставин відсутні достовірні докази про те, що неповноцінна робота системи опалення у будинку АДРЕСА_1 була причиною лише неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків. А тому відсутні правові підстави для стягнення із відповідача неустойки, відповідно до вимог ч.6 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Інші доводи у апеляційній скарзі відсутні.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що передбачені ст. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні, і оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене із додержанням норм процесуального права та у відповідності із нормами матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: