Справа № 212/5067/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

народних засідателів Костючок В.Б., Савоста Т.Ю.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, про визнання оголошення громадянин померлими,-

в с т а н о в и в:

30 серпня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення громадян померлими.

в обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві спільної сумісної власності належить частина квартири АДРЕСА_1 (Тухачевського) в м. Кривому Розі, іншими співвласниками квартири є бабуся заявника ОСОБА_2, мати ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4, та їх діти ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_6 заявниці разом з її чоловіком та дітьми в 1996 році знялися з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою і виїхали з квартири в невідомому напрямку, а заявниця залишилася з бабкою ОСОБА_2 З того часу від них не має ніяких відомостей, вони не дзвонили, не писали листи, ніхто з спільних знайомих не знає про їх місце перебування. 29 травня 2010 року ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини вищевказаної квартири, але спадщину заявник не може оформити через відсутність спадкоємця першої черги матері заявниці ОСОБА_3, місцезнаходження якої невідоме, в звязку з цим неможливо отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про спадщину за законом після смерті бабки заявника. 13 серпня 2010 року заявниця звернулася до Жовтневого РВ із заявою про розшук родичів, де їх оголосили в розшук. Після оголошення розшуку ОСОБА_3, її чоловіка ОСОБА_4 та їх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пройшло 5 років 9 місяців, в звязку з чим заявник просить суд оголосити їх померлими, оскільки це необхідно їй для отримання спадщини.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити та оголосити померлими її родичів мати, вітчима, брата та сестру. Пояснила, що з 1996 року, відтоді коли вони всією сімєю знялися з реєстрації і поїхали, її залишили жити з бабкою, її рідного батька було позбавлено батьківських прав. За цей час жодного разу вона не спілкувалася із рідними і їй невідомо де вони перебувають. За таких обставин вона не може оформити спадщину на квартиру після смерті бабки. також, пояснила, що за життя вона не змогла зареєструватися у квартирі за згодою бабки, оскільки з останньою іноді виникали сварки, і заявниця періодично не мешкала в квартирі з бабкою.

Представник заінтересованої особи Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції до суду не зявився, в наданій суду письмовій заяві, просив розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона являється сусідкою заявниці, знає її приблизно 5 років, сама свідок мешкає в будинку № 20 по вулиці Тухачевського з 2006 року, але зареєстрована лише 28 вересня 2016 року, оскільки в неї були кредитні зобовязання. Щодо тих, хто проживав з заявницею в квартирі в період з 1996 року по 2010 рік нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є сусідом заявниці, в будинку № 20 по вулиці Тухачевського мешкає з народження, тобто з 1996 року, але із заявницею познайомився через сестру біля чотирьох років тому. За період з 1996 року по 2010 рік, хто мешкав в квартирі заявниці, він в силу свого віку не знає.

Відповідно до акту, складеному мешканцями будинку № 20 по вулиці Тухачевського в м. Кривий Ріг ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, підписи яких посвідчено майстром ТОВ «Житлокомцентр» від 12.04.2016 року, ОСОБА_1, проживає без реєстрації з сімєю в м. Кривий ріг АДРЕСА_2 з 05.12.2014 по теперішній час (а.с. 9).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності № ж-1134 від 18 серпня 1993 року, квартира за адресою: вул. тухачевського, 20 кв. 39 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася 23.09.1988 року, батьками записані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 18).

З повідомлення виконкому Жовтневої районної у місті Кривий Ріг ради від 22 вересня 2016 року, станом на 22 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані відсутні (а.с. 34).

Як вбачається з наданих Покровським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області відомостей та копій матеріалів ОСОБА_1 зверталася 13.08.2010 року до поліції, однак матеріали знищені з огляду на строки зберігання 5 років, а також зверталася 19.04.2016 року для вжиття заходів щодо розшуку рідних ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, з котрими втрачено звязок з 1996 року, однак згодом ОСОБА_1 звернулася із заявою про припинення розшукових дій, так як їй це не потрібно і зверталася вона для отримання довідки з метою вирішення комунальних питань (а.с. 35-43).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно до п. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 46 ч.1 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Таким чином, рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Згідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлої від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо на підставі незаперечних доказів стверджується, тобто доводяться обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом РАЦС факту смерті.

Статтею 247 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З матеріалів Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області № 5741 від 19.04.2016 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до відділення поліції з заявою про вжиття заходів щодо встановлення місцезнаходження рідних, з котрими втрачений звязок з 1996 року, однак в ході перевірки вона надала заячву про припинення розшуку (а.с. 42).

На даний час розшукової справи не заведено, у розшук ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не оголошувалися (а.с. 43).

Як вбачається з матеріалів справи, доказів про наявність обставин, що загрожували смертю, або дають підставу припускати загибель ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які самостійно знялися з реєстрації і всією сімєю поїхали, суду заявником не надано.

Крім того, суду не доведений належними та допустимими доказами родинний звязок між заявницею та особами, які вона просить оголосити померлими, оскільки в свідоцтві про народження її матірю вказана ОСОБА_12, тоді як в заяві зазначена ОСОБА_3.

Суд не приймає показання свідків, оскільки з їх слів вони знають заявницю не більше 5 років, щодо її родичів нічого не змогли пояснити, більш того є розбіжності між їх показами та письмовими доказами, зокрема актом, ними же складеним, в якому зазначено, що ОСОБА_1 проживає в їх будинку з 2014 року.

Таким чином, суд вважає, що заява про оголошення осіб померлими обґрунтовано тільки формально, тобто заявником не зазначено жодної підстави для оголошення фізичних осіб померлими, а наявність обставин, які б мали загрожувати цим особам смертю або дають підставу припускати загибель від певного нещасного випадку, заявником не доведено. Отже, підстави для оголошення їх померлими відсутні.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 10,11,15,57-60,64,88,212-215, 234, 246, 247 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, про визнання оголошення громадянин померлими відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 20 жовтня 2016 року.

Суддя: О. В. Колочко

Народні засідателі: В.Б. Костючок

ОСОБА_14