Провадження № 2/235/75/16
Справа №235/9336/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 січня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини), визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини), визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь - ОСОБА_3, який до смерті постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2.

У зв'язку зі смертю діда відкрилася спадщина на:

-житловий будинок АДРЕСА_2, який належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу будинку що посвідчений Красноармійською держнотконторою 05.05.1989 року, реєстр № 3699. який у подальшому було зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 05.05.1989 року, номер запису 3774 в книзі 56.

-земельну ділянку площею 0,0688 га, що розташована у АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка належала померлому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 30.08.2001 р.

Позивачка є єдиною спадкоємицею майна діда, яка прийняла спадщину.

Їі бабуся - дружина ОСОБА_3 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2, а її батько не бажає приймати спадщину, у зв'язку з чим в нотаріальній конторі написав заяву про відмову від спадщини.

Як відомо позивачці при житті дідусь не складав заповіт на своє майно.

На час смерті дідуся вона проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2. Однак зареєстрована була за іншою адресою: АДРЕСА_1.

Факт проживання на час відкриття спадщини разом з померлим стверджується довідкою з місця проживання від 16.04.2015 року та поясненнями свідків.

Вважаючи, що вона прийняла спадщину, позивачка звернулася до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус при наданні нею довідок з місця проживання не прийняв заяву, зазначаючи, що нею пропущено строк для прийняття заяви та крім того, зазначив, що в матеріалах нотаріальної справи є заява від відповідачки по справі щодо прийняття спадщини після смерті її дідуся.

Як було зазначено нотаріусом, то відповідачка по справі не може прийняти спадщину після смерті дідуся, так як не може підтвердити рідство з ним.

Таким чином, нотаріус запропонувала позивачці у судовому порядку встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею на цю спадщину право власності.

Вважає, що вона має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також вважає, що я має право на звернення до суду з заявою право на визнання за собою право власності на спадкове майно.На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом із своїм дідусем. Позивачка просить суд встановити юридичний факт постійного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт своєчасного прийняття спадщини, яка залишилася після смерті діда ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Красноармійськ Донецької області), та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її діда - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на: житловий будинок АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,0688 га, що розташована у АДРЕСА_2, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивачки не висунула.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи, за згодою позивачки, за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши свідків, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 515 (а.с.4).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 744 (а.с.5).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4 (а.с.6).

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_8 (а.с.6).

ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14.07.2007 року, прізвище дружини після реєстрації щлюбу - ОСОБА_1 (а.с.7).

Таким чином, ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3.

Будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1989 року (а.с.8).

Земельна ділянка, яка розташована на території АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на землю НОМЕР_1 від 30.08.2001 року (а.с.9).

13.11.2013 року приватним нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3. З заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2, ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовився. Станом на 02.12.2015 року ніхто із спадкоємців із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. Постановою нотаріусу від 15.12.2015р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, спадкоємцем не надано всіх документів, необхідних для оформлення спадщини, а саме документів, що підтверджують родинний зв'язок, як це передбачено п.4.2, п. 4.12 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5.

Частина 2 статті 1259 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті стаття 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Свідок ОСОБА_10, який був сусідом, суду пояснив, що позивачка з дитинства мешкає за адресою: АДРЕСА_2, мешкала з дідусем та бабусею, доглядала за ними. Відповідачка давно поїхала з міста, за багато років приїжджала тільки два рази на похорони.

Свідок ОСОБА_5, який є батьком позивачки та рідним братом відповідачки, суду пояснив, що його донька мешкала за адресою: АДРЕСА_2, з дідусем та бабусею. Його сестра поїхала з міста ще у 1999 році, приїжджала тільки на похорони. Він відмовився від спадщини, яка залишилась після батька для того, щоб потім сестра подарувала будинок та земельну ділянку його доньці, але сестра не змогла отримати свідоцтво про спадщину, через відсутність у неї деяких документів. Донька продовжує мешкати в будинку і після смерті діда, доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, тому він вважає, що саме донька є власником будинку.

Відповіднодо п.23 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час

відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованим, законними, та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1222, 1216, 1219, 1265, 1268, 1269 ЦК України, статтями 234, 235, 256, 258 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини), визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт своєчасного прийняття спадщини, яка залишилася після смерті діда ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Красноармійськ Донецької області).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її діда - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на:

-житловий будинок АДРЕСА_2;

-земельну ділянку площею 0,0688 га, що розташована у АДРЕСА_2, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

В судовому засіданні 15 січня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2016 року.

Суддя