10.10.2016 Єдиний унікальний № 371/1158/16-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-з /371/ 11 /16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача після звернення до суду з вищевказаним позовом звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд в порядку забезпечення позову заборонити здійснювати відчуження майна та майнових прав належних ОСОБА_3, у тому числі в ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське», в межах суми позовних вимог, яка складає 92 404 800 гривень.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази необхідності забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

У заяві про забезпечення позову представник позивача не навів достатніх доводів щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду, створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання.

На підставі викладеного суддя вважає, що заява про забезпечення позову не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 -153, 208 - 210, 213, 215, 222, 223, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_4

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук