Справа № 736/235/16-ц Провадження № 2-др/795/6/16 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Синько О.О. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

11 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Мамонової О.Є., Тагієва С.Р.,
при секретарі:Шевченко М.О.,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми індексації заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Рішенням апеляційного суду від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, рішення Корюківського районного суду від 16 червня 2016 року скасовано в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 113 грн. 59 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

05 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою та просила ухвалити додаткове рішення по справі №736/235/16-ц, яким вирішити питання щодо стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом апеляційної скарги, а саме: стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу, пов'язані з розглядом апеляційної скарги в розмірі 500 грн., стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» судовий збір в дохід держави згідно приписів ч.3 ст.88 ЦПК України.

Заявниця посилалась на ту обставину, що нею до матеріалів справи було долучено незаперечні докази понесених витрат, пов'язаних з виготовленням апеляційної скарги на суму 500 грн., а саме надано клопотання, акт виконаних робіт, оригінал квитанції. Проте у рішенні суду апеляційної інстанції не було висвітлено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, зокрема, щодо витрат понесених апелянтом (позивачем у справі) ОСОБА_6 на правову допомогу в розмірі 500 грн., пов'язану з виготовленням апеляційної скарги на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2015 року №736/235/16-ц. Крім того, на думку апелянта, ч.3 ст.88 ЦПК України регламентовано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому суд мав стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено в п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Відповідно до положень ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи зі змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України витрати на правову допомогу мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

Вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_6 була задоволена частково, рішення скасовано лише в частині відмови у стягненні судових витрат судом першої інстанції, а в частині позовних вимог - залишено без змін, тобто апеляційну скаргу в цій частині відхилено.

Рішення апеляційного суду стосується лише судових втрат, які не є позовними вимогами, що не дає підстав для присудження витрат в порядку ст.88 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Апеляційним судом при вирішенні рішення було враховано, що позивач звільнена від сплати судового збору, проте відповідно до п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов'язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна сплачувати за таку скаргу судовий збір.

За таких обставин, оскільки рішення апеляційного суду від 26 липня 2016 року стосується лише розподілу судових витрат, то підстав для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави та витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_6 - немає.

Таким чином, в задоволенні заяви ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 220, 324 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: