печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Литвинової І.В.

при секретарі - Бажан О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України про відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання судового рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2015 № 2-201/12, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А1 Секьюріті груп" на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 29 134, 22 грн., та виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2012 № 2-201/12, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А1 Секьюріті груп" на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1000,00 грн. Проте оскільки територіальні органи, які підконтрольні Міністерству юстиції України, вказане судове рішення не виконали, позивач просить стягнути з відповідача завдані йому збитки у розмірі 30 134, 22 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на адресу суду направив письмові заперечення, де зазначив, що проти позову заперечує з огляду на його безпідставність та необгрунтованість, просив суд відмовити в задоволенні позову, розгляд справи провести без його участі.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі статтею 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.07.2012 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на його користь з ТОВ "А1 Секьюріті груп", матеріальну шкоду в сумі 27 320 грн. 76 коп., витрати понесені ним у зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 550 грн., розрахунково-касові витрати в сумі 25 грн., витрати на послуги евакуатора в сумі 950 грн. та витрати з оплати судового збору в сумі 288 грн. 46 коп. З ОСОБА_3 на користь позивача стягнуто на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та 8 грн. 50 коп. судового збору(а.с. 8-11).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.12.2012 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.07.2012 року скасовано в частині відшкодування моральної шкоди та ухвалене нове наступного змісту: «Стягнути з ТОВ "А1 Секьюріті груп" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.». В решті рішення суду залишено без змін(а.с. 12-14).

На виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2015 № 2-201/12, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А1 Секьюріті груп" на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 29 134 грн. 22 коп., та виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2012 № 2-201/12, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А1 Секьюріті груп" на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1000,00 грн. (а.с. 15, 17)

У результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє, а саме: згідно відповіді УДАІ м. Києва - транспортні засоби за боржником не зареєстровані; згідно отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових,прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - відомості стосовно майна боржника відсутні; згідно відповідей банківських установ - кошти на розрахункових рахунках у боржника відсутні; за місцем реєстрації боржник відсутній(а.с. 16, 18).

Згідно матеріалів виконавчого провадження, фактичне місцезнаходження боржника ТОВ "А1 Секьюріті Груп": 08160, Києво-Святошинський район, с. Гатне вул. Інститутська, 73, що за територіальною підвідомчістю відноситься до Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області.(а.с. 10)

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», 06.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями статті 1173 цього Кодексу встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

При цьому, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди "передбачено, зокрема, що суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що коло відповідачів позивачем визначено не вірно, що тягне за собою відмову у задоволенні позовних вимог, разом з тим з наданих суду доказів, долучених позивачем до позовної заяви не вбачається, що існує судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби щодо визнання протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги є безпідставними, які не знайшли підтвердження в судовому засідання та пред'явлені до неналежного відповідача, тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23, 1166,1167,1173 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Литвинова