Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/664//16 Головуючий у 1-й інстанції: Купавська Н.М.
Провадження № 22-ц/778/4433/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Спас О.В.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маттіол», орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення першкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які діють в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, ТОВ «Маттіол», орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення першу код в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який в ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позову зазначено, що вона та її чоловік ОСОБА_10 є співвласниками гуртожитку по АДРЕСА_2.

За рішенням суду за нею визнано право власності на 3 поверх вищезазначеного гуртожитку, у кімнату №28 гуртожитку вселилася відповідач ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_5, так як час вселення ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах із заводом «Мелітопольпродмаш». Однак, відповідачі тривалий час не проживають в гуртожитку без поважних причин, укладати договір оренди житла з новим власником відмовляються, орендну плату не вносять. Крім того, у ОСОБА_4 у власності є інше житло, в якому вона зареєстрована та постійно проживає.

Також зазначала, що зі згоди ОСОБА_4 у вищевказану кімнату гуртожитку вселилася сім'я ОСОБА_9, які ордер на вселення не отримували, у трудових відносинах із власником не знаходилися, плату за проживання та комунальні послуги не сплачують.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тривалий час не проживають у гуртожитку без поважних причин, вважає, що вони втратили право користування жилим приміщенням. Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_6 та їх неповнолітні діти вселилися самовільно в спірну кімнату гуртожитку, без згоди власника, тому їх необхідно виселити без надання іншого житлового приміщення.

Враховуючи вищевикладене позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7 та їх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 з кімнати АДРЕСА_2; визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 в користуванні житловим приміщенням та виселено з кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_7.з малолітніми дітьми: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано ОСОБА_4 такою що втратила право користування житловим приміщенням: кімнатою АДРЕСА_2.

В позові до ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, а саме: позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно будівля гуртожитку, що розташована по АДРЕСА_2, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 (2/5 частки перший та другий поверхи) та ОСОБА_3 (3/5 частки) /а.с.13-16/, що також підтверджується свідоцтвом про право власності за ОСОБА_3 та свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.17-18/. В наданому витязі тип об'єкту права власності вказаний «будівля гуртожитку».

Кімната АДРЕСА_2, була надана відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку, виданого АТ «Мелітопольпродмаш», оскільки на той час відповідачка ОСОБА_4 працювала в АТ «Мелітопольпродмаш», що підтверджується записами в трудовій книжці відповідачки /а.с.145,146, 148/.

Згідно довідки ТОВ «Маттіол» заборгованість за комунальні послуги за кімнатою №28 перед ТОВ «Маттіол» складає 1017 грн. 30 коп. /а.с.142/.

За відомостями Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 16 липня 1998 року за іншою адресою: АДРЕСА_1 /а.с.23/. Право власності на дану квартиру зареєстровано за нею та ОСОБА_5, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 14.04.2016 року /а.с.74-76/. Отже відповідачка ОСОБА_4 не використовує кімнату в гуртожитку за призначенням, договору оренди не уклала з власником майна.

У відповідності до ст. 107 ЖК України наймач або член сім'ї, що вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням.

Судова колегія вважає правомірними висновки суду першої інстанції ,щодо необхідності визнання відповідачки ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_2 і рішення суду в цієї частині сторонами не оскаржується..

Що стосується позовних вимог про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в кімнаті №28 даному гуртожитку, то судова колегія приходе до висновку, що районний суд вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано прийшов до висновку ,що в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи відповідачка ОСОБА_5 вселилася в кімнату АДРЕСА_2 на підставі ордеру, виданого АТ «Мелітопольпродмаш» /а.с.145/.

Згідно відомостей Мелітопольського МВ УДМС відповідачка зареєстрована за даною адресою з 05 грудня 1996 року по теперішній час /а.с.30/.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

У відповідності до п. 10 Постанови ВС України N 2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПк України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За вимогами ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно довідки ТОВ «Маттіол» у кімнаті №28 та третьому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 зареєстровані, але не проживають тривалий час ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_5 /а.с.8/.

В ході проведення покімнатної перевірки встановлено факт непроживання відповідачок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в кімнаті №28 даного гуртожитку /а.с.19/.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги вказані документи так як вони складені посадовими особами ТОВ « Маттіол» власниками якого є позивачі по справі ОСОБА_3 ,і яз яких не вбачається саме з якого моменту та протягом якого саме періоду ОСОБА_5 була відсутня за місцем проживання в гуртожитку.

Сам факт відсутності особи у житловому приміщенні не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування, оскільки відповідно до правил ст.71 ЖК України підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є непроживання понад шість місяців в житловому приміщенні без поважних причин.

За матеріалами справи відповідачка ОСОБА_5 виїхала за кордон, де тимчасово працює, іншого житла не має.

Непроживання у гуртожитку відповідачки ОСОБА_5 у зв'язку із виїздом її за кордон на заробітки судом першої інстанції правомірно визнано поважною причиною.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 серпня 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: