Справа № 357/6901/15-ц
У Х В А Л А

05 січня 2016 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбург Російської Федерації від 01 грудня 2014 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбург Російської Федерації від 01 грудня 2014 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 01.12.2014 року Кіровським районним судом м. Єкатеринбурга Російської Федерації у справі за № 2-8813/18(14) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було прийнято рішення за яким ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року і до повноліття дітей. Дане рішення суду набрало законної сили 26 січня 2015 року і дійсне до виконання на території Російської Федерації. На даний час ОСОБА_2 проживає на території України, так як він є громадянином України, де рішення районного суду м. Єкатеринбурга не має законної сили. ОСОБА_1 просить постановити ухвалу про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбурга, Російської Федерації ухвалене, 01 грудня 2014 року по справі № 2-8813/18(14) про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року і до повноліття дітей.

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду даного клопотання повідомлені належним чином, представник ОСОБА_1 подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу в його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ст.395 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_2 належним чином повідомлений про надходження клопотання, у місячний термін не надав до суду можливі заперечення. ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду даного клопотання повідомлено належним чином. Неявка сторін або їх представників без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Відповідно до приписів ст.395 ЦПК України, про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п'ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а так само коли у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Судом встановлено, що 01.12.2014 року Кіровським районним судом м. Єкатеринбурга, Російської Федерації у справі за № 2-8813/18(14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було ухвалено рішення за яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавлений батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку та(або) іншого доходу, щомісячно, починаючи утримання з 25.09.2014 року і до повноліття дітей. ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд вказаної справи телеграмою, що підтверджується її копією. Дане рішення суду набрало законної сили 26 січня 2015 року і дійсне до виконання на території Російської Федерації. Копія вказаного рішення міститься в матеріалах клопотання як і його переклад на українську мову. На даний час ОСОБА_2 проживає на території України, так як він є громадянином України, де рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбурга, Російської федерації не має законної сили, і тому потребує визнання на території України.

Судом направлялось ОСОБА_5 повідомлення про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке отримано останнім особисто 03.09.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Своїм правом на подання до суду заперечень ОСОБА_2 не скористався, своє ставлення до поданого клопотання не висловив, що не перешкоджає його розгляду.

Суд при розгляді вищевказаного клопотання керується Мінською Конвенцією про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року, ратифікованою Верховною Радою України від 10.11.1994 року, яка вступила в законну силу для України 14.04.1995 року, Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року № 1618-IV та Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року, № 1092/5/54.

Подане клопотання є обґрунтованим, а за формою та змістом є таким, що відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 390-394 ЦПК України.

У відповідності до Мінської Конвенції від 22.01.1993 року, рішення іноземного суду набрало законної сили; стягувачем не пропущено строк предявлення рішення суду до примусового виконання в Україні, а тому відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 390-395 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбург, Російської Федерації від 01 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Кіровського районного суду м. Єкатеринбурга, Російської Федерації, ухвалене 01 грудня 2014 року по справі № 2-8813/(14) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку та(або) іншого доходу, щомісячно, починаючи утримання з 25.09.2014 року і до повноліття дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення.У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6