провадження № 2/389/694/16
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Українського В.В.

при секретарі - Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Знам'янка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 і просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтував тим, що 25 квітня 2016 року він домовився із відповідачем про купівлю будинку, який розташований по АДРЕСА_1 Сторони уклали договір купівлі-продажу вказаного будинку. На виконання вказаного договору позивач сплатив відповідачеві 15000 гривень та прийняв вказаний будинок. Відповідач в свою чергу прийняла грошові кошти за продаж будинку та передала його позивачеві разом із ключами, вибралася із будинку і забрала свої речі. Договір домовилися нотаріально оформити та зареєструвати в установленому законом порядку. Однак до теперішнього часу відповідач свої зобов'язання не виконала, виїхала до іншого місця проживання, правовстановлюючі документи на будинок не виготовила, тобто ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Позивач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Поважних причин своєї неявки відповідач суду не повідомила, як і не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно.

Відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Сторони по справі уклали 25 квітня 2016 року в простій письмовій формі договір купівлі продажу будинку по АДРЕСА_1, відповідно до якого відповідач продає, а позивач купує будинок по АДРЕСА_1 за 15000 гривень. Згідно договору купівлі-продажу відповідач дійсно отримав від позивача 15000 гривень у рахунок купівлі-продажу будинку (а.с.10).

Технічний паспорт свідчить про те, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_2 на підставі довідки виконкому Макариської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 19.04.2016 (а.с.10-14). Відповідно до вказаної довідки, будинок побудований в 1964 році, для будівництва та його обслуговування надавалася земельні ділянка загальною площею 0,16 га (а.с.15).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між сторонами укладено договір купівлі-продажу будинку і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме відповідач отримав та зазначив в договорі про отримання грошових коштів за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем та прийняв нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв'язку з ухиленням відповідача від необхідних дій, суд вважає, що позов необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 210, 218, 220, 316-318, 328, 334, 635, 640 ЦК України, ст.ст. 213-215, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та складається з: А - житловий будинок, а - веранда, Б - літня кухня, б - прибудова, В - сарай, Г - сарай, Д - погріб, Е - вбиральня, N-N1 - огорожа, К - колодязь, кр- ганок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 49 (сорок дев'ять) гривень 53 коп.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а сторонами, що не були присутніми в судовому засіданні, - з дня отримання його копії.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області В.В.Український