У х в а л а

іменем україни

10 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» Національної академії аграрних наук України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» Національної академії аграрних наук України на рішення апеляційного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 травня 2014 року та рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року стягнуто з відповідача на його користь недонараховану індексацію заробітної плати, грошову компенсацію в рахунок втрати частини доходу, середній заробіток за час затримки розрахунку та грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього на суму 79 760грн 34 коп.

Посилаючись на те, що фактичний розрахунок на виконання вказаних судових рішень проведено відповідачем лише 09 червня 2015 року, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив стягнути з відповідача н свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку та 49 850 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» Національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнення у розмірі 18 190 грн 07 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП ДГ ФТСР «Асканія-Нова просить скасуватирішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні докази на підтвердження вини відповідача під час виконання грошового зобов'язання, пов'язаного з виконанням судового рішення, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року виконані відповідачем лише 09 червня 2015 року, а відтак до вказаних правовідносин застосовуються приписи ст. 117 КзпП України, а не ст. 625 ЦК України, як помилково зазначав суд першої інстанції, а тому відповідач повинен сплатити на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції, в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити рішення суду першої інстанції, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» Національної академії аграрних наук України та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К. Гримич

І.М. Фаловська