Справа № 128/501/16-ц
УХВАЛА

13 жовтня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі- Микитюк І.С., за участю представника стягувача- Піпка А.М., боржника ФОП ОСОБА_1, представника апелянта-особи, яка не брала участі у розгляді справи- Любарської К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці мирову угоду на стадії виконання рішення суду від 08 вересня 2016 року,укладену між стгувачем та боржником, подану головним державним виконавцем Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області по цивільній справі №128/501/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2016 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання головного державного виконавця Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 разом із мировою угодою на стадії виконання рішення суду від 08 вересня 2016 року укладеною між стягувачем та боржником по цивільній справі №128/501/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 52102700 щодо виконання виконавчого листа по справі № 128/501/16-ц виданого 15.08.2016 року Апеляційним судом Вінницької області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 367826,03 грн. та судові витрати в розмірі 3678 грн. 27 коп., всього заборгованості в розмірі 371504,30 грн.

До відділу від стягувача надійшла письмова мирова угода укладена між сторонами виконавчого провадження, тому державний виконавець звернувся з даним поданням і угодою та просить визнати мирову угоду укладену між боржником ФОП ОСОБА_1 та стягувачем ОСОБА_2, а також проводити судове засідання у його відсутності.

В судове засідання стягувач ОСОБА_4 нез*явився по невідомим для суду причинам , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник стягувача ОСОБА_5 в судому засіданні просив суд визнати мирову угоду від 08.09.2016 року, оскільки це право сторін виконавчого провадження визначати умови такої угоди. Суду зазначив, що для стягувача принципово в п.2 цієї угоди, зазначення положення за рахунок чого буде погашений залишок боргу , тому сторони і вказали, що боржник зобовязується сплати залишок боргу в розмірі 315825 грн. за рахунок продажи нежитлового приміщення № 3 , розташованого по вул. Хлібній , буд.16 в м. Вінниці в строк до 01.01.2018 року. Вважає , що спір між колишніми подружжями ОСОБА_6 і ОСОБА_1, який розглядається в Вінницькому міському суді, предметом якого є дане нежитлове приміщення, ні є перешкодою для визнання судом даної мирової угоди, оскільки розгляд питань , повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах є самостійної стадією цивільного судочинства і визнання цієї угоди не суперечить закону, а також не порушує права або свободи інших осіб, в тому числі і інтереси ОСОБА_6

Боржник ФОП ОСОБА_1 просила визнати мирову угоду, оскільки вважає її умови , не суперечать закону, а також не порушує права її колишнього чоловіка ОСОБА_6

Представник апелянта-особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_6- ОСОБА_7 заперечувала проти визнання судом даної мирової угоди , оскільки вважає, що сторони виконавчого провадження по даній справі , які виступають на одному боці у справі № 127/6911/13-ц , яка перебуває в провадження Вінницького міського суду за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 використовують Вінницький районний суд за рахунок такої угоди з метою можливості незаконного отримання доказів. Оскільки предметом по цивільній справі № 127/6911/13-ц є нежитлове приміщення № 3 , розташованого по вул. Хлібній , буд.16 в м. Вінниці, яке вважає є спільним майном подружжя, і визнання цієї мирової угоди, буде порушувати інтереси ОСОБА_6 оскільки суд своєю ухвалою узаконить статус спірного нежитлового приміщення як особисту власність ФОП ОСОБА_1, що прямо закладено в п.3 даного угоди.

Суд, з урахування присутніх учасників цивільного процесу, які не заперечували, вважає за можливе провести судовий розгляд даного угоди у відсутності не з*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення присутніх учасників цивільного процесу ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, перевіривши умови мирової угоди , укладеної між сторонами виконавчого провадження від 08.09.2016 р., та дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає за необхідне не визнати мирову угоду , виходячи з такого.

Судом встановлено, що 14.03.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області винесено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнено з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 06 листопада 2010 року в розмірі 367826 гривень 03 копійки та судовій збір в сумі 3678 гривень 27 копійок (а.с.65-66).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 29.06.2016 року вищезазначене рішення залишено без змін (а.с.167-168).

27.01.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя нежитлового приміщення №3 по вул. Хлібна, 16 в м. Вінниці та визнання за позивачем права власності на ? частину зазначеного нежитлового приміщення, було відмовлено в задоволенні позовних вимог (а.с.46-52).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2016 року вищезазначене рішення залишено без змін (а.с.167-168).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дійсно, на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 52102700 щодо виконання виконавчого листа по справі № 128/501/16-ц виданого 15.08.2016 року Апеляційним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 367826,03 грн. та судові витрати в розмірі 3678 грн. 27 коп., всього заборгованості в розмірі 371504,30 грн.(а.с.184).

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 від 05.09.2016 року було відкрито вищезазначене виконавче провадження (а.с.185).

08.09.2016 року за підписом представника стягувача ОСОБА_2- ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подано мирову угоду на стадії виконання рішення суду, з наступним умовами (а.с.183):

1. До підписання цієї мирової угоди на часткове виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 року у справі №128/501/16-ц Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 52000,03грн. (п'ятдесят дві тисячі гривень 03 коп.) в якості часткового погашення заборгованості за договором позики, укладеним 06.11.2010 року між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, а також 3678,27 грн. (три тисячі шістсот сімдесят вісім гривень 27 коп.) у рахунок сплаченого за подачу позову до суду судового збору.

2. Залишок боргу в розмірі 315826,00 грн.(триста п'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять шість гривень 00 коп.) за договором позики, укладеним 06.11.2010 року між ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 року у справі №128/501/16-ц Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зобов'язується сплатити ОСОБА_2 до 01.01.2018 року (першого січня дві тисячі вісімнадцятого року) за рахунок продажу нежитлового приміщення № 3 по вулиці Хлібній, 16 в м. Вінниці, на придбання якого були надані кошти за вищевказаним договором позики.

3. Враховуючи, що грошові кошти за договором позики, укладеним 06.11.2010 року між ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, отримані ОСОБА_1 у особисту власність та не були використані в інтересах сім'ї, а використані з метою здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності (придбання нежитлового приміщення № 3 по вулиці Хлібній, 16 в м. Вінниці), вищевказаний договір позики не створює жодних обов'язків для ОСОБА_6, який станом на час його укладення був чоловіком ОСОБА_8.

4. Сторонам відомі всі правові наслідки затвердження цієї мирової угоди.

5. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права сторін у справі, будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

На підставі ч. 1 ст. 372 ЦПК питання щодо визнання судом мирової угоди або відмови стягувача від примусового виконання може вирішуватися судом лише в межах виконавчого провадження, тобто після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК мирову угоду або відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення до суду для визнання передає державний виконавець.

Тобто виключним субєктом звернення до суду з цього питання є державний виконавець, до якого звертаються сторони виконавчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України, визнаючи мирову угоду чи приймаючи відмову стягувача від примусового виконання у виконавчому провадженні, суд зобовязаний перевірити, чи не суперечить це закону і чи не порушує права або свободи інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України за наслідками перевірки мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження, або відмови стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення суд має право не визнати мирову угоду або не прийняти відмову стягувача від примусового виконання.

З аналізу даних норм права, вбачається, що законодавець декларує право сторін під час виконавчого провадження укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

Але , на розсуд суду , суд при визнанні мирової угоди , повинен перевірити , чи умови мирової угоди не суперечать закону (суд перевіряє, чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення до виконавця, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи можливе у конкретному випадку укладення мирової угоди (наприклад, не може бути укладена мирова угода на стадії виконавчого провадження за результатами розгляду позовів про визнання та перетворювальних позовів, оскільки, виходячи з їхньої правової природи, вони не передбачають стадії примусового виконання), чи сторони не змінюють імперативні вказівки закону своєю мировою угодою (наприклад, неможливе укладення мирової угоди у справах окремого провадження), чи стосується угода предмета спору, чи особи, які її уклали, мають право на її укладення, чи їхнє волевиявлення вільне, чи наявна єдність волі та волевиявлення, чи усвідомлюють сторони умови і наслідки визнання мирової угоди, чи всі умови мирової угоди підлягають примусовому виконанню (якщо сторони включають у мирову угоду умови, які неможливо виконати, то спір не ліквідовується, а видозмінюється, віддаляється у часі, проте неминуче виникне в майбутньому), чи в результаті ліквідується спір між сторонами, чи у змісті мирової угоди нема умов щодо оцінки нових доказів або встановлення нових обставин, оцінки ухваленого судового рішення, чи вони не порушують прав, свобод, інтересів інших осіб (чи можуть сторони розпоряджатися обєктами, правами, щодо яких укладена мирова угода, чи наявні правопідтверджуючі документи, чи умови мирової угоди не утворюють обовязків для інших осіб, окрім сторін), чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

З огляду на дані обставини, суд вважає, що п.п. 2,3 мирової угоди не стосується предмета спору по даній справі, а зачіпає предмет спору ( нежитлове приміщення №3 по вул. Хлібна, 16 в м. Вінниці) по інший справі , що перебуває в проваджені Вінницького міського суду , і суд вважає , що ФОП ОСОБА_1А за п.2 даної мирової угоди приймає на себе зобовязання продати об*єкт нерухомого майна, яким вона на даний час розпоряджатися однособо не має можливості , оскільки позивач ОСОБА_6 за позовом по цивільній справі № 127/6911/13-ц вважає цей об*єкт нерухомого майна спільною сумісної власністю подружжя. А зміст п. 3 мирової угоди , містить в собі встановленя нових обставни та оцінку нових доказів, які судом не досліджувалися при винесені рішення Вінницьтким районним судом від 14.03.2016 р., оскільки в попередньому судовому засіданні відповідач ФОП ОСОБА_1 визнала позов у повному обсязі.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає хибними доводи представника стягувача ОСОБА_5 та такими, що заслуговують на увагу - доводи представника ОСОБА_7

Виходячи з вищенаведенного , суд вважає , що зміст п.п.2,3 цієї мирової угоди суперечить закону, тому дана мирова угода судов не визнається.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Мирову угоду на стадії виконання рішення суду, укладену 08 вересня 2016 року між представником стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 Валерієвною та боржником- Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , подану головним державним виконавцем Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області по цивільній справі №128/501/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-не визнати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: