У Х В А Л А

03 жовтня 2016 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Волноваська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2016 р. заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановленим Цивільним процесуальних кодексом та іншим вимогам, встановленим законом.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, тому, в порядку ст.121 ЦПК України, її слід залишити без руху для виправлення недоліків.

Заява подана з порушенням вимог ст. ст.. 234, 256, 258 ЦПК України, а саме заявник просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами як доньки та матері та батька, а саме, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 В заяві зазначено заінтересованою особою Волноваську державну нотаріальну контору.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» від 31 березня 1995 року залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Нотаріуси не можуть бути заінтересованими особами в справах про встановлення факту родинних відносин, належності право встановлювального документу.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення його недоліків, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом надання складеної належним чином заяви про встановлення факту родинних відносин, з копіями відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 Володимирівни, заінтересована особа Волноваська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С.Овчиннікова