Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. Справа № 608/1593/15-ц

Номер провадження2/608/13/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144", публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144", публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовними заявами до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144" (далі - ТОВ "Микуленецьке АТП 16144", публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (далі - ПАТ «УСК «Гарант-Авто»), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В позовній заяві позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вказали, що 27.12.2014 року біля 9 год. 30 хв. водій автопоїзда у складі сідлового тягача «DAF-TE47XS» з р. н. НОМЕР_4 та напівпричепа «LAG 03-39L» з р.н НОМЕР_3 ОСОБА_4, рухаючись автодорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в напрямку від м. Чортків до с. Вигода Чортківського району на 393 км + 100 м, допустив виїзд автопоїзда за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, кювет, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що рухались по лівому узбіччі. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, а ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений на стаціонарне лікування до Чортківської ЦКРЛ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер під час стаціонарного лікування. Вина ОСОБА_4 у вчиненні даної ДТП підтверджується вироком апеляційного суду Тернопільської області від 29.07.2015. Вказаною дорожньо-транспортною пригодою позивачам спричинено матеріальну та моральну шкоду. Спричинена ОСОБА_1 матеріальна шкода полягає в тому, що вона змушена була здійснити матеріальні витрати на лікування та в подальшому на поховання чоловіка та пов'язані з цим ритуальні послуги. Загальний розмір спричиненої ОСОБА_1 матеріальної шкоди становить 10 839,89 грн. Спричинена ОСОБА_1 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров'я та смерті свого чоловіка ОСОБА_10, в результаті ДТП, яка за виключенням добровільного часткового відшкодування шкоди ОСОБА_4 складає 100 000 гривень. Моральна шкода, заподіяна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дітям загиблого, полягає у моральних стражданнях, пов'язаних із позбавленням їх батька, який був опорою сім'ї, розмір якої за виключенням добровільного часткового відшкодування шкоди ОСОБА_4, становить по 100 000 грн. кожному. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивачі виходили з глибини пережитих ними душевних страждань, порушення їх звичного способу життя, погіршення стану здоров'я, в зв'язку з непоправною втратою близької людини. На момент ДТП водій сідлового тягача з напівпричепом ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» та виконував свої трудові обов'язки. У даному випадку цивільно-правову відповідальність перед потерпілими несе роботодавець ОСОБА_4 - ТОВ «Микулинецьке АТП 16144». Згідно з полісами АІ/6460952, АІ/6460962 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» вказаного автомобіля була застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Через те, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП була спричинена матеріальна і моральна шкода, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - моральна шкода, позивачі звернулася за виплатою страхового відшкодування до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», однак страхової виплати не отримали. Просять стягнути з ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 95 128 грн. моральної шкоди кожному; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 10 839, 89 грн. матеріальної шкоди; стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 4 872 грн. моральної шкоди кожному.

В позовній заяві позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказали, що 27.12.2014 року біля 9 год. 30 хв. водій автопоїзда у складі сідлового тягача «DAF-TE47XS» з р. н. НОМЕР_4 та напівпричепа «LAG 03-39L» з р. н. НОМЕР_3 ОСОБА_4, рухаючись автодорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» в напрямку від м. Чортків до с. Вигода Чортківського району на 393 км + 100 м, допустив виїзд автопоїзда за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, кювет, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що рухались по лівому узбіччі. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, а ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений на стаціонарне лікування до Чортківської ЦКРЛ. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер під час стаціонарного лікування. Вина ОСОБА_4 у вчиненні даної ДТП підтверджується вироком апеляційного суду Тернопільської області від 29.07.2015. Вказаною дорожньо-транспортною пригодою позивачам спричинено матеріальну та моральну шкоду. Спричинена ОСОБА_5 матеріальна шкода полягає в тому, що у зв'язку із загибеллю чоловіка вона була змушена самотужки здійснити оплату витрат на поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг, загальних розмір яких складає 8841 грн. Спричинена ОСОБА_5 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях, яких вона зазнала внаслідок загибелі свого чоловіка ОСОБА_9 в результаті ДТП, яка, за виключенням добровільного часткового відшкодування шкоди ОСОБА_4, складає 100 000 грн. Спричинена ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок загибелі свого батька ОСОБА_9 в результаті ДТП, яка, за виключенням шкоди, яка була добровільно частково відшкодована ОСОБА_4, становить по 100 000 грн. кожному. На момент ДТП водій сідлового тягача з напівпричепом ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» та виконував свої трудові обов'язки. У даному випадку цивільно-правову відповідальність перед потерпілими несе роботодавець ОСОБА_4 - ТОВ «Микулинецьке АТП 16144». Згідно з полісами АІ/6460952, АІ/6460962 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» вказаного автомобіля була застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Через те, що ОСОБА_5 внаслідок ДТП була спричинена матеріальна і моральна шкода, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - моральна шкода, позивачі звернулася за виплатою страхового відшкодування до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», однак страхової виплати не отримали. Просять стягнути з ТОВ «Микулинецьке автотранспортне підприємство 16144» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 96 346 грн. моральної шкоди кожному; стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_5 8 841 грн. матеріальної шкоди; стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 3 654 грн. моральної шкоди кожному.

Згідно пояснень позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, даних в судових засіданнях, вони підтримують позовні вимоги, вважають їх підставними та просять задовольнити в повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_11, зважаючи на те, що усі можливі пояснення у справі були надані, просить розглядати справу без її особистої участі та участі позивачів за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує повністю, та просить позов задовольнити, про що подала заяву. При цьому додатково зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 1193 Цивільного кодексу України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину, тому матеріальне становище відповідача ТОВ «Микуленецьке АТП 16144», який є юридичною особою, не може бути прийняте як підстава зменшення розміру шкоди.

Представник відповідача ТОВ «Микуленецьке АТП 16144» позовні вимоги визнає частково, в свої запереченнях посилається на ст. ст. 33, 1168, 1187, 1194, 1202 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 13, 21, 22, 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також вказується, що позивачам внаслідок ДТП була спричинена матеріальна і моральна шкода. Відтак позивачі звернулися за виплатою страхового відшкодування до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», однак страхової виплати не отримали. Проте належних та допустимих доказів отримання страховою компанією, долученої заяви на виплату страхового відшкодування, а також відомостей про здійснення чи про відмову від здійснення виплати суми страхового відшкодування позивачами не долучено. ТОВ «Микуленецьке АТП 16144», який застрахував свою відповідальність на випадок ДТП у порядку, встановленому вказаним Законом України та строки, повідомив страхову компанію про скоєну ДТП, створив необхідні умови для позивачів щодо отримання страхового відшкодування завданої шкоди, від ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», рішень про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачам не приймалося. Доказів, що страховою компанією позивачу виплачено страхове відшкодування, яке не є достатнім для повного відшкодування завданої шкоди, суду також не надано. Заявлені позивачами суми до відшкодування, визначені ними у повному розмірі, без відрахування сум, які вони могла б отримати від страхової компанії, як страхові виплати, тобто вказані суми відшкодування завданої моральної шкоди не є різницею, яку у відповідності з вимогами ст. 1194 ЦК України має сплачувати особа, яка має відповідати за шкоду. Відповідач ТОВ «Микуленецьке АТП 16144» вважає за необхідне стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» суму заявлених позовних вимог, в тому числі щодо розміру моральної шкоди, зменшивши суму моральної шкоди, визначену позивачами, як визначену без врахування вимог ст. 23 ЦК України. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів з ТОВ «Микулинецьке АТП 16144».

Представник позивачів ОСОБА_11 у відгуку на заперечення відповідача ТОВ «Микуленецьке 16144» зазначила, що фактично заперечення відповідача зводяться до того, що його відповідальність застрахована, тому відшкодовувати шкоду повинен страховик, при цьому ним не заперечується, що страховик відшкодовує шкоду, в порядку, межах та розмірі, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Потерпілі звернулися за виплатою страхового відшкодування до страховика, з моменту вручення страховику заяв про здійснення страхової виплати минуло більше п'яти місяців, однак ні страхових виплат, ні будь-яких повідомлень від страховика позивачі не отримали. Наведене свідчить про порушення зобов'язань страховиком. Зважаючи на те, що ніхто не може обмежити особу в праві на судовий захист її прав, які не визнані та порушені, позивачі вправі звернутись за судовим захистом своїх прав. Відповідач у своїх запереченнях посилається на ст. 1194 Цивільного кодексу України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування0 для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тому зважаючи на те, що позивачами визначено розмір шкоди, яка підлягає стягненню із страховика, ними правильно обраховано різницю, яку повинен відшкодувати відповідач ТОВ «Микулинецьке АТП 16144». Вважає заперечення відповідача ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, повідомив суд письмово,просить справу розглядати без його участі, суду пояснив, що ним відшкодована шкода частково кожному в розмірі 5000 гривень.

Суд, враховувавши пояснення сторі по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнитичастково з наступних мотивів.

Вироком апеляційного суду Тернопільської області від 29 липня 2015 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 27 грудня 2014 року близько 09 год. 30 хв. , керуючи технічно справним автопоїздом у складі сідлового тягача «DAF-ТЕ47ХS», реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа «LAG 03-39L», реєстраційний номер НОМЕР_2, без пасажирів та вантажу, рухався автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече», в напрямку від м. Чортків Тернопільської області до с. Вигода Чортківського району Тернопільської області. Внаслідок порушення пунктів 1.5 ч. 1 , 1.10, 2.3 (б,д), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху по другій ділянці з колійністю дорожнього полотна допустив виїзд передньої частини сідлового тягач «DAF-ТЕ47ХS» на зустрічну смугу руху, складання автопоїзда та його подальший виїзд на ліве узбіччя, кювет, в ході якого відбувся наїзд правої бокової частини сідлового тягача (на рівні паливного баку) на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які рухались на лівому узбіччі в попутному напрямку. У результаті наїзду транспортним засобом пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10, отримали тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер на місці пригоди, а ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження стаціонарного лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Чортківської ЦКРЛ. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5 ч.1, 1.10,2.3 (б,д), 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням загибелі потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Загиблий в ДТП ОСОБА_10 перебував в шлюбі ОСОБА_1, в них народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що стверджується відповідними свідоцтвами. Дружина та діти померлого є потерпілими від злочину.

У відповідності до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Ст. 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам 'ятника, ці витрати.

Спричинена ОСОБА_1 матеріальна шкода полягає в тому, що вона змушена була здійснити матеріальні витрати на лікування та в подальшому на поховання чоловіка та пов'язані з цим ритуальні послуги. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у Чортківській ЦРЛ у період з 27.12.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. В аптечному пункті ТОВ «Мішель» за призначенням лікаря ОСОБА_1 на лікування чоловіка були придбані медикаменти та вироби медичного призначення на загальну суму 2 719,89 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 27 та ІНФОРМАЦІЯ_1 та формою обліку виписаного стаціонарного хворого № 6818 . Крім того, за призначенням лікаря ОСОБА_10 було проведено обстеження - комп'ютерна томографія головного мозку, за що ОСОБА_1 сплачено 550 грн., що підтверджується товарним чеком № 69 від 27.12.2014, виданим ФОП ОСОБА_13 та формою обліку виписаного стаціонарного хворого № 6818. Таким чином розмір витрат на лікування ОСОБА_10 складає 3 269,89 грн.

Крім того, спричинена ОСОБА_1 матеріальна шкода також полягає в тому, що у зв'язку із загибеллю чоловіка вона була змушена самотужки здійснити оплату витрат на поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. А саме: на придбання чоловічого костюма, чоловічої сорочки, галстука, чоловічого взуття витрачено 2145 грн., що підтверджується товарним чеком № 24 від 29.12.2014, виданим ФОП ОСОБА_14; на придбання домовини, хреста, накриття на тіло, вінків ритуальних, свічок та надання транспортних послуг та послуг копання ями витрачено 5425 грн., що підтверджується товарними чеками № 39,40 від 30.12.2014 та актом виконаних робіт від 30.12.2014, виданими ФОП ОСОБА_15 Таким чином, загальний розмір здійснених ОСОБА_1 витрат на поховання свого чоловіка складає 7 570 грн.

Загальний розмір спричиненої ОСОБА_1 матеріальної шкоди становить 10 839,89 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1167 вищевказаного Кодексу моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 мають право на відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, яка завдана їм смертю чоловіка та батька ОСОБА_10

Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обоє 'язків. Наведене також роз'яснено у абз. З п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно з яким не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

На момент ДТП водій сідлового тягача з напівпричепом ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» та виконував свої трудові обов'язки, що підтверджується копіями наказу товариства про прийняття ОСОБА_4 на роботу водієм, наказу товариства про закріплення за ним вищевказаного автомобіля, подорожнього листа вантажного автомобіля №85, відповіді з ТОВ «Микулинецьке АТП 16144. Сідловий тягач «DAF-TE47XS» з р. н. НОМЕР_4 та напівпричіп «LAG 03-39L» з р. н. НОМЕР_3 відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ належать ТОВ «Микулинецьке АТП 16144».

Згідно з полісами АІ/6460952, АІ/6460962 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ТОВ «Микулинецьке АТП 16144» вказаного автомобіля була застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з вищевказаним договором страхування (полісом) ПАТ «УСК «Гарант-Авто», страхова сума, в межах якої страховиком здійснюється виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн., що відповідає п. 9.3 ст.9 Закону.

Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини другої статті 23 Кодексу передбачено відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.1 ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"- шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є : шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана зі смертю потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи роз'яснення, надані в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Спричинена ОСОБА_1 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях, яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров'я та смерті свого чоловіка ОСОБА_10 в результаті ДТП. Моральна шкода заподіяна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - дітям загиблого полягає у моральних стражданнях пов'язаних із позбавленням їх батька, який був опорою сім'ї.

Пунктом 27.3, 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам 'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред 'явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП була спричинена матеріальна і моральна шкода, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - моральна шкода, ці позивачі звернулися за виплатою страхового відшкодування до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», однак страхової виплати не отримали.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування, завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому матеріальна шкода в розмірі 10 839, 89 грн. підлягає стягненню із відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Оскільки визначена законом страхова сума, яка повинна бути стягнута із ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що складає 14616 грн. (1218 грн. х 12), та в рівних частинах для кожного потерпілого становить по 4 872 грн. (14616 грн./З) є недостатньою для відшкодування завданої позивачам моральної шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) має бути стягнута ТОВ «Микулинецьке АТП 16144».

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи при цьому характер, глибину та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнали позивачі, їх тривалість, та те, що третьою особою ОСОБА_4 частково добровільно відшкодована шкода потерпілим, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в зв'язку з смертю ОСОБА_10 в користь дружини ОСОБА_1 в розмірі 95 128 (дев'яносто п'ять тисяч сто двадцять вісім) гривень та в користь дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 50 000 (п'ятдесят) тисяч гривень кожному.

Загиблий в ДТП ОСОБА_9 перебував в шлюбі ОСОБА_5, в них народилося троє синів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що стверджується відповідними свідоцтвами. Дружина та діти померлого ОСОБА_9 є потерпілими від злочину.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_4, позивачам заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Спричинена ОСОБА_5 матеріальна шкода полягає в тому, що у зв'язку із загибеллю чоловіка вона була змушена самотужки здійснити оплату витрат на поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг, на що витрачено 8841 грн., що підтверджується товарним чеком, накладною до нього та актом виконаних робіт від 27.12.2014, виданими фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16

Спричинена ОСОБА_5 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях, яких вона зазнала внаслідок загибелі свого чоловіка ОСОБА_9 в результаті ДТП.

Спричинена ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 моральна шкода полягає в душевних та моральних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок загибелі свого батька ОСОБА_9 в результаті ДТП.

Враховуючи, що ОСОБА_5 внаслідок ДТП була спричинена матеріальна і моральна шкода, а ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - моральна шкода, позивачі звернулася за виплатою страхового відшкодування до відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто», однак страхової виплати не отримали, тому матеріальна шкода в розмірі 8 841 грн. підлягає стягненню із відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Оскільки визначена законом страхова сума, яка повинна бути стягнута із ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в розмірі 12 мінімальних заробітних плат що складає 14616 грн. (1218 грн. х 12) та в рівних частинах для кожного потерпілого становить по 3 654 грн. (14616 грн./4) є недостатньою для відшкодування завданої позивачам моральної шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) має бути стягнута з відповідача ТОВ «Микулинецьке АТП 16144».

Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи при цьому характер, глибину та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнали позивачі, їх тривалість, та те, що третьою особою ОСОБА_4 частково добровільно відшкодована шкода потерпілим, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в зв'язку з смертю ОСОБА_9 в користь дружини ОСОБА_5 в розмірі 96 346 (дев'яносто шість тисяч триста сорок шість) гривень та в користь дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 50 000 (п'ятдесят) тисяч гривень кожному.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 23, 979, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1194, 1195, 1201 Цивільного кодексу України, ст. 22, 23, 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144" в користь ОСОБА_1 95 128 (дев"яносто п"ять тисяч сто двадцять вісім) гривень моральної шкоди та в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 кожному по 50 000(п"ятдесять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в користь ОСОБА_1 10 839,89( десять тисяч вісімсот тридцять дев"ять) гривеньвісімдесять дев"ять копійок матеріальної шкоди та в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 кожному по 4 872(чотири тисячі вісімсот сімдесять два) гривні моральної шкоди.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144" в користь ОСОБА_5 96 346 (дев"яносто шість тисяч триста сорок шість) гривень моральної шкоди та в користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 кожному по 50 000(п"ятдесять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в користь ОСОБА_5 8841 гривня матеріальної шкоди.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 кожному по 3 654 (три тисячі шістсот п"ятдесять три) гривні моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Микуленецьке автотранспортне підприємство 16144" 6622 (шість тисяч шістсот двадцять дві) гривні 11 копійок судового збору на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" 727 (сімсот двадцять сім) гривень 69 копійок судового збору на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Й. Квятковська