У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання дій неправомірними та скасування протоколу, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати дії неправомірними, скасувати протокол та стягнути кошти.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину від 30 березня 2015 року. Дану квартиру вона отримала у власність у порядку спадкування за заповітом після смерті 16 грудня 2007 року ОСОБА_3 З моменту смерті ОСОБА_3 та до оформлення права власності на квартиру вона не мала змоги нею користуватися, оскільки у ній проживали сторонні люди, які незаконно проникли та утримували її.

23 квітня 2015 року із залученням представників правоохоронних органів квартиру звільнено від сторонніх осіб.

29 квітня 2015 року працівниками публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») складено акт про порушення № 37834 у зв'язку із порушенням споживачем Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано від центральної магістралі будинку, виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді можливості не було.

Відповідно до протоколу від 3 серпня 2015 року № 2123 засідання комісії з розгляду акта про порушення правил користування електричною енергією встановлено правомірність складення акта та визначено сплату за недораховану електроенергію у розмірі 1 278 грн 84 коп. за період з 30 березня 2015 року по 29 квітня 2015 pоку.

Зазначає, що на момент складання представниками відповідача акта про порушення від 29 квітня 2015 року № 37834 вона не була споживачем послуг та на неї не поширюється дія Закону України «Про електроенергетику»та Правила користування електричною енергією, тому дії ПАТ «Київенерго» є неправомірними, а протокол від 3 серпня 2015 року № 2123 підлягає скасуванню.

2 червня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір на постачання електроенергії у квартиру АДРЕСА_1, але у підключенні електроустановок відмовлено через несплату коштів за недораховану енергію у розмірі 1 278 грн 84 коп., а також борг у розмірі 1 099 грн 53 коп.

Вказані суми вона сплатила, щоб мати можливість користуватися квартирою. З урахуванням викладеного просила задовольнити позов та визнати дії ПАТ «Київенерго» неправомірними, скасувати протокол та стягнути кошти.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Судами установлено, що у порядку спадкування за заповітом після смерті 16 грудня 2007 року ОСОБА_3 позивач в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняв спадщину. 30 березня 2015 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на квартиру. Це дало їй право і можливість отримувати послуги від ПАТ «Київенерго» або відмовитися від цієї послуги до вирішення питання про виселення осіб, що, на її думку, незаконно проживали в її квартирі.

Позивач, як власник квартири і єдина особа, що мала право розпоряджатися своїм майном, не порушив перед відповідачем питання про відключення квартири від електромережі. Та обставина, що в квартирі поза волею позивача проживали інші особи, які користувалися електричною енергією, не свідчить про те, що ці особи вчинили самовільне підключення електропроводки до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. За наявності шкоди, заподіяної такими особами, ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися з відповідним позовом до суду за захистом порушеного права.

Також установлено, що 1 099 грн 53 коп. заборгованості за спожиту електроенергію, яку відповідач нарахував за період з 2013 року по 27 травня 2014 року, відповідач на власний розсуд сплатив для підключення квартири до електромережі. Наведене свідчить про те, що заборгованість утворилася в період, коли ОСОБА_2 прийняла спадщину та погасила її на власний розсуд в добровільному порядку.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання дій неправомірними та скасування протоколу, стягнення коштів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний