У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.,

за участю секретаря Маринець Д.М.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2016 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с. 148-150) просила стягнути на свою користь:

-з ТДВ СК «Альфа-Гарант» 15 433,09 грн.,

-з ОСОБА_4 16 445,91 грн., з яких:

- 9 916,11 грн. втрата товарної вартості автомобіля,

- 5 000,00 грн. моральної шкоди,

- 500,00 грн. франшиза,

- 229,80 грн. витрати за розрахунково-касове обслуговування банку за перерахування коштів по ремонту,

- 800,00 грн. оплата експертного висновку,

- з відповідачів судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2016 року (а.с. 204-210) позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у сумі 15 368,81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму втрати товарної вартості автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1 9 916,11 грн., матеріальні збитки у розмірі 1 529,80 грн., та моральну шкоду у розмірі 2 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідачів на користь позивача по 243,60 грн. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі (а.с. 215-216) ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1 9 916,11 грн. та матеріальних збитків у розмірі 1 529,80 грн., та в цій частині у позові відмовити.

Зазначає, що суд першої інстанції, стягуючи з нього 9 916,11 грн. суму втрати товарної вартості автомобіля, та 500,00 грн. франшизи, посилався на положення ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів та ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чим порушив принцип диспозитивності, оскільки позивач, звертаюсь з позовом, не просила застосовувати вказані норми права та не посилалася на них.

Крім того, суд першої інстанції, стягнув з нього 229,80 грн. за розрахунково-касове обслуговування банку та перерахування коштів, та 800,0 грн. на оплату експертного висновку, застосувавши ст.22 ЦК України, при наявності спеціального закону.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1 9 916,11 грн., та матеріальних збитків у розмірі 1 529,80 грн.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 308/5291/15-п, апеляційний суд визнав, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року о 17 год.15 хв. на 236 км автодороги «Львів-Самбір-Ужгород» відбулося зіткнення автомобілів марки «Дейво-Ланос», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача, внаслідок якого автомобілю останньої завдано механічних ушкоджень.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 26 травня 2015 року з урахуванням постанови цього ж суду від 08 червня 2015 року, якою було виправлено описку у зазначеній постанові, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (справа №№ 308/5291/15-п, а.с. 6, 10).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Дейво-Ланос», номерний знак НОМЕР_2, застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс № АС/6902558 (а.с. 42). Згідно полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 500,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1, складеного 06 травня 2015 року приватним підприємцем ОСОБА_5, який є субєктом оціночної діяльності, (а.с. 10-37), вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу № 0059 від 08 серпня 2014 року (а.с. 35-36), станом на 29 квітня 2015 року становить 44 627,26 грн., з яких

-вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, включаючи 5 785,19 грн. ПДВ, становить 34 711,15 грн.,

-втрата товарної вартості автомобіля 9 916,11 грн.

Позивачем на ремонт автомобіля було витрачено 28 725,30 грн. (квитанція № 1872/з3 від 15 травня 2015 року на суму 9 500,00 грн.; квитанція № 1872/з5 від 22 травня 2015 року на суму 9 914,80 грн.; квитанція № 1874/з2 від 07 травня 2015 року на суму 9 310,50 грн.) та 230,10 грн. за розрахунково-касове обслуговування при прийомі готівкових платежів та переказів (квитанція № 1872/з5 від 15 травня 2015 року на суму 76,00 грн.; квитанція № 1872/з6 від 22 травня 2015 року на суму 79,32 грн.; квитанція від 07 травня 2015 року на суму 74,78 грн.), та 800,00 грн. за виготовлення звіту про оцінку автомобіля (рахунок № 173517 від 29 квітня 2015 року (а.с. 34, 40-41, 57-58).

Страховою компанією було виплачено позивачу 12 856,49 грн., з яких: 10 630,41 грн., згідно акту-розрахунку № ЦВ/15/0659 та платіжного доручення № 648 від 15 червня 2015 року, та 2 226,08 грн., згідно розрахунку страхового відшкодування, страхового акту № ЦВ/15/0659/1 та платіжного доручення № 15149 від 29 вересня 2015 року (а.с. 89-94).

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та правильно визначено правові норми, яке підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та правові висновки ВСУ, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

Зокрема, ВСУ у постанові від 04 червня 2014 року у справі № 6-49цс14 зробив висновок про те, що системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної ОСОБА_5 дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 9 916,11 грн.

Правильним є і висновок суду першої інстанції про стягнення з нього 500,00 грн. франшизи, оскільки відповідно до п.12.1 ст.12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Суд першої інстанції взяв до уваги те, що у разі відсутності факту ДТП позивачка не зазнала би витрат на проведення оцінки автомобіля та розрахунково-касове обслуговування, і тому, відповідно до ст.22 ЦК України обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Доводи ОСОБА_4 про те, що суд в порушення принципу диспозитивності, застосував правові норми, які не просив застосовувати позивач при зверненні з позовом на увагу не заслуговують, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.130 ЦПК у разі проведення попереднього судового засідання, а якщо воно не проводиться, то під час підготовки справи до судового розгляду, суд має визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, та зясувати, які докази подані чи подаються кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень, а також з яких правовідносин виник спір, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою ст.214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У звязку із цим посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні предявленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог (ст.119 ЦПК).

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1 9 916,11 грн., матеріальних збитків у розмірі 1 529,80 грн., апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, ухвалене судом рішення в цій частині відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу апеляційною скаргою ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 січня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми втрати товарної вартості автомобіля марки «Хюндай і20», державний номер НОМЕР_1 9 916,11 грн., матеріальних збитків у розмірі 1 529,80 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8