Справа № 573/1912/16-ц
Номер провадження 2/573/741/16
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили, до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня баба по лінії батька, ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Спадщину після баби фактично прийняв син останньої, а їхній батько, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай), яку він фактично успадкував після матері, але юридично свої права не оформив. Зазначають, що 10 серпня 2016 року звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну ділянку їм було відмовлено у зв'язку відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати за кожною з них в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, що перебували у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим на ім'я ОСОБА_3.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися. Представник останніх за довіреністю ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 43).

Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, проти позову не заперечують (а. с. 39).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальна контори Сумської області в судове засідання також не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 34).

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 34).

У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом. До правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що бабою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по лінії батька, ОСОБА_4, була ОСОБА_3, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 7, 10-11, 14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 15).

З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 17 жовтня 2016 року вбачається, що на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я ОСОБА_3 виданий сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай) площею 3,71 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Шкуратівське». Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 40).

У відповідності до довідки виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10 травня 2016 року №320 ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована разом із сином ОСОБА_4 в с. Нагірнівка Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлої виконкомом Шкуратівської сільської ради не посвідчувався. ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив (а. с. 16).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 06 жовтня 2016 року №45329574 спадкова справа після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилася (а. с. 38).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_3, але юридично її не оформив. Однак, вказана обставина у відповідності до ст. 1296 ЦК України не позбавляє ОСОБА_4 права на спадщину після матері.

Крім того судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 12).

Згідно з довідкою Кальченківської сільської ради від 17 травня 2016 року №213-02-20/1 ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований на території Шкуратівської сільської ради в с. Нагірнівка, але фактично проживав у с. Воронине. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом Кальченківської сільської ради не посвідчувався. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все його майно (а. с. 16).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2016 року, яке набрало законної сили 05 липня 2016 року, ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а. с. 17).

Спадкова справа після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена за заявою ОСОБА_1. З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 своїй сестрі ОСОБА_2, оскільки остання пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. На підставі цього ОСОБА_2 також подала заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 (а. с. 35-36).

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачі прийняли спадщину після померлого батька шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_4, мають право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я ОСОБА_3. Однак, позивачі позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою сертифіката, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи, а також внаслідок того, що за життя батько позивачів юридично не оформив свого права на вказану земельну ділянку. У зв'язку з викладеними обставинами позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81 Земельного Кодексу. ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського акціонерного пайового товариства закритого типу «Шкуратівське», розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Шкуратівське» 12 листопада 1996 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського акціонерного пайового товариства закритого типу «Шкуратівське», розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Шкуратівське» 12 листопада 1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: