Справа № 738/1221/16-ц
№ провадження 2/738/306/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Позігун А.М., про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Позігун А.М., про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Мотивувала позивач свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її тітка ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 Спадкоємцями за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 є позивачка та відповідач ОСОБА_2 В установлений законом термін позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку з цим, позивачка звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не з'явилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача - Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 20 липня 2012 року(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1

Спадкоємцями за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, які відмовились від прийняття спадщини за заповітом, проте звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 за законом.

Як слідує із матеріалів спадкової справи, ОСОБА_1 в установлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.05.2016 року (а.с.17).

Згідно довідки № 03-14/350 від 31.03.2016 року, виданої Волосківською сільською радою Менського району слідує, що в будинку АДРЕСА_1 ніхто зареєстрований не був (а.с.8).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 прийняла спадщину і звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 55/02-31 від 18.05.2016 року (а.с.17).

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Згідно довідки № 03-14/349 від 31.03.2016 року слідує, що домоволодіння по АДРЕСА_1 мало статус «колгоспного двору», головою колгоспного двору була ОСОБА_4 (а.с.9).

Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обов'язкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини пов'язані з колгоспними дворами.

Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 був господарським двором станом на 15 квітня 1991 року, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки № 72 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 13.05.2014 року слідує, що станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.11).

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено 08.05.2016 року (а.с.12-16).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну вартість 19652 грн. 00 коп. (а.с.18-53).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 31, 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Позігун А.М., про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року: на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 загальною вартістю 19652 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова