БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1857/16-ц
Провадження № 2/497/790/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою І-го курсу денної форми навчання Придунайської філії ПрАТ «ВНЗ «МАУП» аліменти з батька ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання донькою. ОСОБА_4 знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість.

Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.21, 22-23). Подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, та розгляд справи просила провести у її відсутність. В даній заяві звернула увагу суду на те, що вона особисто несе витрати на утримання та навчання доньки, яка окрім іншого є інвалідом ІІ групи, постійно потребує медичних обстежень, та регулярного лікування. Позивачка повністю сплатила кошти за навчання доньки на контрактній основі, за проживання в гуртожитку, несе витрати на проїзд доньки до місця навчання в м. Ізмаїл, та в зворотному напрямку, на одяг, взуття, продукти харчування, засоби особистої гігієни, канцелярські приналежності, тощо (а.с.40-44).

Відповідач також в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.24). Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи свого батьківського обовязку , і відсутність наміру ухилятися від сплати аліментів, зазначив, що сплата аліментів у розмірі, визначеному позивачкою є для нього непосильним тягарем, згоден виплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини від свого доходу. Просив суд врахувати, що їх з позивачкою донька ОСОБА_3 є інвалідом другої групи та отримує державну соціальну допомогу по інвалідності, тобто має певний дохід, тоді як він також ніде не працює, отримує пенсію, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в грудні 2015 року зламала ногу, перенесла безліч дороговартісних операцій, на даний час проходить реабілітацію. Крім того, він позивач з 18.06.2013 року окрім аліментів сплачує борг, щодо стягнення додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3, що складає 23 090.00 гривен в розмірі 20 % із пенсії щомісячно, що в середньому складає близько 420.00 гривен (а.с.27-39).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про частково задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком доньки позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД №138224 (а.с.4).

30 червня 2016 року ОСОБА_3, досягла повноліття. З вересня 2016 року вона є студенткою І-го курсу денної форми навчання Придунайській філії ПрАТ «ВНЗ «МАУП (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що донька позивачки дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання (а.с.8).

Крім того, є інвалідом з дитинства ІІ групи (а.с.10), знаходиться на обліку в Болградському УСЗН Одеської області, та отримує соціальну допомогу в розмірі 1 130.00 гривен (а.с.41), має важке захворювання, діагноз: «Шифр по МКХ-10 D80.2. Первинне імунодефіците захворювання … Аутоалергічний синдром …» (а.с.42).

Позивачка, на утриманні якої перебуває донька, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 перебуває на її, позивачки повному утриманні (а.с.9), яка забезпечує доньку усім необхідним: тобто одягом, взуттям, продуктами харчування, канцелярськими приналежностями, засобами особистої гігієни, сплачує проїзд до місця навчання та в зворотному напрямку, кошти за проживання в гуртожитку, за навчання доньки на контрактній основі сплатила 5 280.00 гривен (а.с.43, 44).

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/5 частки від його доходу, тоді як позивачка просила 1/3 частку.

За даними Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.10.2016 року № 3471/03-21, ОСОБА_2 перебуває на обліку і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 2 110.88 гривен. Останні утримання з пенсії здійснювалися в червні 2016 року в розмірі 527.72 гривен. Протягом липня жовтня 2016 року утримання не здійснювались, не зважаючи на твердження відповідача, що він має заборгованість по сплаті додаткових витрат на утримання доньки (а.с.32).

Однак наявність заборгованості щодо стягнення додаткових витрат на утримання доньки в розмір 9 424.24 гривен станом на 01.11.2016 року (а.с.31, 35, 36-38), не звільняє відповідача від обовязку сплачувати аліменти на утримання доньки, яка навчається, та потребує допомоги відповідача.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, яка важко хворіє, оскільки жодних документів на підтвердження цих доводів відповідачем до заперечень не додано. Крім того, мати відповідача будучи особою похилого віку також отримує пенсію.

Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоровя як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з 07 вересня 2016 року і до закінчення навчання, тобто 30.06.2020 року, оскільки статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до закінчення навчання або досягнення донькою 23 років.

Крім цього, в звязку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривен.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 141, 191, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 10,11, 60, 81, 88, 131, 174, 209, 213- 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1 Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт ВН № 426863, виданий Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області від 06.05.2008 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 - аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, починаючи з 07 вересня 2016 року і до закінчення донькою навчання у Придунайській філії ПрАТ «ВНЗ «МАУП», тобто 30.06.2020 року

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551.20 гривен (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: __________ С.В.Кодінцева