АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22-ц/793/2380/16
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 жовтня 2016 р. м. Черкаси

Суддя судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області Нерушак Л. В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України Богдан Сергія Івановича, Черкаського навчального центру міністерства аграрної політики та продовольства України про усунення порушень прав споживачів ,-, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до директора Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України Богдан Сергія Івановича про усунення порушень прав споживача.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2016 року притягнуто в якості співвідповідача Черкаський навчальний центр Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до директора Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України Богдан Сергія Івановича, Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України про усунення порушень прав споживачів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав на рішення апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України передбачено, що не може бути відкрито провадження по апеляційній скарзі, якщо при її подачі не сплачено судовий збір.

Згідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями від 03.09.2015 року), за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як роз'яснено в п.21 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі, виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду. Це стосується, зокрема, і випадків, коли заява про забезпечення позову або доказів, апеляційна чи касаційна скарга подаються пізніше. При цьому ставки судового збору також визначаються розміром мінімальної заробітної плати, встановленої у році, коли позовну заяву, іншу заяву і скаргу було подано до суду.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями від 03.09.2015 року), за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Пунктом 13 вказаної вище Постанови передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата становить - 1 218 грн.

При подачі позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 974, 40 грн. проте не сплатив.

Відповідно при подачі апеляційної скарги розмір судового збору, що підлягає до сплати апелянтом становить 1 071, 84 грн. (974, 40 грн. х 110 %).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на наявність пільг щодо звільнення від сплати ним судового збору в даній категорії справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01 листопада 2015 року.

Апелянт зазначає, що оскільки судові втрати судом першої інстанції компенсовано за рахунок держави, то просить суд про звільнення від сплати судового збору.

Вивчивши доводи апеляційної скарги в частині звільнення апелянта щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, вважаю їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, якими врегульовано дане питання.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин посилання апелянта на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи внесені зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями від 22.05.2015 року № 484 -УІІІ), який набрав чинності 1 вересня 2015 року, де викладено в новій редакції ст. 5 цього Закону, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав законом не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом 15 липня 2015 року ( а. с. 2), а з апеляційною скаргою на рішення суду звернувся 05 жовтня 2016 року (а. с. 208), тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, - є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, підлягають застосуванню при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

З огляду на вищевикладене, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, посилання апелянта про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на положення Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.11.2015 року не можуть бути взяті до уваги.

Дана судова практика узгоджується також з позицією Верховного Суду України, застосованою при вирішенні ним аналогічних питань у справах № 6-36ц16 від 09 лютого 2016 року, № 6-341ц16 від 15 лютого 2016 року, № 6-114ц16 від 09 березня 2016 року.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору, згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», апелянтом зазначено не було.

Апелянтом не подавалося до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з наданням доказів неплатоспроможності та відсутності можливості сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення у вказаному розмірі, а саме підтвердження розміру сукупного доходу за минулий рік. З власної ініціативи та при відсутності належних доказів неплатоспроможності сторони, відповідно до ст.ст.10 - 11, 82 ЦПК України суд вирішити це питання не може.

Отже, відповідно до вимог ст.297 ЦПК України апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків до 21 жовтня 2016 року, але не більше п'яти днів з моменту отримання копії даної ухвали, для сплати судового збору в сумі 1 071, 84 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення у вказаному розмірі.

Інакше, у разі невиконання вимог ухвали, відповідно до вимог ст. 297,121 ЦПК України апеляційна скарга вважатиметься неподаною і підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора Черкаського навчального центру Міністерства аграрної політики та продовольства України Богдан Сергія Івановича, Черкаського навчального центру міністерства аграрної політики та продовольства України про усунення порушень прав споживачів залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків : сплати судового збору в розмірі 1 071, 84 грн. до 21 жовтня 2016 року, але не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз'яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений строк апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Нерушак