Справа № 541/1730/16-ц
Провадження №2/541/870/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючої, судді Куцин В. М.,

при секретарі Олешко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (ПАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АС/1554929 (надалі - Поліс), за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Фольксваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - забезпечений ТЗ), строком дії з 27.07.2013 року по 26.07.2014 року.

25.01.2014 року на 336 км автодороги Київ-Харків мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2014 року встановлено, що вищезазначена ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

27.01.2014року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 - власник пошкодженого автомобіля Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Зазначену подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що було складено страховий акт № та розрахована сума страхового відшкодування.

Збиток розраховано відповідно до договору страхування, рахунку № АДС0008272 від 03.02.2014 року та рахунку № АДС0008694 від 22.04.2014 року.

Розмір страхового відшкодування, який ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виплатило на підставі заяви потерпілої особи та відповідно до умов Полісу, склав 20 587,06 грн.

Виходячи з положень пункту 38.1.1 ст.38 та п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, як страховик, що виплатив страхове відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в межах фактичних затрат, звернувся до суду з регресною вимогою та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 20 587,06 грн. та понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу заяву про розгляд справи без участі представника, заявлені позовні вимоги просив задовольнити (а.с.42).

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_5, що діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.45,46), просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач ОСОБА_1, як особа, винна в ДТП притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивач, страхова компанія визнав факт настання страхового випадку, добровільно сплативши страхове відшкодування на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування, складених та затверджених фахівцями саме позивача. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем ОСОБА_1 страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення позову, виходячи з правових позицій Верховного суду України викладених в Постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі №6-28 цс15 та від 22.06.2016 у справі N 6-1253цс16, які є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши всі докази в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АС/1554929, за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Фольксваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 строком дії з 27.07.2013 року по 26.07.2014 року(а.с.5).

25.01.2014 року на 336 км автодороги Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.02.2014 року, яка набрала законної сили, встановлена вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди автомобілю Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. Останній підданий адміністративному стягненню (а.с.20).

27.01.2014 року в межах строку передбаченого положеннями ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 - власник пошкодженого автомобіля Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.6).

27.01.2016 року представниками страховика забезпеченого транспортного засобу проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, автомобіля Фіат, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.7-16).

Вищевказану подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що було складено Страховиком, позивачем по справі, страховий акт № (а.с.26).

Відповідно до Договору страхування, рахунку № АДС0008272 від 03.02.2014 року та рахунку № АДС0008694 від 22.04.2014 року розрахована сума страхового відшкодування, розмір якого склав 21 087,06 грн. (а.с.26, 21-25).

На підставі заяви потерпілої особи ОСОБА_4 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» добровільно виплатила - власнику пошкодженого автомобіля Фіат, днз. НОМЕР_2 страхове відшкодування, відповідно до умов полісу, за виключенням суми франшизи в сумі 500 гривень в розмірі 20 587,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0028703 від 07.07.2014 року (а.с.27).

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст.33 зазначеного Закону України п.33.1 у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим постановою від 22.06.2016 у справі N 6-1253цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу:

Якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Пп. 33.1.4 п.33.1 ст.33, пп. «ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 N 1961-ІУу редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше, ніж через 3 робочі дні з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика.

Зазначений обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Таким чином, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі №6-284цс15, де вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах ВС виходить з такого.

Відповідно до пп. «г» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Із внесенням Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 N13045-VI змін у ст.33 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений вже в пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до пп. «ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст.33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього закону, Моторне (транспортне) страхове бюро), повідомлення про ДТП установленого МТСБ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Оскільки судом встановлено, що у випадку, який є предметом розгляду судом факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, сам позивач його визнав, оглянув пошкоджений транспортний засіб протягом 3 днів з часу настання страхового випадку, визначив розмір шкоди, добровільно сплатив страхове відшкодування, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь страхової компанії в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а може бути вирішений в загальному порядку відшкодування збитків.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при звернені до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь по позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» про стягнення з ОСОБА_1 20587 (двадцять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 06 копійок на відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного судуПолтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В. М. Куцин