Провадження № 2/750/191/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.В., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть і про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина.

Позивач в судове засідання не прибула, в поданій заяві від 18.01.2016 року просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач позов визнав часткового, згоден на розлучення, але вважає, що підстави для стягнення аліментів відсутні.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2005 року і вони є батьками малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо від них (а.с.3-4).

Оскільки з 2015 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, відповідач поновлювати сімейні стосунки не бажає і на примирення не згоден, а ступінь відчуженості сторін є значною - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідач не має інших утриманців, його вік та стан здоров'я дозволяють сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу.

Встановлені судом обставини справи є підставами для задоволення позову, з покладанням на відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст.213-215, 367, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07.09.205 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис №1526.

Стягнути з ОСОБА_1 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2015 року і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя