Справа № 452/1696/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" вересня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Сенечина В.М.,

при секретарі Кухар О.П.,

з участю: представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права на майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права на майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області на праві спільної часткової власності, а саме ? частини належить позивачці, ОСОБА_3, а ? частина належала її матері, ОСОБА_4, на підставі договору дарування, укладеного між відповідачем, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 25 травня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори за № 1413.

При житті ОСОБА_4 не провела реєстрацію свого майнового права на ? частину житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області, у Самбірському МБТІ.

18 січня 2000 року ОСОБА_4 померла.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв і оформив у Самбірській державній нотаріальній конторі її син, ОСОБА_2, на спадкове майно без врахування ? частини житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області.

Про право на ? частину житлового будинку відповідач не заявляв, оскільки дану частину будинковолодіння саме він подарував матері, ОСОБА_4, та вважав, що дана частину житлового будинку повинна перейти у власність позивачки, його сестри, котра постійно у житловому будинку проживає, володіє і користується ним.

ОСОБА_3 з часу набуття спочатку ? частини житлового будинку у власність, згідно договору дарування від 30 січня 1975 року, ? частини, згідно договору дарування від 25 травня 1990 року, з 1975 року, постійно проживає у ньому та користується всім житловим будинком та господарськими будівлями.

З часу смерті ОСОБА_4, з 18 січня 2000 року, ніхто, в тому числі і відповідач, не звертався до позивачки з претензіями та заявами з приводу володіння та користування нею ? частиною житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області.

Позивачка зазначає, що так, як вона добросовісно, відкрито і безперервно володіє більше пятнадцяти років житловим будинком в цілому, утримує його в належному стані, оплачує комунальні послуги, здійснює у будинку ремонтні роботи, то має право на набуття права власності на ? частину цього будинку за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позов та пояснив, що в 1990 році подарував ? частину житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області своїй матері ОСОБА_4 та позивачці своїй сестрі, після чого остання стала власником ? частини, а її мати ? частини вказаного будинку. Сестра постійно проживала з матірю, яка 18 січня 2000 року померла.

ОСОБА_2 ствердив, що після смерті матері він прийняв спадщину, крім ? частини будинку так, як в ньому проживала його сестра, якій і призначався цілий будинок. Інших спадкоємців, крім нього і позивачки, немає.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області на праві спільної часткової власності, а саме ? частини належить ОСОБА_3, а ? частина належала її матері,

ОСОБА_4, на підставі договору дарування, укладеного між відповідачем, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 25 травня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори за № 1413.

При житті ОСОБА_4 не провела реєстрацію свого майнового права на ? частину житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області, на той час у Самбірському МБТІ. 18 січня 2000 року померла мати позивачки ОСОБА_4

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв і оформив у Самбірській державній нотаріальній конторі її син, ОСОБА_2, на спадкове майно без врахування ? частини житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 вересня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-890.

Про право на ? частину житлового будинку відповідач не заявляв, оскільки дану частину будинковолодіння саме він подарував матері, ОСОБА_4, та вважав, що дана частину житлового будинку повинна перейти у власність позивачки, його сестри, котра постійно у житловому будинку проживає, володіє і користується ним.

ОСОБА_3 з часу набуття спочатку ? частини житлового будинку у власність, згідно договору дарування від 30 січня 1975 року, ? частини, згідно договору дарування від 25 травня 1990 року, з 1975 року, постійно проживає у ньому та користується всім житловим будинком та господарськими будівлями, що підтверджується будинковою книгою про реєстрацію громадян та відміткою у паспорті громадянина України про реєстрацію в

м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області з 26 січня 1976 року.

З часу смерті ОСОБА_4, з 18 січня 2000 року, ніхто, в тому числі і відповідач, не звертався до позивача з претензіями та заявами з приводу володіння та користування нею ? частиною житлового будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області.

Позивачка добросовісно, відкрито і безперервно володіє більше пятнадцяти років житловим будинком в цілому, утримує його в належному стані, оплачує комунальні послуги, здійснює у будинку ремонтні роботи, то має право на набуття права власності на ? частину цього будинку за набувальною давністю.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, копією договору дарування частини будинку в м. Самборі на вул. В.Великого, 5 Львівської області, копією будинкової книги, копією свідоцтва про право на спадщину, іншими матеріалами спадкової справи.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР (редакція 1960 року), спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Пунктом 1.8 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до набрання ним чинності.

Оскільки позивачки добросовісно, відкрито, безперервно протягом більше як десять років володіє майном, яке на праві власності належало її матері, та ніким не успадковане і у неї не витребовувалось, то вона має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право на 1/4 частину будинковолодіння № 5 на вул. Володимира Великого в м. Самборі Львівської області, за набувальною давністю володіння майном, котре належало за договором дарування від 25 травня 1990 року, матері ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка померла 18 січня 2000 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя