Дата документу 10.05.2016
Провадження № 2/334/809/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

в складі : головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5, Міське комунальне підприємство «Основаніє», Запорізька міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_6звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, МКП «Основаніє», Запорізька міська рада про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщенням № 528 в будинку № 24-а по вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, посилаючись на те, що позивачка є основним наймачем даного житлового приміщення Крім неї, за цією ж адресою зареєстровані і відповідачі, які є її дітьми.На сьогодні квартира знаходиться на балансі Запорізької міської ради та обслуговується МКП «Основаніє».

Приблизно у 2011 року відповідачі залишили квартиру за зазначеною адресою, забрали із собою всі особисті речі. Та стали мешкати в сім»ї батька ОСОБА_7 в с.Круте Солонянського р-гу Дніпропетровській обл.. З тих пір відповідачі в спірній квартирі не проживають, не несуть витрат на оплату житлово- комунальних послуг, ніяких їх речей в квартирі немає, вони до житла не зявляються, хоча ніхто з членів сім»ї не перешкоджав їм проживати в зазначеній квартирі.

Позивачка змушена платити за зареєстрованих за зазначеною адресою відповідачів, які не проживають в квартирі тривалий час та несе зайві матеріальні витрати.

Таким чином, не проживаючи в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, відповідачі втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

З підстав, передбачених ст.ст. 71,72 ЖК України, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать розписки, причини неявки у судове засідання не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подавали, заперечень не надали, у зв»язку з чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивача.

Треті особи : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують у поновному обсязі. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представники третіх осіб Запорізької міської ради та МКП «Основаніє» у судове засідання незявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у заявах зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 оцінивши всі пред`явлені докази в сукупності, суд вважає, позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в спірній квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані позивачка, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сімї № 8653 від 17.11.2015 року, виданої Центром обслуговування абонентів № 9 МКП «Основаніє».

У 2011 році відповідачі зібрали усі свої речі і добровільно залишили квартиру, виїхавши проживати до батька у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідками Письмечивської сільської ради Солонянського р-ну З того часу відповідачі в спірній квартирі не проживають без поважних причин, квартирну плату і комунальні послуги не сплачують, ніяких їх речей в зазначеній квартирі немає, ніяким чином вони не використовують своє право на житло.

Факт відсутності відповідачів у спірній квартирі , без поважних причин понад шість місяців підтверджується актом про фактичне проживання громадян, які мешкають у гуртожитках, що є обєктами права власності територіальної громади № 112 від 20.03.2015 року, складеним Центром обслуговування абонентів МКП «Основаніє».

Допитані судом свідки, сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, кожний окремо, показали, що відповідачі є дітьми позивачки і приблизно у 2011 року виїхали з спірного житлового приміщення, забравши усі свої особисті речі. На теперішній час відповідачі мають свої власні родини та мешкають у Дніпропетровській області. У спірне житло не приїжджають, оплату за комунальні послуги не здійснюють, на житло не претендують. Ніхто з членів родини не перешкоджав їм у користуванні зазначеним житловим приміщенням.

Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду.

Нормами ст. ст. 64, 66, 67 ЖК України встановлюють обовязків наймача та членів його сімї, зокрема забезпечувати збереження житла, підтримувати його в належному стані, вносити плату за користування житлом.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців (стаття 71 ЖК України.).

Тимчасова відсутність особи має бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення.

Виходячи із змісту ст. ст. 71, 72 ЖК України та розяснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суди повинні встановити факт відсутності особи у жилому приміщенні понад шість місяців та поважність причин такої відсутності.

Адже, відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом таким, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі на спірній житловій площі не проживають більше шести місяців, без поважних причин, оскільки доказів поважності не проживання у спірній квартирі понад шість місяців не надано, і відповідачі не несуть обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишаються зареєстрованими у спірній квартирі, що спричиняє позивачці додаткові матеріальні витрати за зареєстрованих відповідачів, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 224 226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Лихосенко М. О.