УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Командитного товариства Науково-впроваджувальної фірми «Нові технології», треті особи: Великоолександрівська селищна рада, відділ Держземагентства у Великоолександрівському районі, про визнання державного акта на земельну ділянку недійсним та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, відділу Держземагентства у Великоолександрівському районі, третя особа - Командитне товариство Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», про визнання незаконним та скасування державного акта на право приватної власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_8, після смерті якого вона успадкувала житловий будинок із садибною ділянкою, яка належала батькові на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого 17 квітня 2000 року, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_7

Позивач зазначала, що при внесенні земельної ділянки до автоматизованої системи державного земельного кадастру виявилося, що межі суміжної земельної ділянки, яка належить відповідачу, спроектовані неправильно, в натуру не виносилися, тому частина земельної ділянки ОСОБА_7 перекрила частину земельної ділянки, яка належала померлому ОСОБА_8, у зв'язку із чим з відповідачем виник спір щодо заїзду на спадкову земельну ділянку з боку вулиці.

22 липня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, відділу Держземагентства у Великоолександрівському районі Херсонської області, третя особа - Командитне товариство Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», в якому просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_8 на підставі рішення від 31 березня 2000 року № 46, зобов'язати відділ Держземагентства у Великоолександрівському районі Херсонської області скасувати реєстрацію зазначеного державного акта на право приватної власності на землю.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1500 га згідно з державним актом серії НОМЕР_2. Указана земельна ділянка надана їй для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, і має форму прямих ліній.

Ознайомившись із копією державного акта суміжного землевласника, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона з'ясувала, що частина його земельної ділянки в точках 67.1,62,50.1 та 50, як це зображено на плані зовнішніх меж на державному акті, перехрещуються з її земельною ділянкою. Вважає, що державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я ОСОБА_8, виготовлений з помилкою у визначенні площі та меж земельної ділянки, тому просить визнати його незаконним та скасувати.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 11 серпня 2014 року позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2014 року в позові ОСОБА_6 відмовлено.

В позові ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року з урахуванням ухвали апеляційного суду Херсонської області від 20 липня 2015 року рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології» скасовано і ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_8 на підставі рішення № 46 від 31 березня 2000 року виконкому Великоолександрівської селищної ради та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20.

Зобов'язано Відділ Держземагентства у Великоолександрівському районі Херсонської області скасувати реєстрацію державного акта на право приватної власності на землю виданого на ім'я ОСОБА_8.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати у сумі 2 929 грн 80 коп.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та в апеляційному порядку не переглядалося.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, згідно з державним актом серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2004 року. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Підставою видачі державного акта вказано рішення Великоолександрівської селищної ради від 22 листопада 2004 року № 362.

Власником суміжної земельної ділянки згідно з державним актом серії НОМЕР_1 від 17 квітня 2000 року був ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Підставою видачі державного акта вказано рішення виконкому Великоолександрівської селищної ради від 31 вересня 2000 року № 46.

Спадкоємцем майна ОСОБА_8 за законом є його дочка ОСОБА_6, яка прийняла спадщину відповідно до статей 1268-1270 ЦК України.

Згідно з актом узгодження меж цієї земельної ділянки від 19 січня 2000 року вказано, що по точках від В до Г земельна ділянка ОСОБА_8 межує із присадибною ділянкою ОСОБА_9, який погодив межі земельної ділянки ОСОБА_8, що мали пряму лінію, яка проходила від точки В до Г, однак в плані зовнішніх меж земельної ділянки державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_8, опис меж зазначеної земельної ділянки має іншу форму у вигляді кривої лінії.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7. суд першої інстанції виходив з того, що факт визнання державного акта недійсним без визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки відповідно до ст. ст. 152, 155 ЗК України не може бути способом захисту порушеного права. Крім того, позивачем не доведено, в який спосіб порушено його право саме відповідачем у справі.

Скасовуючи рішення місцевого суду у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_7, апеляційний суд з урахуванням вимог ст. ст. 6, 17 ЗК України (від 18 грудня 1990 року № 561-XII, у редакції від 12 липня 2000 року) виходив з того, що право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку порушується, оскільки на частину земельної ділянки, яка їй належить, має місце накладення частини суміжної земельної ділянки, яку успадкувала ОСОБА_6 після померлого батька ОСОБА_8.

Так, із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14 травня 2015 року № 013/2014 вбачається, що 0,0096 га земельної ділянки ОСОБА_7 мають накладення з земельною ділянкою ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_8, з них 0,0090 га відповідно до державного акта НОМЕР_1 від 17 квітня 2000 року та 0,0006 га захват земельної ділянки (самовільно зайнято) із земель ОСОБА_7

Із кадастрового плану, що виконаний інженером-землевпорядником Васильєвою Т.Г., вбачається, що загальна площа земельної ділянки згідно з державним актом, виданим на ім'я ОСОБА_8, становить 0,1479 га, фактична площа становить 0,1487 га, в той час загальна площа земельної ділянки згідно з державним актом, виданим на ім'я ОСОБА_7, становить 0,1500 га, фактична площа - 0,1399 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік