Справа № 489/3807/16-ц
Номер провадження 2/489/2163/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06 жовтня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі-відповідачі) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, в якому також зареєстровані відповідачі, але з квітня 2005 року в ньому не проживають.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.06.1999 позивач є власником житлового будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1.

У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які згідно акту про не проживання від 27.07.2017 в ньому не проживають з квітня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили факт не проживання відповідачів у вказаному будинку більше року.

Таким чином, враховуючи, що законодавством чітко передбачено, що у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, він втрачає право користування житлом та судом встановлено, що відповідачі більше року не проживають в спірному житловому приміщенні, позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв