Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/146/16-ц
№ провадження 2/361/873/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 жовтня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарях Коваль О.О., Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що 13 червня 2010 року відповідач ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «Chery Elara SQR 7201» д.р.н. СВ 7291 АК на вул.Черняхівського в м.Бровари Київської області, близько 23 год. 30 хв. в районі буд. № 19 проявив неуважність та безпечність при керуванні вказаним автомобілем, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1, що перетинав проїзну частину вул.Черняхівського з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля. В результаті чого позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, за що відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Цивільно- правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ВАТ «УСК «Дженералі Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 51 000 грн., франшиза - 500 грн.

В звязку з ДТП з 11 листопада 2010 по 01 грудня 2011 року позивач отримав другу групу інвалідності, яку продовжено до 01 грудня 2012 року.

Відповідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 стягнуто майнову шкоду в сумі 7 010 грн. 07 коп. і моральну шкоду в розмірі 2 550 грн., а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 24 369 грн. 36 коп., моральну шкоду в сумі 37 450 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

Як стверджує позивач з 01 грудня 2012 року йому продовжена друга група інвалідності довічно, таким чином він отримав стійку втрату працездатності, в результаті чого ОСОБА_1 до теперішнього часу перебуває на лікуванні і фізично не може працювати.

Розмір заробітку позивача, втраченого ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності в період з 01 грудня 2012 року по 01 січня 2016 року на переконання ОСОБА_1 становить 44 841 грн. 00 коп. , яку він просить стягнути з ОСОБА_2

З відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на свою користь ОСОБА_1 просить стягнути страхове відшкодування в розмірі 20 412 грн. 00 коп.

Позивач в судовому засіданні 28 березня 2016 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в судове засідання 17 жовтня 2016 року - не зявився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник позивача в судових засіданнях 18 лютого та 28 березня 2016 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в судове засідання 17 жовтня 2016 року не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 18 лютого 2016 року позов не визнав, в інші судові засідання не зявився, про їх проведення повідомлений належним чином.

Представник відповідача -ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судові засідання не зявлявся, про дати судових засідань повідомлявся належним чином.

Суд, зі згоди позивача, проводить заочний розгляд справи в письмовому провадженні, шляхом повного та всебічно зясування обставин в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті та знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, який набрав законної сили, відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 13 червня 2010 року близько 23 год. 30 хв. він, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Chery Elara SQR 7201, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у місті Броварах по вулиці Черняховського в районі будинку № 19 зі швидкістю 70-80 км/год, порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_1, маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому кісток лівої гомілки, вивиху правого плеча, забійної рани лобної області, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності до життя.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 засуджений до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Свою вину у вчиненні вказаного злочину відповідач ОСОБА_2 у суді визнав повністю.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2012 року, що набрало законної сили, з ПАТ Українська страхова компаній Гарант-Авто стягнуто на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 7010 грн. 07 коп. і моральну шкоду в розмірі 2550 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 24369 грн. 36 коп., моральну шкоду в розмірі 37450 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на вищевказаний вирок суду від 14 лютого 2011 року та рішення суду від 15 березня 2012 року не потребують доказуванню факт наїзду на пішохода ОСОБА_1 13 червня 2010 рокуавтомобіля марки Chery Elara SQR 7201, реєстраційний номер НОМЕР_1, у місті Броварах по вулиці Черняховського в районі будинку № 19 зі швидкістю 70-80 км/год, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, під керуванням ОСОБА_2, а також вина ОСОБА_2 у його скоєнні і факт заподіяння ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя.

Судовим рішенням від 15 березня 2012 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у страховій компанії ВАТ УСК Дженералі Гарант, яке змінило назву на ПАТ УСК Гарант-Авто. Полісом № ВС/1060168 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечений автомобіль марки Chery Elara SQR 7201, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоровю, становить 51000 грн., за шкоду, заподіяну майну, - 25500 грн., франшиза - 500 грн. Строк дії з 12 липня 2009 року по 11 липня 2010 року.

Суд встановив, що у звязку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями позивач ОСОБА_1 тричі знаходився на стаціонарному лікуванні: з 14 червня по 31 липня, з 02 вересня по 25 жовтня 2010 року та з 21 грудня 2010 року по 11 січня 2011 року.11 листопада 2010 року ОСОБА_1 було встановлено II групу інвалідності, через рік 09 листопада 2011 року цю ж групу інвалідності позивачу встановлено до 01 грудня 2012 року, що підтверджується довідками МСЕК від 11 листопада 2010 року серії КИО-І № 357191 та від 09 листопада 2011 року серії КИО-І № 380102.

В ході розгляду справи встановлена та обставина, що внаслідок ДТП позивач отримав стійку втрату працездатності, оскільки з 01 грудня 2012 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності довічно, що підтверджується довідкою МСЕК від 22 листопада 2012 року серії КИО № 0419140.

Відповідно ч.1,2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Так як позивач на момент ДТП офіційно не працював, відтак він має право на матеріальне відшкодування, визначене, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно постанови п.22 Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди у звязку з ушкодженням здоровя складається зі щомісячних платежів (страхових виплат), що виплачуються протягом строку, на який встановлено втрату працездатності, та додаткових витрат, що виплачуються протягом строку, на який визначено потребу в них.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, завданої каліцтвом за період з 01 грудня 2012 року по 01 січня 2016 року в сумі 44 841 грн. 00 коп.

Згідно розрахунку заробітку (доходу) втраченого позивачем з 01 грудня 2012 року до 31 грудня 2012 року - 1 місяць ( 1 134 грн. 00 коп.), з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року - 11 місяців (1 147х11 = 12617 грн. 00 коп.), з 01 грудня 2013 року по 31 серпня 2015 року -21 місяць ( 1218 х21=25 578 грн. 00 коп., з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року 4 місяці (1378х4=5 512 грн.).

Суд, дослідивши та перевіривши, розрахунок заробітку (доходу), втраченого позивачем, наданий ОСОБА_1, вважає його обгрунтованим, відтак вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоди, завданої каліцтвом в сумі 44 841 грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

Згідно п.26.2 ст. 26 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних

заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Обовязок страховика здійснити виплату в частині виконання п.26.2 ст. 26 вищевказаного Закону виник лише 01 грудня 2012 року. Беручи до уваги те, що розмір мінімальної заробітної плати з 01 грудня 2012 року становив 1 134 грн. 00 коп., відтак стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим ОСОБА_1 в розмірі 20 412 грн. 00 коп. ( 1 134 х 18 )

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідачами в ході розгляду справи не надано до суду обгрунтованих заперечень позовних вимог ОСОБА_1 з посиланням на відповідні докази, надані позивачем докази знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відтак суд приходить висновку позов задовольнити в повному обсязі.

Беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, згідно із вимогами ч.2 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у дохід держави з відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. з кожного (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати).

Керуючись ст. 26 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ч.1,2 ст.1195 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, шкоду, завдану каліцтвом в розмірі 44 841 грн. 00 коп. (сорок чотири тисячі вісімсот сорок одна гривня).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» ( ) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, страхове відшкодування за шкоду, повязану зі стійкою втратою працездатності потерпілим в розмірі 20 412 грн. 00 коп. (двадцять тисяч чотириста дванадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» () на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Г.О. Білик