Справа № 750/6756/15-ц Провадження № 22-ц/795/76/2016 Головуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Горобець Т. В.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів Бечка Є.М., Хромець Н.С.,

секретар Мартинова А.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

13 липня 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.04.2008 року у розмірі 10180 доларів США 53 центів, пеню в розмірі 5767 грн 35 коп та звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 25.04.2008 року

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволені повністю.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором №0 від 25.04.2008 року у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) доларів США 53 центів та пеню в розмірі 5767 (п'ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн 35 коп та звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

З рішенням в частині стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_1 не погодилась ОСОБА_1 В апеляційній скарзі просить рішення про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 всієї заборгованості за кредитним договором, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову до неї, як солідарного боржника.

Вважає, що судом першої інстанції при вирішенні спору було порушено норми матеріального та процесуального права, справа розглянута без належного з"ясування всіх обставин та без аналізу її доводів у судовому засіданні щодо наявності підстав вважати поруку припиненою.

Посилаючись на положення ст. ст.543,554 , ч.4 ст. 559, ч.1 ст. 251, ч.2 ст. 252 ст. 1050,1054 ЦК України зазначає, що договір поруки № 8708Р27, який укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк» в забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № 0 є припиненим, оскільки Банк відповідно до пункту 1.2.2 та розділ 6 Кредитного договору і п.п.1.2 Договору поруки скористався правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, про що на адресу всіх боржників, у тому числі і її, як поручителя направив вимогу про дострокове повернення кредиту, яку вона отримала 07 лютого 2014 року. Відповідно до змісту листа-вимоги Банку, такий строк настав 8 квітня 2014 року, отже, з врахуванням положень ч. 5 ст. 559 ЦК України Банк мав право пред»явити до неї вимогу про виконання порушеного зобов»язання ОСОБА_2 тільки протягом 6 місяців з цієї дати - до 08 жовтня 2014 року, а фактично звернувся з позовом 14.07.2015 року.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що пред»явленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу так і перед»явлення до нього позову. Строк виконання зобов»зання за укладеним між сторонами по справі кредитним договором встановлено до 24 квітня 2018 року, оскільки в договорі поруки зазначено, що він діє до повного припинення всіх зобов»язань Боржника за Основним договором, договір поруки також діє до 24 квітня 2018 року.

ОСОБА_1 підписавши договір поруки, підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами як договору кредиту так і договору поруки. Тому твердження апелянта, про те, що Банком позов до ОСОБА_1 у липні 2015 року заявлено безпідставно, не відповідає вимогам закону.

У судове засідання представник ТОВ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з»явились, надіслали на адресу суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутності .

Відповідачка ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши законність рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов Банку повністю, суд першої інстанції пославшись на положення ст.ст. ст. 554, ч.1 ст. 543, 589,ч.2 ст. 590, 1048,1049 ЦК України та ст.12,33 Закону України „Про іпотеку " та пункти 1.3., 1.4 Договору поруки, дійшов висновку, що невиконання позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов»язань за кредитним договором № від 25.04.2008 рок, що призвело до виникнення боргу у розмірі 10180 доларів США 53 центів, ОСОБА_1, яка є поручителем за договором поруки № 8708Р27 від 24.04.2008 року, несе солідарну відповідальність з ОСОБА_2 перед кредитором .

З такими висновками суду першої інстанції в частині щодо обґрунтованості позову та наявності підстав для стягнення солідарно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 всієї заборгованості за кредитним договором та договором поруки не може повністю погодитись апеляційний суд, оскільки вони не ґрунтуються на наявних у справі доказах та суперечать вимогам закону, яким регулюються спірні правовідносини, суперечать правовим висновкам Верховного Суду України , висловлених у постановах за результатами розгляду цивільних справ з підстав, передбачених пунктами 1,2 частини першої ст. 355 ЦПК України, зокрема по справі 6-125цс14, №6-32цс14,№ 6-6цс 14,№6-616цс15 .

Апеляційним судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який з 21.12.2009 року став Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з яким ОСОБА_2 надано кредит у сумі 30000 доларів США терміном до 24.04.2018 року.

У забезпечення виконання кредитних зобов»язань по зазначеному кредитному договору 25.04.2008 року було укладено договір поруки № 8708Р27 з ОСОБА_1 зі строком дії - до повного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору. Пунктом 3.1 Договору поруки від 25.04.2008 року № 8708Р27 укладеного АКІБ «УкрСибанк» з ОСОБА_1 встановлено, що зазначений договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов»язань Божника за основним договором. ( а.с. 32).В зв»язку з неналежним виконанням своїх зобов»язань по сплаті коштів за кредитним договором ОСОБА_2 у останнього станом на 22 червня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 10180 доларів США 53 центів та пені в розмірі 5767 грн 35 коп .

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не встановив всіх обставин справи, не визначився у повному обсязі з характером спірних правовідносин, у зв"язку з чим, не застосував закон, який підлягав застосуванню при вирішенні питання відповідальності поручителя ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Частиною 4 ст. 559 ЦК встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, вставленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та частини 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася та сплати процентів.

Договором поруки від 25.04.2008 року не визначено строк, у розумінні ст. 251,252 ЦК України, після закінчення якого порука припиняється, у той же час п.3.1 цього договору встановлено що договір діє до повного припинення усіх зобов"язань боржника за кредитним договором .

Проте, п.п. 1.2 Договору поруки передбачено, що термін виконання основного зобов"язання до 24.04.2018 року, якщо умовами Основного договору не буде застосовано іншого терміну виконання такого зобов"язання. Розділом 6 Кредитного договору передбачено право Банку у разі настання певних обставин змінити строк повернення кредиту - визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Виходячи з умов договору та у зв"язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, позивач по справі обрав спосіб захисту своїх порушених прав у відповідності до положень частини 2 ст. 1050 ЦК України та Розділу 6 Кредитного договору. 28 січня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслав на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимогу про дострокове - протягом 31 календарного дня з дня одержання вказаного повідомлення повернути усю суму кредиту що залишилась, з нарахованими відсотками ( а.с. 36,34-35,36-37,38-39 ) .

Повідомлення - вимоги отримано ОСОБА_2 07.02.2014 року, ОСОБА_3 06.02.2014 року та ОСОБА_1 07.02.2014 року (а.с. 40,41,42).

Відповідно до змісту листа - вимоги Банку такий строк настав 8 квітня 2014 року. Отже, з врахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України Банк мав право пред»явити до ОСОБА_1 вимогу про виконання порушеного зобов»язання ОСОБА_2 тільки до 08 жовтня 2014 року. Фактично позов пред"явлено 14.07.2015 року, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог Банку до поручителя ОСОБА_1

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України , висловлених у постановах за результатами розгляду цивільних справ з підстав, передбачених пунктами 1,2 частини першої ст. 355 ЦПК України по справах такої категорії, а саме, №6-125цс14, №6-32цс14,№ 6-6цс 14,№6-616цс15 , судам слід враховувати, що у разі, коли договором передбачено обов"язок повернути позику частинами, прострочення повернення чергової частини боргу дає підстави позикодавцю вимагати повернення повністю частини боргу, яка залишилась. Пред"явлення вимоги про повернення боргу достроково, свідчить про зміну строку виконання основного зобов"язання, тобто, вимоги позикодавця до поручителя мають бути заявлені в межах шести місяців від дня настання цього строку і кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами такого строку, оскільки із закінченням строку, припинилося матеріальне право.

Наведене свідчить, що судом першої інстанції наведені норми матеріального права були порушені, правові позиції Верховного Суду України не враховані, що призвело до ухвалення помилкового рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3,4 ст. 309 ЦПК України апеляційний суд скасовує або змінює рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо буде встановлено невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, який нею був сплачений за звернення з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307 п.4 ч.4 ст. 309, 314, 316, 317,319,324 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2015 року про задоволення позову повністю в частині вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10180 (десять тисяч сто вісімдесят) доларів 53 центів США заборгованості за кредитним договором № 0 від 25.04.2008 року та пені 5767 ( п»ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн 35 коп, а також, в частині вирішення питання відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, змінити, виклавши перший, другий та четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 0 від 25.04.2008 року від у розмірі 10180 (десять тисяч сто вісімдесят ) доларів 53 центів США .

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку 10180 (десять тисяч сто вісімдесят ) доларів 53 центів США заборгованості за кредитом та 5767 ( п»ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн 35 коп пені за кредитним договором та 753,42 грн. на відшкодування судових витрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 1130,13 ( одна тисяча сто тридцять ) грн. 13 коп на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 2486,29 ( дві тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 29 коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: