Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/67/16-ц
Провадження № 2-о/209/11/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого Лобарчук О.О.

при секретарі Бойко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Севастополі Автономної Республіки Крим.

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що вона, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується її паспортом, народила сина. Медичне свідоцтво про народжененя серії 67 № 005696, видано на тимчасово окупованій території м. Севастопіль Міською лікарнею № 5 . Це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статусу громадянина України новонародженою дитиною ( отримання відповідних соціальних послуг, виплат).

Проведення повторної реєстрації факту народження , у відповідності з українським законодавством органами реєстрації актів цивільного стану є неможливим, оскільки відповідно до п.2 розділу 111 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 , підставами для проведення державної реєстрації народження дитини, є , зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма 103/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Однак, медичні документи були вилучені незаконними органами влади на території АРК.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилася. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі.(а.с.12)

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився , надали суду заяву, в якій просили розглядати цивільну справу без участі їх представника.( а.с.11) .

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС УКраїни в Дніпропетровській області 16.12.2005 року (а.с.7)

Відповідно до дублікату Медичного свідоцтва про народження № 67 № 005696 від 08.12.2015 року в пологовому відділенні № 1 м. Севастополя АРК 14.10.2014 року народила хлопчика вагою 3350,0 грама , доношена дитина. (а.с.6)

Згідно ч.З ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до відповіді від 13.01.2016 року, за результатами перевірки наявності актового запису про народження за допопомогою Державного реєстру актів цивільного стану громадян , актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року , не виявлено. (а.с.10)

З аналізу вищенаведеного, медична довідка про народження № 67 № 005696 від 08.12.2015 року в пологовому відділенні № 1 м. Севастополя АРК є недійсною і не створює правових наслідків.

Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Пунктом 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п.2 розділу III вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду.

Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно новонародженої дитини, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право ОСОБА_1 не має можливості, у зв'язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт народження.

При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим .

На підставі викладеного, керуючись ст. 52 Конституції України, ст. 144 СК України, ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" , ст.ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Севастополь Автономна Республіка Крим.

Рішення може бути оскаржено в апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Лобарчук