Провадження № 2/311/820/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 вересня 2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді : Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

23.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовними вимогами до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 грудня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований Дніпрорудненською міською радою та в книзі реєстрації актів про одруження 27 грудня 2003 року зроблено відповідний запис за №191. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження від 27 грудня 2003 року серії НОМЕР_2. Від спільного подружнього життя ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син - ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2, про що Дніпрорудненською міською радою в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 липня 2004 року зроблено відповідний запис за №94. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини від 06 липня 2004 року серії НОМЕР_1 З відповідачем вони проживали разом до червня 2007 року. 01.11.2008 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживають окремо. Дитина ОСОБА_3 після розірвання шлюбу проживає з нею вже 9 років, з 2007 року.

Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям, не відвідував та не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі «Теремок» м.Дніпрорудне, у Запорізькому навчально-виховному комплексі № 60, Запорізькій ЗОШ № 88. Крім того, відповідач не дає згоду на зміну місця реєстрації дитини, при звернення до відповідача з даного питання, відповідач категорично відмовив їй у цьому проханні, без обґрунтування відмови. Влітку 2016 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_4 планували вивезти дитину на відпочинок на оздоровлення за кордон та при зверненні до відповідача щодо надання згоди на вивезення дитини за корон, відповідач категорично відмовив у цьому проханні також без обґрунтування відмови. У зв'язку з чим вона зверталася до органів опіки та піклування Василівського району Запорізької області із заявою її з сином сімейних прав та інтересів, однак всі її звернення залишилися без відповіді.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 систематично не виконував і не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_5, не цікавився його життям та крім стягнених аліментів, ніякої матеріальної допомоги не надавав і не надає по цей час, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впиває на її розвиток як складову виховання, з дитиною не спілкується взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, що свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків, закріплених ч.1-3 ст.150 СК України, що є підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом законних прав та охороняємих законом інтересів з даним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними в позовній заяві. В судовому засіданні, яке відбулося 29.07.2016 року, позивачка ОСОБА_1 надала суду пояснення, в яких підтримала заявлені нею позовні вимоги за викладеними у позовній заяві підставами та просила позов задовольнити у повному обсязі та позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судові засідання 18 липня 2016 року, 29 липня 2016 року та 26 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові рекомендовані повідомлення, направлені відповідачу ОСОБА_2 за останнім відомим місцем його проживання (перебування), також оголошення у засобах масової інформації - газеті «Запорізька правда» від 15.09.2016 року № 36 (23720), однак про причини неявки суду не повідомлено, заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до початку судового засідання надали суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити за підставами, викладеними в позовній заяві та прийняти до уваги долучений до матеріалів справи Висновок Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 23.09.2016 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, самостійних вимог на предмет позову не заявляють.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з 07.08.2010 року та по теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, позивачкою по справі. До цього часу, з початку 2008 року вони перебували у фактичних цивільних відносинах та разом мешкали в м.Запоріжжі. Дитина позивачки, її неповнолітній син ОСОБА_3, на той час мешкав з бабусею та дідусем. З 2011 роки він, позивачка та її син проживают разом в м.Запоріжжі. Він приділяє достатньо уваги її сину ОСОБА_5, за яким піклується, займається його вихованням, допомагає у навчанні. Стосунки у нього з сином позивачки добрі, конфліктів між ними не виникає, ОСОБА_3 називає його батьком. З часу проживання у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 жодного разу сина не навідував, станом його здоров"я, успіхами у навчанні не цікавився, вихованням не займався, жодних спроб поспілкуватися з дитиною не вчиняв, крім призначених аліментів, матеріальну допомогу не надавав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суда, що позивчка є її донькою, а ОСОБА_7 - онук, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У квітні 2007 році між позивачкою та ОСОБА_8 шлюбні відносини були припинені та з того часу відповідач ОСОБА_2 сином взагалі не цікавився, жодного разу до сина не навідувався, спілкуватися із сином не бажає, на телефоні дзвінки не відповідає. Коли гуляла з онуком ОСОБА_7, декілька разів бачила ОСОБА_2 у місті Дніпрорудне, який проходив поруч, однак до сина не підійшов, не привітався, навіть відвернувся від них та пройшов мимо. Долею, успіхами та здоров"ям сина, відповідач ОСОБА_2 взагалі не цікавиться, йому також баждуже було, коли онуку ОСОБА_7 у 2008 році робили операцію. Чому саме ОСОБА_2 ігнорує сина, їй невідомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивачку знає з дитинства. Вони мешкали протягом трьох років разом в АДРЕСА_6, були сусідами, підтримують дружні стосунки. Вони мають дітей одного віку, які разом відвідували дитячий садок. На сьогоднішній день позивачка разом з сім"єю мешкає у м.Запоріжжі. У той час, коли вона мешкала з позивачкою ОСОБА_1 по сусідству, відповідач ОСОБА_2 до дитини ОСОБА_7 не приходив, жодного разу вона його не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка малолітній ОСОБА_3, в присутності законного представника ОСОБА_1 та представника Служби у справах дітей ОСОБА_10 пояснив суду, що на даний час він проживає разом з батькам - матір"ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_4 у м.Запоріжжі. Він навчається у 5 класі загальноосвітньої школи, займається тхеквондо, тренування на якому йому дуже подобається. Домашні завдання виконує разом з батьками, які також відвідують разом батьківськи збори у школі. Батько ОСОБА_4 йому у всьому допомагає, проявляє турботу, цікавиться його успіхами та досягненнями. Про таку особу, як ОСОБА_11, йому нічого невідомо, хто він такий незнає, ніколи його не бачив, як він виглядає йому невідомо. ОСОБА_11 ніколи з ним не зустрічався, ним не цікавився, турботи не проявляв, зі святами та днем народження його не поздоровляв, подарунків не дарив, листівок не писав. Проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно нього не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_10, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що з 27 грудня 2003 року ОСОБА_1, позивач по справі, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, виданим Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 27.12.2003 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року від спільного подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2, про що Дніпрорудненською міською радою в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 липня 2004 року зроблено відповідний запис за № 94, що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини від 06 липня 2004 року серії НОМЕР_3 копія якого є в матеріалах справи (а.с.5).

21 жовтня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8).

Як вбачається з довідки № 507, виданої 13.07.2016 року Василівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_1 є стягувачем по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-1175 від 16.10.2007 року, виданого Василівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 червня 2007 року. Проплати за даним виконавчим провадженням на користь ОСОБА_1 за період з 01.12.20015 року по 31.05.2016 року складають 2700,00 грн. (а.с.13).

07.08.2010 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4, який зареєстрований Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 188, що підтверджується свідоцством про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за №115 від 19 травня 2016 року, неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом з ОСОБА_1, позивачкою у справі та її батьками, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданого Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за №115 від 20 травня 2016 року, неповнолітній ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2 не проживають з 2011 року (а.с.14).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного 17 червня 2016 року Службою у справах дітей відділу по Комунаровському району Запорізької міської ради, оформленого з метою перевірки умов проживання малолітнього ОСОБА_12 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 ОСОБА_4, її чоловік, які мешкають у трьохкімнатній квартирі. Стан житла та санітарно-гігієнічні, умови проживання малолітнього ОСОБА_3 в родині матері ОСОБА_1 добрі. Для дитини в квартирі створені усі необхідні умови для відпочинку, розвитку, навчання та виховання. Дитина вважає та називає своїм батьком вітчима ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно характеристики, наданої від 15 червня 2016 року директором ТОВ «Бухгалтер онлайн» ОСОБА_13 відносно ОСОБА_1, вбачається, що з 09 березня 2016 року ОСОБА_1 по теперішній час працює бухгалтером ТОВ «Бухгалтер онлайн». За час роботи зарекомендувала себе як здібний фахівець, вміє ставити мету і досягати її послідовними та логічними діями. Посадові обов'язки виконує в повному обсязі і постійно прагне опановувати нові суміжні сфери діяльності. Має авторитет у колег. Ухвалюючи рішення, виявляє гнучкість і широту поглядів. Надає допомогу у вирішенні різноманітних питань, що постають перед компанією, прагне стимулювати професійне і особисте зростання колег. Має яскраве виражені лідерські якості. (а.с.16).

Згідно характеристики, наданої 21 червня 2016 року керівником цеху №32 АТ «Мотор-Січ» ОСОБА_14 відносно ОСОБА_4 вбачається, що з 2008 року ОСОБА_15 по теперішній час працює у АТ «Мотор-Січ». За час роботи зарекомендував себе, як грамотний та кваліфікований фахівець, ефективний керівник, уважний до потреб підлеглих. З а період роботи ОСОБА_4 не має дисциплінарних стягнень, проявляє особисту ініціативу при вирішенні виробничих завдань, в колективі користується заслуженим авторитетом. В роботі характеризується як людина відповідальна та цілеспрямована, працелюбний, приймає активну участь в організації культурного дозвілля членів трудового колективу. До виконання обов'язків та завдань керівництва ставиться сумлінно, вміє організовувати свою роботу. Дисциплінарний, у сумлінні тактовий, доброзичливий, плідно співпрацює з іншими працівниками (а.с.17).

Згідно характеристики. наданої класним керівником 5-Б класу ЗОШ № 88 м. Запоріжжя ОСОБА_16 відносно малолітнього ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_3 навчається в ЗОШ №88 з 1 вересня 2015 року. За цей час зарекомендував себе як старанний та сумлінний учень. Навчальний матеріал засвоює на достатньому рівні. Досконало володіє обчислювальними навиками в рамках п'ятого класу Вміло розв'язує задачі. Відповідально відноситься до виконання усіх доручень. В позаурочний час відвідує тренування з тхеквондо. У класі має рівні та доброзичливі стосунки. Допомогаж однокласникам у навчанні. Його мати, ОСОБА_1, та ОСОБА_4 багато уваги приділяють вихованню дитини. Регулярно відвідують батьківські збори. Приймають участь в організації класних та позакласних заходів. Батько хлопчика, ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймає. Батьківські збори не відвідує та не цікавиться навчальними досягненнями сина (а.с.18).

Висновком №01-39/1228 від 23 вересня 2016 року, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та у даному Висновку вказано про те, що з червня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно не проживали, не вели спільного господарства, не виховували дитину та не підтримували один з одним жодних стосунків. У листопаді 2008 року шлюб між подружжям було розірвано. Зі слів ОСОБА_1 з 2007 року та по теперішній час ОСОБА_2 уваги сину не приділяв, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток, не цікавився навчанням дитини, не турбувався про лікування сина, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляв інтересу до його внутрішнього світу та взагалі з сином не спілкувався. Відповідач сплачує аліменти ОСОБА_1 на утримання сина у розмірі 450 грн. щомісячно. ОСОБА_1 вдруге вийшла заміж. Її родина проживає за адресою: АДРЕСА_4. Згідно акту обстеження житлово-побутові умови сім'ї відповідають санітарним нормам, для дитини створені необхідні умови для її гармонійного розвитку: ОСОБА_3 має окрему кімнату, у якій є все необхідне для проживання, виховання, навчання та відпочинку. Між членами родини існують доброзичливі відносини. Хлопчик вважає та називає своїм батьком вітчима ОСОБА_4. ОСОБА_3 навчається в 5-Б класі Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №88. Мати дитини та вітчим багато уваги приділяють вихованню дитини, регулярно відвідують батьківські збори, приймають участь в організації класних та позакласних заходів. Батько дитини, ОСОБА_2, жодного разу до школи не з'явився. Згідно інформації Дніпрорудненської міської ради батько дитини ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, але фактично проживає в м. Кривий Ріг. Для розгляду даного питання, надання обґрунтованого та всебічно дослідженого письмового висновку про доцільність/недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, вказане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації, яка відбулася 21.09.2016 року. На Комісію були запрошені позивач ОСОБА_1 з сином та відповідач ОСОБА_2 Відповідач в телефонному режимі повідомив, що знає про позбавлення його батьківських прав відносно сина, але на Комісію не приїде і взагалі з цього приводу просить його не турбувати. ОСОБА_1 розповіла, що аліменти на утримання сина відповідач сплачує вчасно, але життям дитини не цікавиться, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Слова ОСОБА_1 повністю підтвердив малолітній ОСОБА_3 та підтримав бажання матері позбавити батьківських прав свого батька. Після з'ясування всіх обставин даного питання, вивчивши матеріали справи, заслухавши Позивача та малолітню дитину по справі, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та згідно Виснову, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Відповідно до ст. ст. 25, 27, 29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою ВР 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками.

У відповідності до положень ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом також була вислухана думка малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не заперечував проти позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно нього. Думка малолітнього ОСОБА_3, який досяг 12-ти річного віку, при вирішенні вказаних питань судом також приймається до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за тими підставами, що відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3, протягом тривалого періоду часу не проявляє до сина батьківської турботи, байдуже ставиться до його виховання, успіхами у навчанні та його долею взагалі не цікавиться, на протязі тривалого періоду часу не відвідував дитину за місцем її проживання та навчання, належним чином з сином не спілкується. Таким чином, батько дитини - ОСОБА_2 повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання власного сина, тому формальна наявність батька ставить дитину в скрутне становище, так як він не може мати юридичного статусу дитини, яка залишилась без піклування батька, і в повній мірі не може користуватись пільгами та державними гарантіями, що мають діти даної категорії, згідно чинного законодавства, тому суд вважає необхідним, виключно в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою встановлення його соціального статусу, позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст.8,124 Конституції України, ст.ст.25,27,29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, ст.ст.167,171,243,244 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Юрюзань, Челябінської області, Російської Федерації, громадянина України - батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача, який не був присутній у судовому засіданні, яка подається до Василівського районного суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копрії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО