У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Ступак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 про стягнення щомісячно аліментів, як батька, у розмірі 1 000 грн.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилався на те, що проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з матір'ю відповідача ОСОБА_9 із 1966 по 2004 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився відповідач. Позивач зазначав, що його матеріальний стан є складним - отримує пенсію в розмірі 1180 грн. Внаслідок тривалого (більше 10 років) розгляду судових справ про поділ майна між позивачем і відповідачем, значно погіршився стан його здоров'я і майже всю пенсію він витрачає на лікування. Посилаючись на положення ст. ст. 202, 203 СК України, просив задовольнити позов.

У подальшому, доповнивши позовну заяву, просив стягнути з відповідача 1 850 грн за надання правової допомоги.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_8, його матір'ю зазначено ОСОБА_9, а в графі відомостей про батька міститься прочерк (а. с. 84).

Відповідно до ст. 202, 203 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, і крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідному порядку.

Відповідно до ст. ст. 52, 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них.

Походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану, а при її відсутності батьківство може бути встановлене в судовому порядку (ст. 53 КпШС). Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (ст. 55 КпШС).

Таким же чином походження дитини регулюється Сімейним кодексом України (ст. 122, 125, 126 СК України).

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що відсутні відомості про ОСОБА_6, як батька ОСОБА_8, правильно вважали, що такий не є рідним батьком відповідача та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність у нього обов'язку утримувати ОСОБА_6

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова О.В. Ступак