Справа № 141/969/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Кулик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Сабарівка Оратівського району Вінницької області померла баба позивача ОСОБА_3, яка заповіту не залишила. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, як онук спадкодавця, так як на час відкриття спадщини не було в живих того з його батьків, хто був би спадкоємцем і якому належала б спадщина при спадкоємстві за законом. Факт, що має юридичне значення про те, що позивач є рідним онуком ОСОБА_3 встановлено рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 31.05.2016 року, яке вступило в законну силу.

До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) площею 2,93 га, яка розташована на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області вартістю 29173 грн. на день смерті спадкодавця.

Юридично оформити прийняття зазначеного спадкового нерухомого майна спадкоємець позбавлений можливості, у зв'язку з відмовою нотаріуса у прийнятті документів та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,93 га, розташовану на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, підтверджену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 17 червня 1997 року Оратівською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_4, вартістю 29173 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - сільський голова Сабарівськоїсільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_6, «мати» ОСОБА_7.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знято з реєстрації 18.08.2000 року, як померлу ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 виданим Оратівською районною державною адміністрацією 17.06.1997 року, ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Долина» с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 29-28-99.3-114/2-16 від 12.02.2012 року, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 р. №801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП «Долина» с. Сабарівка Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії НОМЕР_5 за порядковим НОМЕР_6 зареєстровано 19.06.1997 року на ОСОБА_4, яка проживала на території АДРЕСА_1. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,93 га. Вартість земельної частки (паю) становить 71447 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 02.06.1997 року за № 122. Вартість земельної частки (паю) на день смерті 30.01.2005 року становить 29173 грн. (двадцять дев'ять тисяч сто сімдесят три гривні).

Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 31.05.2016 року ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_3. Встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_3 , записана в довідці про реєстрацію місця проживання (перебування), виданій 18.02.2016 року Оратівським РС УДМС України у Вінницькій області, ОСОБА_3, записана у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 11.09.2000 року, виданому Сабарівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_4, записана в сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданому 17.06.1997 року Оратівською РДА, являється однією і тією ж самою особою.

Згідно довідки виконавчого комітету Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 49 від 23.02.2016 року встановлено, що згідно з виписки з погосподарської книги № 3 за 1996-2000 роки ОСОБА_1 проживав разов із спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 50 від 23.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно здійснив поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки виконавчого комітету Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 51 від 23.02.2016 року підтверджено, що ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_2. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживав однією сім'єю понад п'ять років ОСОБА_1.

Відповідно до повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 497/01-16 від 26.08.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті документів та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не входить до кола спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3

Згідно повідомлення Оратівської районної державної нотаріальної контори № 539/01-16 від 29.09.2016 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 в Оратівській районній державній нотаріальній конторі не заводилась.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № НОМЕР_7 від 28.09.2016 року, наданого Іллінецькою державною нотаріальною конторою у зв'язку із зверненням правоохоронних органів, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відсутня у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами запиту.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) та до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців по закону, які б могли вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 524, 525, 530, 539, 534, 548,549, 550 ЦК УРСР в ред. 1963 року, керуючись ст.ст. 3, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну частку (пай) площею 2,93 га, розташовану на території Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, підтверджену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 17 червня 1997 року Оратівською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.І. Лисак