справа №619/2279/16-ц
провадження №2/619/1264/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання - Мєщан І.О.

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та супроводу другого з батьків, та надання дозволу на оформлювання документу для тимчасового виїзду за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, де в третій особі: служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька та супроводу другого з батьків, та надання дозволу на оформлювання документу для тимчасового виїзду за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, де в третій особі: служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області.

В підтвердження позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 09 жовтня 2004 року. Шлюб було розірвано на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син постійно проживає з позивачем ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Садова, б. 106, кв.45.

Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон для відпочинку та оздоровлення останнього.

Водночас, син позивача часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості.

Позивач вважає, що така позиція відповідача, шкодить інтересам їхнього сина та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості, в звязку з чим вона була змушена звернутись з вищевказаним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_4 позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити її в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи: служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просив справу розглянути за відсутності представника та ухвалити рішення на розсуд суду.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд, приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_1, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 09 жовтня 2004 року. Шлюб було розірвано на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2014 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син постійно проживає з позивачем за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Садова, б. 106, кв.45.

Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон для відпочинку та оздоровлення останнього.

Водночас, син позивача часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, необхідне періодичне перебування дитини на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості.

Позивач вважає, що така позиція відповідача, шкодить інтересам їхнього сина та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

При таких обставинах, з урахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає, позов таким що підлягає задоволенню у повному обсязі .

На підставі ст. 150,154-155,157-159 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.02.1994 року № 3857-ХІІ, п. 16,18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою КМ України № 724 від 25.08.10, Правил перетинання державного кордону. Керуючись ст.ст. 5,10,60,208,212-215 ,225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Дозволити малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виїзд за межі території України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з моменту набрання цього рішення законної сили по 30.01.2017 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформлювання документу для тимчасового виїзду за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України в період з моменту набрання цього рішення законної сили по 30.01.2017 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна