Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Василенка В.В.

при секретарі Пазенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18 січня 2011 року ним було передано ОСОБА_2 49 т. ячменю, 49 т. пшениці, 490 кг. олії та 490 кг. гречаної крупи, про що вона надав дві розписки. Вказане майно було передано відповідачу як плата за оренду належної їй на підставі державного акта серії ЧР №108662 земельної ділянки площею 2,3915 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходження земельної ділянки - адміністративні межі Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, оскільки наприкінці 2010 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди про передачу з 2015 року мені в оренду згаданої земельної ділянки на строк 49 років, оскільки, як запевнив відповідач, до кінця 2014 року вказана земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Єдність» згідно з умовами відповідного договору оренди землі. Розпискою від 18.01.2011 року відповідач зобовязувалася не продовжувати термін дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Єдність», та не передавати з 01.01.2015 року в оренду земельну ділянку будь-кому іншому, окрім нього. Договору оренди укладено не було.

Більше того, у серпні 2014 року він дізнався про наявність укладеної між відповідачкою і ТОВ «Єдність» та належним чином зареєстрованої додаткової угоди від 23.03.2010 року про розірвання договору оренди землі №323 від 08.07.2008 року (строк дії якого закінчувався 01.01.2015 року) та про наявність договоруоренди землі №600 від 23.03.2010 року, згідно з яким термін орендного користування земельною ділянкою встановлено до 01.01.2030 року. Тобто, станом на день отримання від нього зернових, олії та гречаної крупи, земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Єдність» на термін до 01.01.2030 року, про що відповідач замовчувала. Таким чином ОСОБА_2 набула у власність пшеницю, ячмінь, олію та гречану крупу, за його рахунок, оскільки саме від останнього вказане майно перейшло у власність відповідачки; набуття відповідачем майна відбулось без наявності правових підстав, тобто відповідач отримала матеріальну вигоду не на підставі правочину, закону, адміністративного акта чи інших передумов, зазначених у Цивільному кодексі України.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 408 378 гривень 25 коп. вартості безпідставно набутого майна та судовий збір сплачений при подачі позовної заяви до суду у сумі 4083, 78 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в котрій просив справу розглядати без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але надала суду нотаріально завірену заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З розписки від 18.01.2011 року вбачається, що ОСОБА_2 зобовязується не продовжувати термін дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Єдність», та не передавати з 01.01.2015 року в оренду земельну ділянку будь-кому іншому, окрім ОСОБА_1.

Судом встановлено, що договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладено.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна у сумі 408 378 гривень 25 коп.

Судові витрати мають бути розподілені відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на підставі наданих документів, що підтверджують дані витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4083, 78 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 213-218 ЦПК України та ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна у сумі 408378 гривень 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 4083 гривні 78 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3