Справа № 367/8013/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Мидловець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, ТОВ Будівельно-Інвестиційна Компанія «Киевінвестбуд», ОСОБА_2 про виключення майна з акту опису та зняття з нього арешту ,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 29.06.2016 року між ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ БІК «Киевінвестбуд» був укладений договір про інвестування житла № 1/10, обєктом будівництва є квартира № 10 загальною площею 62,23 кв. м. по вул. Кірова, 1 за будівельною адресою в смт. Гостомель, загальною вартістю 164 791, 26 грн. 22.11.2007 року ОСОБА_3 уклала з позивачем договір та уступила останній право вимоги за інвестиційним договором від 29.06.2005 року №1/10. Окрім цього, звертає увагу суду, що сплатила повністю 04.10.2007 року повну вартість квартири. Рішенням виконкому Гостомельської селищної ради Київської області від 07.04.2009 року № 74 у вказаному будинку присвоєно адресний номер № 2-в.

08.10.2015 року позивачу стало відомо про відкрите виконавче провадження та те, що виконавчою службою Ірпінського міського управління юстиції проведено опис та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2011 р. по цивільній справі №2-1473/2011 визнано за позивачем майнові права право на отримання у власність після завершення будівництва будинку 2-В по вул. Кірова в смт. Гостомель Київської області та введення його в експлуатацію двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною пл. 62,23 кв. м.

Тому просить, виключити квартиру АДРЕСА_2 з акту опису й арешту майна від 08 жовтня 2015 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Зняти арешт з квартири АДРЕСА_2, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області по акту описку й арешту майна від 08 жовтня 2015 року. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання зявилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інші сторони по справі в судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися, причини та докази поважності неявки суду не повідомили, тому суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02.08.2011 р. по цивільній справі №2-1473/2011 визнано за ОСОБА_1 майнові права право на отримання у власність після завершення будівництва будинку 2-В по вул. Кірова в смт. Гостомель Київської області та введення його в експлуатацію двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною пл. 62,23 кв. м.

Згідно акту опису й арешту майна від 08.10.2015 р., складеного державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ у Київській області при примусовому виконанні в/п №367/5271/14-ц, було описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільним Кодексом України передбачено, зокрема ст. ст. 316-323, 325, 328, 331, 334, 379-382, загальні засади права власності. Зокрема передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; усі субєкти права власності є рівними перед законом; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; житлом фізичної особи є квартира.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак, в порушення вищевказаної норми позивачем не надано суду беззаперечних доказів того, що у неї виникло право власності на квартиру АДРЕСА_1, і це право зареєстровано у встановленому Законом порядку.

Крім того, позивачем не було надано суду фактичних доказів втрати нею документа, який засвідчує її право власності на вказану квартиру.

Згідно із ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Тому, враховуючи вищезазначене, оскільки позивачем не було доведено в судовому засіданні, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1, яка зазначена в акті опису й арешту від 08.10.2015 р., складеного державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ у Київській області при примусовому виконанні в/п №367/5271/14-ц, тому суд дійшов висновку про відсутність будь-яких правових підстав для задоволення позовних вимог.

Також суд зауважує, що посилання позивача на Закон України «Про інвестиційну діяльність» є безпідставними, так як норми зазначеного Закону визначають загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України, зокрема в статті 1 уточнюється, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Однак як вбачається із встановлених судом обставин, позивач по суті ставила собі за мету набути у власність нерухоме майно у вигляді квартири, а не створити прибуток (доход) чи досягти соціального ефекту. За таких обставин участь позивача у будівництві житлових приміщень не є інвестиціями в розумінні зазначеного Закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 3, 6-8, 10, 15, 30, 60, 64, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Заочне рішення в повному обсязі буде виготовлено до 05.10.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4