Суддя Бугера О. В.
Cправа № 644/7240/14-ц
Провадження № 8/644/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

При секретарі Ілові А.В.,

За участю представника заявника позивача у справі ОСОБА_1 ОСОБА_2,

За участю представника відповідача, 3-ї особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Заявником подано до суду відповідну заяву про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, ухвали апеляційного суду у Харківській області за нововиявленими обставинами. В обгрунтування заяви заявник посилалась на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 року їй було відмовлено в задоволенні позову про визнання наказу про її звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалами апеляційної інстанції від 30.10.2014 року, касаційної інстанції від 25.12.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було залишено без змін. Після постановлення рішення та набрання ним законної сили, а саме 29 квітня 2015 року їй стали відомі обставини, що є істотними, що не були та могли бути їй відомі під час розгляду справи, а саме акт кур'єрської служби ТОВ «delivery-auto» з якого вбачається, що днем отримання направлених нею документів КСП «Інженерні мережі» зазначено 07.07.2014 року. Надати суду відповідний доказ отримання її заяви під час розгляду справи вона не мала можливості внаслідок введення в Донецькій області заходів АТО, через які організація припинила свою діяльність. В ході судового розгляду справи її представник звертався до кур'єрської служби ТОВ «delivery-auto» щодо надання такої інформації, був направлений судовий запит, але відповідь була аналогічна щодо неможливості надати такий доказ, внаслідок проведення АТО за місцем знаходження курєрської служби. Вважала, що інформація, яку вона отримала є істотною, оскільки на підставі отриманного акту можна зробити висновок про порушення з боку відповідача трудового законодавства. А саме, знаходячись на лікарняному за вагітністю та направивши лист про відкликання заяви про звільнення з роботи за власним бажанням вона була позбавлена можливості продовжити роботу, як це передбачено ч. 2 ст. 38 КЗпП України, в той час як 3-я особа ОСОБА_5 була прийнята на зазначену посаду 08.07.2014 року, тобто після отримання відповідачем листа про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням, що відбулось 07.07.2014 року та про що свідчить акт кур'єрської служби. На думку заявниці нею було виконано всі дії, що свідчать про бажання продовжувати працювати на займаній посаді та були виконані всі необхідні дії, спрямовані на досягнення такої мети, тому вважала таке звільнення прямим порушенням діючого трудового законодавства, Конституції України, ст. 23 Загальної декларації з прав людини та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просила суд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсягу. Визнати наказ ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» № 3- 000000017 від 23.06.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника головного бухгалтера ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» незаконним. Скасувати наказ ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» № 3- від 23.06.2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника головного бухгалтера ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі». Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника головного бухгалтера комунального спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» з 07 липня 2014 року. Стягнути з ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 липня 2014 року по день ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні представник заявниці подану заяву підтримав, суду пояснив, що суд, оскільки внаслідок проведення в Донецькій області антитерористичної операції надати копію акту про отримання заяви про відклик заяви про звільнення позивач не мала можливості, зазначав, що лише в квітні 2015 року було отримано таку інформацію. На думку сторони позивача це суттєво впливає на прийняте рішення в справі за позовом. Просив заяву задовольнити та задовольнити позов, скасувати наказ про звільнення, поновити позивача на роботі та стягнути середній заробіток.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» та 3-ї особи директора ОСОБА_6 спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечувала, просила в задоволенні заяви відмовити. Подала письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Зазначала, що рішення суду, яким відмовлено в задоволенні позову було предметом розгляду апеляційної та касаційної інстанції, залишено без змін. Судами було належним чином проаналізовано та надано правову оцінку всім наявним доказам по справі. Позивачем заяву про відкликання заяви про звільнення та довідку про знаходження на обліку по вагітності та на лікарняному було здано на поштове відділення 04.07.2014 року, зазначені документи були отримані відповідачем 10.07.2014 року, тобто вже після закінчення строку попередження про звільнення 09.07.2014 року та прийняття наказу про її звільнення. Відповідачем було прийнято рішення про звільнення з 07.07.2014 року у строк який просила позивач. Посилалась на те, що позивачем не було надано доказу того, що відповідач отримав повідомлення через курєрську пошту ТОВ «Делівері», не надано доказів на підтвердження змісту вкладення відправлення. Також звертала увагу суду на те, що відповідно до ч.2 ст.38 КЗпП України позивачка підлягала звільненню за власним бажанням навіть при відкликанні своєї заяви, оскільки на її посаду вже була переведена ОСОБА_5, жодним чином права позивачки щодо її звільнення під час тимчасової непрацездатності не були порушені, оскільки вирішувалось питання про її звільнення за власним бажанням.

В судове засідання 3-я особа ОСОБА_5 не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Ухвалою від 18.06.2015 року було відкрито провадження за заявою про нововиявлені обставини та призначено справу до розгляду. Як на підставу для перегляду прийнятого судового рішення позивач посилається на нововиявлену обставину а саме отримання відповідачем 07.07.2014 року її заяви про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням та довідки про перебування на лкарняному по вагітності та пологах. Надати доказ на підтвердження зазначеної обставини безпосередьно в судові засідання раніше вона не мала можливості у зв'язку з відсутністю відповідного акту, копія якого була нею отримала лише 29.04.2015 року від кур'єрської служби ТОВ «delivery-auto».

Відповідно до отриманої відповіді ТОВ «Делівері» вантажовідправником в квитанції про приймання вантажу № НОМЕР_1 від 04.07.2014 року зазначена ОСОБА_7, інформація про відправлення кореспонденції ОСОБА_1 на адресу КСП «Інженерні мережі» 04.07.2014 року у ТОВ «Делівері» відсутня; складання опису кореспонденції станом на 2014 рік умовами надання послуг не передбачено; 07.07.2014 р. - фактична дата отримання вантажу, а 10.07.2014 року - дата внесення інформації щодо видачі вантажу в електронну базу ТОВ «Делівері», що був отриманий при безпосередній доставці вантажу отримувачу ОСОБА_8. Видача вантажу була проведена без печатки отримувача, що узгоджено із вантажовідправником та регіональним директором ТОВ «Делівері». Оригінал акту отримання вантажу по вищезазначеній квитанції було знищено, у зв'язку із спливом строку зберігання.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.09.2014 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року рішення суду залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.12.2014 року касаційна скарга позивача була відхилена та рішення суду першої інстанції, ухвала суду апеляційної інстанції залишені без змін. Зазначено, що рішення ухвалені із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обгрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. В позовній заяві, в апеляційній та касаційних скаргах позивач посилалась на відправлення нею на адресу відповідача заяви про відкликання її заяви про звільнення та медичної довідки, та дійсно не було досліджено обставину про отримання відповідного відправлення. Копію акту позивач отримала лише в квітні 2015 року, вже після прийняття рішення судами трьох інстанцій. Але при цьому суд вважає, що наявність такого доказу не може бути підставою існування істотної обставини для перегляду судового рішення, оскільки частиною 2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами, якими є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК). З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для перегляду прийнятого Орджонікідзевський районним судом м.Харкова рішення 15 вересня 2014 року, не вбачається. Про існування відповідного відправлення та акту було відомо на момент розгляду справи, отримана інформація від ТОВ «Делівері» не впливає на зміст рішення суду, окрім того з дослідженої в судовому засіданні відповіді не вбачається, ким саме, що саме було направлено на адресу відповідача.

Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення. З урахуванням наведених обставин, суд не знаходиться підстав для задоволення заяви в частині скасування рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.09.2014 року за ново виявленими обставинами.

Що стосується вимог заяви про скасування ухвали апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч.2 ст.363 ЦПК України ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції, якою було відхилено скаргу на рішення суду першої чи апеляційної інстанції, в разі перегляду рішення чи ухвали у зв'язку із ново виявленими обставинами втрачає законну силу. Тобто, додаткового скасування чи перегляду не потребує. У зв'язку з чим вимоги заяви в цій частині також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 361, 363, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за ново виявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги. Особами, що не були присутні під час оголошення ухвали, в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії відповідної ухвали.

Головуючий: суддя О.В.Бугера