441/793/16-ц 2/441/515/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12.10.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - Ференц О.І.,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
позивача - ОСОБА_2
та її представника - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Городоцька міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення, -
21.06.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що між нею та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області, що підтверджується нотаріально посвідченим договором. З цього часу їй на праві власності належить даний будинок, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав за № 31003164, виданим 17.08.2011р..
Вказувала, що розпоряджатися своїм майном у неї немає можливості, оскільки в будинку незаконно перебуває відповідач, яка чинить їй перешкоди у користуванні нерухомістю. ОСОБА_4 не впускає її у власний будинок, не бажає звільнити його в добровільному порядку. Щоразу породжує нові позови до суду, лише б любими правдами та неправдами заволодіти чужим майном та затягнути час звільнення належного їй будинку. Вона декілька раз навідувалась до будинку, однак в нього потрапити не може, він постійно закритий, відповідач була відсутня у спірному будинку або умисно не відкривала дверей. При зустрічі з нею в судових засіданнях по справах за її позовом вона заявляла, що будинок їй не звільнить.
Зазначала, що законним власником будинку була ОСОБА_6, яка на час оформлення права власності на спірний будинок не перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 вже з 1993р., а з 2010р. власником будинку стала ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу, укладеному між ними. Після придбання будинку вона мала намір зробити там ремонт, належним чином підготувати його для проживання, проте по даний час зробити цього не може через ОСОБА_4, яка незаконно користується чужою власністю, не звільняє будинок на законних підставах. За вказаний період майже втричі подорожчала вартість будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт, послуги майстрів. Таким чином по вині відповідача вона понесла значні матеріальні збитки, також у звязку з такою ситуацією погіршився її стан здоровя, почались стреси, погіршився сон. Відповідач вже двічі зверталась до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, однак договори визнані дійсними, судові рішення набрали законної сили.
Просила суд ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком № 14 на вул. Коновальця у м. Городок Львівської області, які незаконно та безпідставно чинить їй ОСОБА_4, виселити ОСОБА_4 з вказаного будинку.
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Додатково ОСОБА_2 пояснила, що намагалася добровільно влагодити ситуацію, але кожного разу ОСОБА_4 просить покинути будинок, відповідає, що жила там і буде жити далі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була своєчасно і належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача, її представника, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є одноособовим власником будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав серії СВВ № 271160 від 17.08.2011р. та нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу будинку від 29.07.2011р. (а.с.27-28).
ОСОБА_4 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області, що підтверджується численним рішеннями та ухвалами судів у справах за позовом ОСОБА_4.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.07.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання прийняття спадщини, свідоцтва про право власності на будинок та договорів купівлі-продажу будинку недійсними та визнання права власності на будинок у задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили 06.09.2012р. (7-9). Як встановлено рішенням суду, ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 724694 від 10.02.2010р. на житловий будинок № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області була власником такого, керуючись положеннями ч.1 ст.317 ЦК України реалізувала своє право володіння, користування та розпорядження своїм майном шляхом продажу житлового будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області ОСОБА_5. Згодом ОСОБА_5 продала спірний будинок ОСОБА_2, яка по день винесення рішення являється власником житлового будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області, тому підстав визнання прийняття спадщини, свідоцтва про право власності на будинок, договорів купівлі-продажу будинку недійсними та визнання права власності на будинок немає (а.с.9).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Городоцької міської ради Львівської області, ОСОБА_6 про визнання рішення № 538 від 19.11.2009р. виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області "Про оформлення права власності на житловий будинок № 14 по вул. Коновальця в м. Городок на ОСОБА_6І." незаконним відмовлено (а.с.29-31). Рішенням апеляційного суду Львівської області від 12.09.2013р. рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2013р. скасовано і ухвалено нове, яким позов задоволено, визнано незаконним рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 538 від 19.11.2009р. "Про оформлення права власності на житловий будинок № 14 на вул. Коновальця в м. Городок на ОСОБА_6" (а.с.19-21). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014р. рішення апеляційного суду Львівської області від 12.09.2013р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Як встановлено судом касаційної інстанції, спірний будинок був зведений ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у 1980 році під час перебування останніх у зареєстрованому шлюбі, позивач ОСОБА_4 та померлий ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 14.01.1997р., тобто право на 1/2 частину у спільній сумісній власності на спірний будинок набуте померлим ОСОБА_7 до шлюбу з позивачем ОСОБА_4 (22-24). Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2013р. залишено без змін (а.с.32-35). Ухвалою ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.06.2015р. рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29.03.2013р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014р. залишено без змін (а.с.36-37).

Відповідно до вимог ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, де закріплено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Однією з таких підстав законом передбачено самоправне, тобто без законних на те підстав, зайняття жилого приміщення (ч.3 ст.116 ЖК України).

У відповідності до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 вселилася у займане спірне житлове приміщення без достатніх правових підстав, оскільки її чоловік - ОСОБА_7 розлучився з попереднім власником будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області ОСОБА_6 в 1993р., остання стала власником вказаного будинку лише в 2009р., що встановлено рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.07.2012р., яке набрало законної сили, а відтак в силу вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, тобто задовго після розірвання шлюбу з чоловіком відповідача, а тому ОСОБА_4 ніколи не була членом сім'ї ОСОБА_6, договірних відносин між ними з приводу користування спірним будинком не було. В 2010р. законним власником спірного будинку стала ОСОБА_5, а 29.07.2011р. на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_2 придбала вказаний житловий будинок у ОСОБА_5.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись в суд з позовом про усунення перешкод у користуванні будинком, належним позивачу на праві власності, ОСОБА_2 обрано такий спосіб захисту свого права, як усунення перешкод в користуванні майном та виселення, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.16 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідач членом сім'ї ОСОБА_2 не є і ніколи не була, не набула самостійного права на вселення з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення на підставі ордеру тощо - ст.810 ЦК України, ст.ст. 61, 64 ЖК України), є всі підстави для задоволення позову, усунення перешкод позивачу в користуванні майном та виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення.

Зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст.311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод) підлягає захисту у випадку порушення прав особи.

Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.16, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.109, ч.3 ст.116, ст.150 ЖК України, ст.ст. 11, 79-80, 88, 179, 209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоди у користуванні житловим будинком № 14 на вул. Коновальця у м. Городок Львівської області та виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з житлового будинку № 14 на вул. Коновальця в м. Городок Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О.І.