Справа № 471/1021/16-ц
Провадження №6/471/179/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Скарницької І.Б., за участю секретаря Данілової Л.В., розглянувши подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції про обмеження виїзду за кордон особи, яка має не виконанні зобовязання, покладені на неї,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Братського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду боржника без вилучення паспортного документу - до виконання зобов'язань.

Своє подання державний виконавець мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 814/710/14 від 11.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 575535,35 грн.

18.02.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Під час виконання зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем оголошено розшук майна боржника та заборону його відчуження, накладено арешти на банківські рахунки боржника. На виклик державного виконавця боржник жодного разу не з'явився.

У судове засідання державний виконавець не зявився.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення державного виконавця, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України Про порядок виїзду в в'їзду в Україну громадян України (надалі Закон).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п.5).

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з чим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних права та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадження, коли виконати цей обов'язок є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Разом з тим, відомостей про те яким саме чином боржник ухиляється від виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів, які б свідчили про те, що божник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто, ухиляється від виконання вказаного рішення суду відділом ДВС суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_2