Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня

2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона проживає у АДРЕСА_1. У період з 1 червня 2013 року по 18 червня 2013 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків сталося залиття її квартири, чим їй завдано майнової шкоди у розмірі 3 786 грн 32 коп. та моральної шкоди, яку вона оцінила у 10 тис. грн.

Ураховуючи наведене, позивачка просила стягнути на її користь з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 3 786 грн 32 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь ОСОБА_4 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з КП «Жилкомсервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року відмовлено з підстав, передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року відмовлено.

Крім того, ухвалою Верховного Суду України від 3 жовтня 2014 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року повернуто заявнику для подачі вказаної заяви до належного суду.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2015 року у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року та направити справу на новий судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди з КП «Жилкомсервіс» та відмовляючи у задоволенні цієї вимоги, апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що КП «Жилкомсервіс» не є належним відповідачем у справі, оскільки мешканці квартири, з якої відбулось залиття квартири позивачки, не повідомляли виконавця про несправності каналізаційної мережі, що проходить через їх квартиру, не забезпечили доступ представникам виконавця до каналізаційної системи. Отже, шкоду позивачці завдано діями не відповідача, а мешканців квартири, з якої відбулось залиття.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, фактично направлені на захист інтересів позивача, скарги якої вже розглянуті у встановленому ЦПК України порядку.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик