Справа № 529/1060/16-ц
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

21 жовтня 2016 рокусмт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Гвоздик А. Є., розглянувши в приміщенні суду в смт. Диканька заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2019 року по вищезгаданій позовній заяві відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду.

21 жовтня 2016 року до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову мотивуючи свої вимоги тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши подану заяву, суддя дійшов висновку про її повернення заявнику з огляду на наступне.

В частині 1 ст.153 ЦПК України вказано про те, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме до заяви не надано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Крім того у поданій до суду заяві ОСОБА_1 формально зазначає причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов, не обгрунтовує необхідність забезпечення позову, не вказує суму на яку слід забезпечити позов, бо відповідно до чинного законодавства - види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь - які докази співпраці за договором поставки (продавець,) який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його або в інших цілях, не пов"язаних з особистими сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, а саме договори поставки на яких маються підписи заявника та постачальника.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача позбавляє можливості дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявникові.

Суд враховує положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р., згідно якого: за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням) та закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене суддя вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявникові, як таку, що не відповідає вимогам ч.4 ст. 151 ЦПК України, а також судовий збір сплачений ним за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір" ст.ст. 151-153, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову заявникові без розгляду.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1 .

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Диканському районі Полтавської області, , що розташоване за адресою: вул. Незалежності, 64, смт Диканька Полтавської області, повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачені ним кошти в сумі 275 (двісті сімдесят п"ять ) грн. 60 коп. згідно квитанції 1Р2044 від 21.10.2016 року черезПАТ "ПолтаваБанк" пункт № 1 на рахунок отримувача ГУ ДКСУ у Полтавській області, банк отримувача 831019 ; 101; НОМЕР_1; судовий збір за заяву про забезпечення позову позивач ОСОБА_1, Диканський районний суд Полтавської області; 220301101;;;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Диканського районного суду ОСОБА_3