АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Лазаренко В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Желепи О.В., Рубан С.М.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року в справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової А.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозова А.І. звернулася в суд із поданням, в якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва суду від 30.11.2009 року.

У мотивування вимог посилалася на те, що в ході виконавчого провадження боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення, а на вимоги державного виконавця не реагує.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року - подання задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2009 по справі №ц2-1500/09.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що державний виконавець у вказаному виконавчому провадженні вже не перший раз звертається до суду із даним поданням. Аналогічне подання було розглянуто та відхилено Солом'янським районним судом м. Києва (суддя Бобровник О.В. справа № 760-2899-14), в подальшому Апеляційним судом Києва вказану ухвалу було залишено без змін (справа № 22-ц/796/2533/2015, головуючий суддя Слободянюк С.В.). Вказаними судовими рішенням за аналогічними підставами було відмовлено державному виконавцю у праві виїзду за межі України боржника. Держаним виконавцем у поданні зазначається лише про те, що боржник - ОСОБА_1 має заборгованість, яка в повному обсязі не погашена і боржником не вчиняється жодних дій для її погашення, таким чином боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому нібито наявні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Крім того, Центральний районний суд м. Миколаєва виніс ухвалу (а не рішення), якою затвердив Мирову угоду, укладену сторонами по справі.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №32824056 виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва, виданого 09.06.2010 по справі 2-1500/09 за ухвалою суду від 30.11.2009 про визнання мирової угоди, що укладена між компанією «Авангард Шипярдс Інтернешнл АГ» і ОСОБА_1, за умовами якої компанія «Авангард Шипярдс Інтернешнл АГ» відмовляється від позовних вимог та згодна на закриття провадження по справі зі сплатою ОСОБА_1 на її користь суми боргу в розмірі - 500 000 доларів США у строк до 01.04.2010 року та у випадку її сплати після 01.04.2010 року із зобов'язанням ОСОБА_1 сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилася несплаченою, а ОСОБА_1 згоден на закриття справи та зобов'язується сплатити на користь компанії «Авангард Шипярдс Інтернешнл АГ» в строк до 01.04.2010 року суму боргу в розмірі 500 000 доларів США, а у випадку її сплати ним після 01.04.2010 року зобов'язується сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилась несплаченою.

09 червня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № ц2-1500/09 на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2009 року про визнання вищезазначеної мирової угоди.

11.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Умовами мирової угоди передбачено, що у випадку порушення однією зі сторін умов цієї угоди, інша сторона має право звернутися до суду за отриманням виконавчого листа про примусове виконання мирової угоди. Примусове виконання мирової угоди здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п. 18 ч. з ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під час здійснення виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено боржнику 7-ми денний термін з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду, проте боржником рішення суду у зазначений строк добровільно не виконано. Копія постанови отримана боржником 18.06.2013.

Наразі, судом вірно встановлено, що боржник на виклики державного виконавця не з»являється, після відкриття виконавчого провадження ним було відчужено квартиру №35 за адресою м. Київ, пр-т Г. Сталінграду, 12-г, яка належала йому на праві власності, рішення суду залишається не виконаним, оскільки жодних дій на виконання рішення суду боржником не вчинено з огляду також на те, що аналогічні подання державного виконавця вже були предметом розгляду судів, а тому факт ухилення боржника від виконання рішення суду об'єктивно підтверджується наданими суду та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Окрім того, доводи апелянта про наявність іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення державним виконавцем, не базуються на будь - яких доказах.

Отже, з урахуванням наведеного вище, колегія дійшла висновку про обґрунтованість постановленої ухвали та відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді