Справа №490/4666/15-ц 19.10.2016 19.10.2016 19.10.2016
Провадження №22-ц/784/2342/16
Єдиний унікальний номер 490/4666/15-ц Головуючий у І інстанції Черенкова Н.П.
Номер провадження 22-ц/784/2342/16 Доповідач в апеляційній інстанції Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Тищенка Л.С., представників позивача і третьої особи Плахотної О.М., Молчанова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" (далі - ТОВ "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" )

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2016 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича, третя особа Компанія "Sandypool Limited", про визнання дій нотаріуса протиправними,

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року ТОВ "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" пред'явило позов до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. про визнання дій протиправними.

Позивач вказав, що 22 березня 2015 р. нотаріус вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 186, про стягнення з ТОВ "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" на користь Компанії "Sandypool Limited" заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 628 992,08 дол. США та 1607,05 євро за період з 02 березня 2015 р. по 22 березня 2015 р. за дол. США, та з 27 лютого 2015р. по 22 березня 2015р. за євро за кредитним договором № V/03/08/04 від 03 серпня 2004 р. із змінами та доповненнями та 142000 грн. витрат за вчинення виконавчого напису.

На думку позивача така нотаріальна дія вчинена відповідачем з порушенням ст.ст.87,88 Закону "Про нотаріат", а саме: договір № V/03/08/04 від 03 серпня 2004 р. не відноситься до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку; без з'ясування безспірності вимог, хоча у відповіді на вимогу стягувача про погашення заборгованості від 03 березня 2015р., яку було надано через приватного нотаріуса, містяться заперечення щодо суми, порядку нарахування заборгованості та пропуску строку.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив про задоволення його вимог.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2016 р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.50 Закону "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчинені, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчинені, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

В п.8 постанови від 24 жовтня 2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам ст. 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 Закону "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Згідно з роз'ясненнями, даними в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Таким чином, виходячи з положень ст.50 Закону "Про нотаріат" та наведених роз'яснень касаційних судів слід дійти висновку про можливість оскарження нотаріальної дії із застосуванням способу захисту обраного позивачем по даній справі.

Однак до предмету доказування по такому спору, суб'єктами якого є боржник за виконавчим написом і нотаріус, який вчинив цю нотаріальну дію, належать виключно факти порушення відповідачем правил вчинення виконавчого напису.

Загальні правила вчинення виконавчого напису регламентовано главою 14 Закону "Про нотаріат".

Так, за правилами ст.87 Закону "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджено - Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. №1172) таким документом названо кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов'язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості.

Відповідно до ст.88 Закону "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2015 р. приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Р.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №186, про стягнення з ТОВ "Морський спеціалізований порт "Ніка-Тера" на користь Компанії "Sandypool Limited" заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам в сумі 628 992,08 дол. США та 1607,05 євро за період з 02 березня 2015 р. по 22 березня 2015 р. за дол. США, та з 27 лютого 2015р. по 22 березня 2015р. за євро за кредитним договором № V/03/08/04 від 03 серпня 2004 р. із змінами та доповненнями та 142000 грн. витрат за вчинення виконавчого напису.

Для вчинення оскарженої нотаріальної дії Компанія "Sandypool Limited" надала нотаріусу: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору №V/03/08/04 від 03 серпня 2004 р. з додатковими угодами від 04 серпня 2004р., 20 жовтня 2004р., 07 грудня 2005р., 03 січня 2007р., 22 січня 2007р., 01 липня 2007р., 02 жовтня 2007р., 14 лютого 2008р., 30 жовтня 2009р., 25 серпня 2010р., 05 листопада 2010р., 17 травня 2011р., 01 червня 2011р., 27 червня 2011р., 02 вересня 2011р., 27 серпня 2012 р., 15 квітня 2013р., 11 жовтня 2013р.; оригінали виписок №1/1, №1/2, по кредитному рахунку V/03/08/04; висновок №1/08/12 експертно-економічного дослідження документів фінансово-кредитних операцій за кредитним договором № V/03/08/04 від 03 серпня 2004 р.; реєстраційне свідоцтво про реєстрацію в Управлінні НБУ в Миколаївській області кредитного договору та додаткових угод (т.1 а.с.82-147).

Отже, наявність у нотаріуса на час вчинення нотаріальної дії вказаних документів спростовує твердження позивача про порушення відповідачем ст.87 Закону "Про нотаріат".

Перевіривши лише відповідність наданих стягувачем документів про безспірність заборгованості Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідач при вчинені виконавчого напису дотримався і вимог ст.88 Закону "Про нотаріат". Така обмеженість повноважень нотаріуса в питаннях встановлення та перевірки заборгованості, а відтак і законність вчинення виконавчого напису в даному випадку випливає з правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15.

Обставини, які пов'язані з неврахуванням доказів боржника щодо дійсного розміру заборгованості, пропуску строку позовної давності належать до предмету доказування за іншим спором (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), сторонами якого є інші суб'єкти (стягувач і боржник) і який з огляду на суб'єктний склад останніх - мають статус юридичних осіб належить до компетенції спеціалізованого суду.

За таких обставин суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини у справі, надав належну правову оцінку, правомірно застосував норму права та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому в силу ч.1 ст.308 ЦПК апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ТОВ "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера" відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: