Справа № 702/1107/15-ц
Провадження № 2/712/636/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № CSHIRM03370071 від 08.11.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2373,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредитну, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач зобовязання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 16.07.2015 р. має заборгованість - 8924,88 грн., яка складається з наступного:

- 576,94 грн. заборгованість за кредитом;

-1222,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом

-7125,80 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № CSHIRM03370071 від 08.11.2006 року в розмірі 8924,88 грн. та стягнути сплачений судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, проте скерувала до суду свої заперечення проти позову, мотивуючи їх тим, що відповідно до додатку № 2 до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № CSHIRM03370071 від 08.11.2006 року станом на 16.07.2015 року, вбачається, що на 10.11.2008 року заборгованість по тілу кредиту становить 0,00 грн. та заборгованість по відсотках за кредитом станом на 18.10.2010 року становить 0,00 грн. Також, згідно довідки, яка видана позивачем, заборгованість за даним кредитом станом на лютий 2016 року відсутня.

Крім того, просила застосувати до даного позову строк позовної давності.

Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CSHIRM03370071 від 08.11.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2373,07 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак взяті на себе зобовязання по кредитному договору відповідач не виконала, як вбачається з розрахунку заборгованості 10.11.2008 року заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 0,00 грн. Між тим, відсотки за користування кредитом нею сплачені не були, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1222,14 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 576,94 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7 125,80 грн.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для вимог про стягнення пені ст.258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки кредитним договором № CSHIRM03370071 від 08.11.2006 року встановлено кінцевий термін повернення кредиту 08 листопада 2008 року, то саме з 09.11.2008 року почав перебіг строк позовної давності. Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано ПАТ КБ "Приватбанк" до суду 10 серпня 2015 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України, який закінчився стосовно вимоги про стягнення пені 09.11.2009 року, стосовно вимог про стягнення інших платежів 09.11.2011 року. Доказів про зупинення, або переривання строку позовної давності по даній справі, а також про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До початку розгляду справи, відповідач ОСОБА_1 скерувала до суду заяву про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України.

У відповідності до розяснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заяву стороною у спорі зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

У кредитному договорі чітко визначений строк виконання зобовязання, а саме 08 листопада 2008 року (п.1.1) і саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності. При цьому суд не бере до уваги п.5.1 кредитного договору, оскільки вказівка на строк дії договору до його повного виконання не є тою подією, яка має неминуче настати, а тому строк або термін дії договору не може визначатись у такий спосіб.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк для звернення до суду з позовом ним пропущено з поважних причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 слід відмовити у звязку з пропуском ним строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян