У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в розмірі 78 222 грн. 88 коп.

У задоволенні інших позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення судів касаційної та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість, яка станом на 12 березня 2015 року складає 106 648, 75 грн., посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме, статей 207, 640 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, виходив із умов договору відновлювальної кредитної лінії та розрахунку заборгованості, що були надані банком у позовній заяві, а тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» різниця від заявленого позивачем у позовній заяві розміру кредитної заборгованості та від сплаченої заборгованості відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. Оскільки позовні вимоги було збільшено на стадії апеляційного розгляду справи, відповідно вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому вони не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року суд виходив із того, що якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Розмір та умови надання та повернення грошових коштів, а також сплати процентів, у тому числі черговість погашення заборгованості, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору.

Надана для порівняння постанова Верховного Суду України не слугує прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко