У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Собослой Г.Г., Куцина М.М.

при секретарі : Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 березня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ РайффайзенБанк Аваль до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ ОСОБА_3 Аваль звернулося з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/03-3/182-М від 07 липня 2008 року у розмірі 2794440, 95 грн., та судового збору у розмірі 3 654 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 липня 2008 року між ПАТ ОСОБА_3 Аваль та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №010/03-3/182-М, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 000 доларів США, під 14,5% відсотків річних, з кінцевим терміном погашення до 06 липня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між ПАТ ОСОБА_3 Аваль та відповідачем ОСОБА_2 - 11 липня 2008 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є належить відповідачу нежитлова будівля, магазин промислових товарів, офіс, складські приміщення, загальною площею 1064,3 кв.м., за адресою м.Мукачево, вул.Ужгородська,192 Закарпатської області.

У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 17 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 123 831, 81 доларів США, та пеня в розмірі 61 946,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 березня 2016 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2, на користь ПАТ ОСОБА_3 Аваль заборгованість за кредитним договором №010/03-3/182-М від 07 липня 2008 року в розмірі 123 831,81 доларів США, з яких: 117 249,17 доларів США - заборгованість по кредиту, 6582,64 доларів США - заборгованість за відсотками, та 61 946,81 гривень - нарахована пеня, вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з доводами та висновками суду першої інстанції, представник відповідача просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду, як таке що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник банку заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 07.07.2008 року укладено кредитний договір № 010/03-3/182-М на суму в розмірі 300000 доларів США під 14,5 % річних, з кінцевим терміном повернення до 06.07.2018 року (а.с.4-11). За умовами договору та додаткової угоди № 1 від 17 липня 2008 року до відповідач зобовязаний був сплачувати грошові кошти щомісячно рівними платежами по 2500 доларів США (а.с.13-15).

16 липня 2008 року та 17 липня 2008 року, ОСОБА_2, отримав відповідно 64 000 доларів США та 234 000 доларів США - в повному обсязі (а.с.20-21).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами глави 71 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідністю з ч. 2 вищезгаданої статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

Статтею 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач належним чином взяті на себе зобовязання не виконував.

Згідно розрахунку, прострочена заборгованість відповідача перед банком станом на 07.07.2015 рік склала 17089,28 доларів США, в зв'язку з чим , позивач 13.07.2015 року направив на адресу ОСОБА_2 претензію-вимогу (а.с.22-24,25).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У разі прострочення виконання грошового зобовязання позичальник, згідно п. 4 договору, сплачує пеню в сумі несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №010/03-3/182-М від 07 липня 2008 року, станом на 17 серпня 2015 року складає 126639,13 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 2794440,95 гривень, з яких: 117 249,17 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 2587240,47 гривень - заборгованість по кредиту; 6582,64 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 145253,67 гривень - заборгованість за відсотками; 2807,32 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складає 61946,81 гривень - пеня (а.с.22-24).

Відповідно до пункту 12 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 Цивільного кодексу України.

Розрахунок заборгованості наданий банком підписаний представником ПАТ КБ "Приват Банк" та скріплений печаткою банку і містить всі операції по рахунку боржника в тому числі щодо погашення кредиту. В свою чергу посилання представника відповідача на його необґрунтованість не може бути взято до уваги, оскільки відповідачем не надано контррозрахунку, також апелянтом не вказано де саме розрахунок заборгованості містить помилку.

Що стосується застосування позовної давності то така відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до винесення оскаржуваного рішення заяв щодо застосування позовної давності не подавав, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а.с.84,85,114,115).

У відповідності до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду тому підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: