Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1551/15-ц
Провадження № 2/273/25/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

31 серпня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Васильчук О. В. секретаря судових засідань ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до Баранівського професійного ліцею про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - третя особа - ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

05.10.2015 року представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду в обґрунтування якого зазначив, що згідно наказу Баранівського професійного ліцею від 31.08.2015 року № 35-к ОСОБА_2 був звільнений з посади за погодженням з радою трудового колективу по ст. 40 п. 1 КЗпП ( скорочення чисельності працівників). З наказом ознайомлений 02.09.2015 року. Дане звільнення вважає незаконним із слідуючих підстав. 25.06.2015 року в ліцеї прогнозувалося скорочення чисельності навчальних годин та чисельності працівників ліцею, про що видано відповідний наказ, проте йому жодного разу не доведено до відома графік викладання на 2015 2016 навчальний рік та не було запропоновано працювати з неповним педагогічним навантаженням. Наказ про звільнення видано до початку навчального року, адже саме з 01.09.2015 року відповідач підтверджує діючі навчальні програми, плани, та кількість учнів в навчальних групах. Вважає, що відповідач допустив незаконний перерозподіл педагогічного навантаження навчальних дисциплін. Крім того, вважає, що ОСОБА_2 має переважне право на залишення на роботі, адже порівняно із викладачами, які залишилися працювати, він має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, оскільки працює з 2006 року та постійно підвищує освітньо-кваліфікаційний рівень. На день подання позову ОСОБА_2 перебував у вимушеному прогулі 30 днів, а тому просить стягнути на його користь з Баранівського професійного ліцею середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2015 року в сумі 1677,60 грн. з відрахуванням обовязкових платежів і податків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 після неодноразового уточнення позовних вимоги, просив:

- визнати наказ від 31.08.2015 року № 35-к «Про звільнення викладача ОСОБА_2С.» незаконним та його скасувати;

- поновити на роботі на посаді викладача у Баранівському професійному ліцеї із 1 вересня 2016 року з встановленням педагогічного навантаження - 631 година на рік;

- зобовязати Баранівський професійний ліцей протарифікувати позича з предметів, які він викладав, а саме: «трактори», Сільськогосподарські машини», «Агротехнологія», «Комплексна система ТО і ремонту», «Основи слюсарної справи», «Основи економіки», «Технології», «Основи безпеки руху», « Правила дорожнього руху», « Матеріалознавство», дипломні роботи (з предметів «Трактори» та «Сільськогосподарські машини»), консультації, які є у наявності в навчальних планах з розрахунку ставки -720 годин педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік;

- зобовязати Баранівський професійний ліцей поновити ОСОБА_2, завідуючим навчальним кабінетом №19 «Трактори та сільськогосподарські машини» і №21 «Технічного обслуговування машин та слюсарної справи»;

- стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2015 року по 30.08.2016 року в сумі 30421 грн.44 коп.

Представники Баранівського професійного ліцею в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що позиція ОСОБА_2, не зрозуміла, оскільки останній дав 31.08.2015 року згоду працювати на неповну ставку, але в заяві зазначив кількість годин- 256, які адміністрація ліцею надати йому не могла, оскільки відбулося скорочення годин по предметам, які викладав останній. Крім того дану заяву позивач подав після винесення наказу про його скорочення за п.1 ст.40 КЗпП України.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_4, зазначив, що позов є необгрунтований та задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_2 завчасно був повідомлений про можливість вивільнення у звязку з змінами в навчальних планах та програмах, а саме: 30.06.2015 року та свою згоду працювати на запропонованих умова не надав.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи даний позов в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходив із слідуючого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 21 вересня 2006 року (наказ №30-к від 20.09.2006 року працював на посаді викладача в Баранівському професійному ліцеї, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.3), довідкою від 01.02.2016 року № 22 (а.с.100).

Згідно наказу № 35-к від 31 серпня 2015 року був звільнений з посади викладача за п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності працівників) (а.с.4).

Пленум Верховного Суду України від 6.11.92р. №9 « Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами та доповненнями) дав слідуючи рекомендації судам при розгляді спорів про звільнення по п.1 ст.40 КЗпП України.

Суди повинні зясувати, чи дійсно мали місце на підприємстві зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація, перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють волевиявлення працівника.

Згідно додатку № 1 до наказу №106 від 31.08.2015 року викладачу ОСОБА_2, визначено навчальне навантаження на 2014 -2015 навчальний рік в кількості 221 година (а.с.227-228), тобто меньше ніж у попередньому 2013-2014 н.р.( 833 год). на 612 год.(а.с.145).

Згідно з наказом №21-к від 25.06.2015 року «Про можливість вивільнення працівників ліцею», було попереджено 17 викладачів Баранівського професійного ліцею, до даної кількості входив позивач, що з 1 вересня 2015 року прогнозується скорочення кількості навчальних годин та чисельності працівників ліцею (а.с.36).

З даним наказом позивач ОСОБА_2 ознайомився 30.06.2015 року в якому зазначив, що не згоден з трактуванням у випадку прийняття остаточного рішення про звільнення просив попередити за 2 місяці (а.с.37).

Згідно заяви від 30.06.2015 року ОСОБА_2 надав згоду працювати на повну ставку згідно тарифікації(а.с.38).

31.08.2015 року позивач ОСОБА_2 подає до адміністрації ліцею заяву про згоду працювати на неповну ставку ( 265 годин), дана заява була зареєстрована 31.08.2015 року за №57 (а.с.6).

В судовому засіданні позивач пояснив, що дану заяву написав після засідання педагогічної ради, яка відбулася 31.08.2015 року, оскільки дізнався про педагогічне навантаження на наступний навчальний рік.

На підтвердження даної обставини в матеріалах справи міститься заява позивача на імя директора ліцею в якій останній просить довести до його відома навчальний план та кількість годин передбачених з 01.09.2015 року по 30.06.2016 року розділених йому як викладачу (а.с.6).

Згідно до п.4.8 правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Баранівського ліцею, адміністрація ліцею зобовязана доводити до відома педагогічних працівників в кінці навчального року ( до надання відпустки) педагогічне навантаження на наступний навчальний рік ( даний доказ був досліджений по іншій справі, згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2015 року) (а.с.191).

Враховуючи те, що адміністрація ліцею недовела в кінці навчального року педагогічне навантаження на наступний навчальний рік для позивача ОСОБА_2С, тому у своїй заяві про надання згоди працювати на неповну ставку, останній зазначив кількість годин, які почув на засіданні педагогічної ради 31.08.2015 року.

Оцінивши зазначені вище обставини та докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що адміністрація ліцею звільнивши позивача за п.1 ст.40 КЗпП України, не дотрималася норми законодавства, що регулює волевиявлення працівника.

Тому наказ №35-к від 31.08.2015 року « Про звільнення викладача ОСОБА_2С.» слід визнати незаконним та скасувати.

Поновлення працівника на попередній роботі відбувається з дати звільнення на підставі рішення суду, тому позивача ОСОБА_2 слід поновити на роботі з 31.08.2015 року.

Задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходив із розрахунків, які надав позивач в заяві про збільшення позовних вимог, із розміру середньоденної заробітної плати яка складає 120 гр. 72 коп., згідно наданої довідки №30 від 29.06.2016 року (а.с.215) за період з 01.09.2015 року по дату винесення рішення 31.08.2016 року в сумі 30 542 грн.16 коп.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимоги - зобовязати Баранівський професійний ліцей протарифікувати позича з предметів, які він викладав, а саме: «трактори», Сільськогосподарські машини», «Агротехнологія», «Комплексна система ТО і ремонту», «Основи слюсарної справи», «Основи економіки», «Технології», «Основи безпеки руху», « Правила дорожнього руху», « Матеріалознавство», дипломні роботи (з предметів «Трактори» та «Сільськогосподарські машини»), консультації, які є у наявності в навчальних планах з розрахунку ставки -720 годин педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік та зобовязати Баранівський професійний ліцей поновити ОСОБА_2, завідуючим навчальним кабінетом №19 «Трактори та сільськогосподарські машини» і №21 «Технічного обслуговування машин та слюсарної справи, суд виходив із слідуючого.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з нормою ч.1 ст.60 ЦКПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В уточненій позовній заяві позивач зазначив лише вищезазначені позовні вимоги, але у змісті позовної заяви останній не зазначив обставин, які обгрунтовують дані позовні вимоги і в судовому засіданні недовів дані обставини, тому суд позбавлений можливості їх розглянути.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 21-23, 40, 233, 235 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11. 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст.10,11,60, 88,212-215,218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Баранівського професійного ліцею «Про звільнення викладача ОСОБА_2С.» № 35-к від 31.08.2015 року.

Поновити ОСОБА_2 на посаді викладача Баранівського професійного ліцею з 31 серпня 2015 року виходячи із 221 год. педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік.

Стягнути з Баранівського професійного ліцею середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року в сумі 30 542 грн. 16 коп. (тридцять тисяч пятсот сорок дві гривні) 16 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подаєтья до апеляційного суду Житомирської області

через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5