Справа № 740/495/16-ц
Провадження № 2/740/280/16
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Цирень О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком № 1, що розташований по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області з тих підстав, що остання з грудня 2012 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

В позові зазначила, що вона є власником житлового будинку № 1, розташованого по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області. Частина будинку успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 29.03.2000 року, а частина після смерті сина ОСОБА_5, який помер 06.06.2012 року. Її невістка ОСОБА_3 з грудня 2012 року в належному позивачці будинку не проживає, хоча залишається зареєстрованою в ньому. Ніяких речей відповідачки в будинку немає. Відповідачка продовжує бути зареєстрованою в будинку, власником якого є вона, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює їй як власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю. Просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинку № 1, що розташований по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району.

В поданій до суду заяві позивач просила задовольнити її позов розглянувши справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, суд розглянув справу в її відсутність з винесенням заочного рішення

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 13.12.1989 року підтверджується, що власником домоволодіння розташованого по вул. Садова,1 в с. Велика Дорога Ніжинського району є колгоспний двір головою якого є ОСОБА_4 (а.с 6).

Свідоцтвом про одруження підтверджується, що позивач є дружиною ОСОБА_3 (а.с 7).

Як встановлено судом чоловік позивачки ОСОБА_4 помер, 29.03.2000 року (а.с 8), син позивачки ОСОБА_5 помер 06.06.2012 року.

З огляду на те, що позивачка успадкувала частки будинку після смерті чоловіка і сина, на даний час вона є власником будинку розташованого по вул. Садова,1 в с. Велика Дорога Ніжинського району.

Згідно довідки Ніжинського міського відділу управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 09.02.2016 року ОСОБА_3 з 15.01.1997 року зареєстрована в житловому будинку № 1 розташованому по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області (а.с 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Житловий будинок № 1 розташований по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї власника житла в силу ст. 64 Житлового кодексу України, дані про укладення з нею договору найму житлового будинку також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сімї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

В позові ОСОБА_2 стверджувала, що відповідач з грудня 2012 року, тобто більше трьох років, не проживає в будинку, власником якого є позивач.

На підтвердження даних тверджень ОСОБА_2 надала суду акти обстеження житлового будинку № 1 розташованого по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району від 12.06.2015 року та 20.01.2014 року (а.с 5, 10) в яких значиться, що ОСОБА_3 з грудня 2012 року за місцем реєстрації не проживає, її особисті речі в будинку відсутні.

На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в житловому будинку № 1 розташованому по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району, тому ОСОБА_3 слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст.212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням житлового будинку № 1, який розташований по вул. Садова в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1