Категорія 20 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Голоти Л.О.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 14 листопада 2014 року між нею та ОСОБА_3 у простій письмовій формі було укладено договір про наміри, за яким відповідач виступав в якості власника квартири АДРЕСА_1 та в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу даної квартири, отримав від позивача грошові кошти, в якості гарантійної суми, в розмірі 1 500 доларів США, що було еквівалентно 23 340 грн. 00 коп.

Сторони домовилися до 01 лютого 2014 року укласти договір купівлі-продажу квартири. Проте після підписання даного договору та отримання коштів, відповідач договір купівлі-продажу квартири оформляти відмовився. Претензія позивача до відповідача про повернення гарантійної суми та неустойки у розмірі гарантійної суми, відповідачем не виконана, кошти не повернуто, а тому, з підстав зазначених вище позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь гарантійну суму в розмірі 31 515 грн. 00 коп., що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 03 липня 2015 року еквівалентно 1 500 доларів США та неустойку в розмірі 31 515 грн. 00 коп., що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 03 липня 2015 року еквівалентно 1 500 доларів США, а також судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної шкоди відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У своїх запереченнях на скаргу відповідач її доводи не визнав, вказавши на безпідставність апеляційної скарги і на законність і обґрунтованість рішення Вінницького міського суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, міський суд виходив з того, що відповідно до пункту 2.1 договору про наміри, підтверджуючи намір укласти договір купівлі-продажу об'єкта нерухомості до 01 лютого 2015 року, з метою забезпечення його укладення, до підписання цього договору, покупець ОСОБА_2 передала, продавець ОСОБА_3 прийняв гарантійну суму 23 340 грн., що за курсом валют, встановленим сторонами, еквівалентна 1 500 дол. США.

Обставина укладання вищезазначеного договору, а також передача позивачем та прийняття відповідачем від позивача грошових коштів визнавались та не заперечувались сторонами, тому в силу статті 61 ЦПК України, дана обставина доказуванню не підлягає.

Судом було встановлено, що основного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами укладено не було. Відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Зазначені обставини відповідачем спростовані не були.

Ураховуючи, що сторони на порушення вимог частини 1 статті 635 ЦК України не дотримали нотаріальної форми посвідчення договору, встановленої статтею 657 ЦК України для основного договору, за правилом частини 3 статті 640 ЦК недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, робить такий договір неукладеним, а неукладений договір не створює прав та обов'язків для сторін.

При таких обставинах судова колегія вважає, що у відповідності до ст. ст. 546, 548 ЦК України, оскільки між позивачем та відповідачем не було укладено у встановленому порядку договору купівлі-продажу квартири та попереднього договору, які б за формою і змістом відповідала вимогам закону, міський суд правомірно встановив, що передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Разом з тим суд першої інстанції, правильно визначивши правову природу переданих грошових коштів, безпідставно відмовив у стягненні суми авансу з відповідача на користь позивача та повністю відмовив у задоволенні позову.

Предмет позову - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

ОСОБА_2 пред'явила позов про стягнення грошових коштів переданих за договором про наміри, в п. 2.1. якого вони визначені як гарантійна сума.

Суд, відповідно до ст. 214 ЦПК України, повинен визначити правову природу відносин між сторонами спору та, відповідно, правову природу переданих грошових коштів, правову суть спору та встановити яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте відмовляючи в задоволенні позову, міський суд виходив з того, що предметом даного позову є стягнення грошових коштів, визначених позивачем як гарантійна сума, яка в ході судового розгляду представником позивача не визнавалась іншою. Тому встановивши правову природу переданих позивачем відповідачу грошових коштів як аванс, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність надання позивачем письмової заяви про зміну предмету позову, яка суду позивачем та його представником не надавалась.

При цьому безпідставно не взяв до уваги прохання представника позивача стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, виходячи із встановленої судом правової природи даної суми.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення, якщо суд порушив або неправильно застосував норми процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є неправильним і таким, що підлягає до скасування з ухваленням нового рішення.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд, відмовляючи в задоволенні позову, не прийняв до уваги ту обставину, що договір купівлі-продажу не було укладено з вини продавця ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на відміну від завдатку, аванс - лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Кредитор не може бути зобов'язаний до повернення авансу у подвійному розмірі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3) 36 574 грн. 44 коп..

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 661 грн. 82 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Голота Л.О.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.