АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Лапчевської О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року позивачі звернулись із зазначеним позовом, в якому зазначили, що 31 вересня 2013 року близько 17 год.10 хв. по вул. Жмеринській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ» р.н.НОМЕР_2 здійснив зіткнення з належним позивачу Короцинському В.А. автомобілем«Мітсубісі» р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПрАТ Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ».

Відповідно до Звіту № 4120/08/14 про оцінку транспортного засобу, вартість матеріального збитку завданого власникові транспортного засобу - автомобіля марки «Мітсубісі»р.н. НОМЕР_1 становить 101 445 грн. 12 коп.

Оскільки відповідачі відмовляються добровільно відшкодовувати вимоги, позивачі просили стягнути з ПрАТ «СК «Інкомстрах» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 50 000 грн., витрати за проведення оцінки автомобіля у сумі 1 600 грн., витрати за послуги евакуатора у сумі 270 грн., штрафні санкції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сумі 15 171,58 гр., та на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у сумі 6 165,10 грн., штрафні санкції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сумі 1 987,35 грн.

Також, просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 51 455,12 грн., та штрафні санкції за затримку виконання грошового зобов'язання у сумі 17 425,39 грн. (т.1 а.с.3-12)

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року позов задоволено частково. (т.1 а.с.92-94)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року, залишено без змін. (т.1 а.с.195-201)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18листопада 2015 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 25 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т.1 а.с.227-229)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за страховим випадком від 13 вересня 2013 року в сумі 50000,00 грн., витрати за проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу в сумі 1600,00 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 270,00 грн., а також 518,70 грн. судового збору, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену в результаті ДТП, що мала місце 13 вересня 2013 року в сумі 13875,12 грн., а також 138,75 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (т.2 а.с.10-18)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що вартість пошкодженого автомобіля до ДТП складала 101445,12 грн., тому зважаючи на факт фізичного знищення автомобіля, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 51445,12 грн. (т.2 а.с.22-23)

Скарги від ОСОБА_2, а також від відповідачів на рішення суду першої інстанції не надходили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. ОСОБА_1 був сповіщений шляхом вручення повістки його представнику ОСОБА_5, повідомлення ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ» повернулось з відміткою працівників пошти, що адресат вибув. Заява про зміну адреси місцезнаходження від вказаної особи до суду не надходила. (т.2 а.с. 61-64)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 13 вересня 2013 року о 17 год. 10 хв. по вул. Жмеринській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» р.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу - автомобіля марки «Міtsubіshі Саrіsmа» р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який належить позивачу ОСОБА_1 (т.1 а.с.27, 36-38)

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2013 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення. (т.1 а.с.36)

Відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП, була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1885443 від 08 травня 2013 року в ПрАТ «СК «ІНКОМСТРАХ». Обсяг відповідальності страховика за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого складає 50 000 грн. (франшиза становить нуль). (т.1 а.с.37)

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 4120/08/14 від 18 серпня 2014 року, вартість відновлювального ремонту, транспортного засобу автомобіля марки «Міtsubіshі Саrіsmа»,р.н. НОМЕР_1, становить 161 160,88 грн. (т.1 а.с.162), ринкова вартість - на момент пошкодження становить 101445,12 грн. (т.1 а.с.157), середня ринкова вартість автомобіля «Міtsubіshі Саrіsmа» 1,8і, становить 97920,00 грн. (т.1 а.с.158), коефіцієнт зносу становить - 0,7 (т.1 а.с.161), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 58115,19 грн. (т.1 а.с.163), величина втрати товарної вартості - становить 0,00 грн., (т.1 а.с.164), ринкова вартість пошкодженого ТЗ, становить 37570,00 грн. (т.1 а.с.165)

За проведення оцінки позивачем ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Сател Груп» 1100,00 грн. та 500,00 грн. (т.1 а.с.40-41)

Згідно квитанції № 004074, за евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, оплачено 270,00 грн. (т.1 а.с.39)

Скасовуючи ухвалені у справі судові рішення Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18 листопада 2015 року зазначив, що суди в повній мірі не з'ясували обставин у справі, не звернули увагу на положення ст. 1192 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не перевірили економічної обґрунтованості відновлювального ремонту автомобіля позивача.

За положеннями частини 4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для судів при новому розгляді справи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки », якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », який згідно зі ст. 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснила право заявити в суді апеляційної інстанції клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання, проте такого клопотання заявлено не було.

Оскільки з власної ініціативи суд не вправі призначати таку експертизу, колегія суддів оцінивши наявні у справі докази, дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги звіт про оцінку транспортного засобу складений ТОВ «Сател Груп» № 4120/08/14 від 18 серпня 2014 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі, позивач ОСОБА_1 не заперечував визнання належного йому автомобіля «Міtsubіshі Саrіsmа», р.н.НОМЕР_1 фізично знищеним, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Доводів незаконності оскаржуваного рішення в частині відмови в стягненні інфляційних втрат, процентів за користування коштами, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання апеляційна скарга не містить.

Судом першої інстанції враховано висновки суду касаційної інстанції, перевірено обставини, у т.ч. враховано залишкову вартість пошкодженого автомобіля, який залишився у позивача, тому суд не вирішував питання передачі пошкодженого автомобіля особі, відповідальній за завдану шкоду.

При цьому колегія суддів враховує, що задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі без врахування залишкової вартості пошкодженого автомобіля і одночасне залишення у власності позивача пошкодженого автомобіля залишковою вартістю 37 570 грн. не можна визнати обґрунтованим.

З цих підстав колегія суддів відхилила посилання апелянта на незастосування судом положень ст.. 1194 ЦК України.

Доводи скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Лапчевська

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/7486/2016

Унікальний номер 759/19286/14-ц

Головуючий у першій інстанції - КлючникА.С.

Доповідач Левенець Б.Б.