АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5516/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/1120/16 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

секретар судового засідання - Танцюра О.В.

за участі - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання набуття права власності на автомобіль, усунення перешкод в оформленні права власності на автомобіль та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

24.05.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги оргументовано тим, що 15.06.2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № WDB6740121K034582, реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль був в неробочому стані та потребував ремонту.

За умовами договору відповідач зобов'язувався передати у власність позивача вказаний автомобіль, а позивач сплатити відповідачу - 72000 (cімдесят дві тисячі) грн., що на день укладення договору в еквіваленті складало 8 000 (вісім тисяч) доларів США.

Сторони домовились, що відповідач у термін до 01.08.2013 року зобов'язується нотаріально посвідчити договір від 15.06.2013 року та зняти з обліку в уповноважених органах МВС м. Тернополя автомобіль, передати позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, видати доручення на право управління автомобілем та розписку про отримання від позивача коштів передбачених договором.

У часткове виконання договору, 15.06.2013 року відповідач передав позивачу автомобіль та ключі від нього. Факт передачі автомобіля позивач підтвердив своїм підписом на договорі. 18.06.2013 року відповідач надав позивачу довіреність на право управління автомобілем.

В свою чергу позивач сплатив за автомобіль - 72000 грн. Факт отримання коштів відповідач підтвердив своїм підписом на договорі та видав письмову розписку.

Відповідач не виконав зобов'язань передбачених договором щодо нотаріального посвідчення договору, зняття з обліку та не передав Позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також копію реєстраційної картки, яка додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що сторони не дотримались встановленого порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, не завірили договір нотаріально і не зняли автомобіль з обліку при укладенні договору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права.

Вказує, що судом невірно застосовано законодавство, що передбачає продажу-купівлю транспортних засобів, що позивач не просив визнавати за ним право власності на автомобіль, а просив визнати факт, що він вже набув таке право з моменту передачі автомобіля.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, але подав заяву у якій позовні вимоги визнає і просить справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що сторони не дотримались встановленого порядку укладення договору купівлі-продажу автомобіля, не завірили договір нотаріально і не зняли автомобіль з обліку при укладенні договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону, є достатньо вмотивованим та грунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що 15.06.2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz 814, 1994 року виготовлення, кузов (коляска) № WDB6740121K034582, реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль був в неробочому стані та потребував ремонту (а.с. 8).

Згідно розписки виданої ОСОБА_3 15.06.2013 року він отримав за автомобіль 72000 грн. (а.с 9).

18.06.2013 року ОСОБА_3 видав довіреність ОСОБА_1 щодо розпорядження автомобілем, в тому числі з правом його продажу та зняття з обліку (а.с. 11).

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998, № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" (в редакції що діяла на час укладення договору купівлі продажу автомобіля) - документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

Вищенаведеним пунктом встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови попереднього зняття їх з обліку в підрозділі ДАІ.

Пунктом 42 згаданих Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію на пластиковій основі, робиться запис: "Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації".

Вказаний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ у зв'язку із його відчуженням за процедурою, встановленою п.п. 8.42 Правил і залишався зареєстрованим за ОСОБА_3

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції договору купівлі-продажу, оскільки такий договір не посвідчений як це вимагає вищенаведений порядок, що договір доручення не є підтвердженням переходу права власності на автомобіль до позивача.

Відповідно до правових позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених зокрема і в листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року суди повинні перевіряти і враховувати ту обставину, що в деяких випадках такі угоди укладаються з метою уникнення відповідальності за кредитними та іншими борговими зобов'язаннями.

Колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції невірно визначив предмет позову, оскільки такі спростовуються змістом рішення суду та матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2013 року в м. Одесса - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу автомобіля, а вже через три дні 18.06.2013 року в м.Тернопіль ОСОБА_3 видає ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність з правами не лише представляти інтереси ОСОБА_3 у всіх установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, зокрема і у ДАІ та у всіх без винятку питаннях повязаних з експлуатацією автомобіля, зокрема і зняття автомобіля з обліку (а.с. 8-11).

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано визнання позову відповідачем колегією суддів оцінюються критично, оскільки суд відповідно до чинних норм ЦПК України в праві не прийняти визнання позову відповідачем, якщо таке суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вказане, матеріали справи, подані докази, колегія суддів приходить до переконання, що рішення постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді