Справа № 138/3390/15-ц
Провадження №:2/138/407/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

з участю: секретаря Цибульської Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністер-Агро» про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Могилів-Подільський міськрайонним суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_2 з вказаним вище позовом, мотивованим тим, що 10.01.2014 між ОСОБА_2, як орендодавцем та ТОВ «Дністер-Агро», як орендарем укладений договір оренди земельної ділянки, належної орендодавцю на праві власності, площа якої становить 1,9937 га і, яка розташована на території Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Взяті на себе зобов'язання по договору орендар не виконує, оскільки він не виплатив орендодавцю орендну плату за 2014 та за 2015, що є істотним порушенням умов договору. ОСОБА_2 зверталась до відповідача з вимогою сплатити їй орендну плату та не здійснювати засівання належної їй земельної ділянки, однак, дана вимога залишалась без виконання.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-Агро» 10.01.2014.

Позивач в судових засіданнях 22.02.2016 та 24.05.2016 підтримала позов та надала суду пояснення про те, що хоче розірвати договір оренди з відповідачем, оскільки дане товариство неналежним чином виконує свої обовязки по договору та не сплатило їй орендну плату за 2014 та 2015 роки. За 2015 рік вони їй пропонували кошти, однак, у вересні 2015 року вона зверталась до них і вимагала отримання коштів одночасно за 2014 та 2015 роки, однак, усю суму їй видати відмовились. Вона, в свою чергу, не відмовлялась від отримання коштів за 2015 рік, а просто хотіла отримати кошти одразу за два роки. Позови про стягнення коштів вона не подавала. На пропозицію представника відповідача в судовому засіданні 24.05.2016 про виплату позивачу орендної плати за 2015 та 2016 роки позивач відмовилась з тих підстав, що уже хоче отримати орендну плату, в тому числі і за 2014 рік, після розірвання договору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Під час розгляду справи надавала досить суперечливі пояснення, зокрема, в судових засіданнях 24.03.2016, 25.04.2016, 27.09.2016 та 29.09.2016 про те, що ОСОБА_2 орендну плату за 2014 та 2015 роки не виплатили. Вона оформляла цю земельну ділянку в порядку спадкування на імя ОСОБА_2 бо мала від неї довіреність. Вона, як представник неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання орендної плати за ОСОБА_2, однак, коштів не видавали, в подальшому пояснювала суду, що ОСОБА_2 не уповноважувала її взагалі на отримання орендної плати, оскільки гроші бажала отримати особисто. В серпні 2015 їй пропонували видати кошти за ОСОБА_2 лише за один рік 2015, однак, вона відмовилась за вказівкою ОСОБА_2, яка їй сказала брати кошти лише вразі сплати орендної плати одразу за два роки. ОСОБА_2 взагалі бажає сама засівати свою землю, а ще є інші товариства, які вчасно сплачують орендну плату і в більшому розмірі ніж відповідач.

В судове засідання 29.09.2016 представник відповідача не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, в звязку з чим, за згодою представника позивача суд ухвалив провести повторно заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

Будучи присутньою в судових засіданнях 25.04.2016, 24.05.2016 та 27.09.2016 представник відповідача позов не визнала з підстав зазначених в письмових запереченнях, просила суд в позові відмовити. Також представник відповідача надавала суду додаткові письмові пояснення та документи на підтвердження обставин, на які відповідач посилався, як на підставу заперечень проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача та покази свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити, враховуючи таке.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 1,9937 га, яка розташована на території Кукавської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої складає 40 145 гривень 59 копійок. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 04.12.2013 Могилів-Подільською районною державною нотаріальною конторою та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 13937463 від 04.12.2013, кадастровий номер: :01:000:0463 (а.с.12, 13).

10 січня 2014 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на вісім років. В липні 2014 року проведено реєстрацію договору (а.с.6-8,17).

Згідно ст. 13 України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В п. 1 договору оренди сторони погодили, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку і, на виконання умов договору така земельна ділянка була передана відповідачу, що підтверджується Актом прийому-передачі земельної ділянки від 12.07.2014 (а.с.7, 9).

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним, а ч.4 ст. 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Так, в договорі оренди сторони погодили, зокрема, що орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 3% проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 256,54 грн. Орендна плата повинна бути сплачена повністю (враховуючи попередні платежі, здійсненні, наприклад, шляхом передачі сільськогосподарської продукції) не пізніше 15 грудня поточного року. Разом з тим, сторони погодили, що якщо орендодавець не зявиться для отримання орендної плати в визначені строки, орендар звільняється від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати (п. п. 9, 11 договору оренди).

Відповідно до п. 35 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

За змістом частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтям 24 та 25 цього Закону та умовами договором.

Відповідно до положень статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі", зокрема, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди землі та своєчасного внесення орендної плати.

Як пояснили сторони спору в ході розгляду справи ОСОБА_2 з позовом до ТОВ «Дністер-Агро» з вимогами про стягнення орендної плати за 2014 та 2015 роки до суду не зверталась.

Відповідно до положень ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату; відповідальність сторін.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі №6-146цс12 про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має обов'язково враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Земельний податок - це "обовязковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів". При цьому, систематична несплата земельного податку може стати підставою примусового припинення права постійного користування у судовому порядку, а систематична несплата орендної плати - для припинення права оренди.

Як на підставу розірвання договору сторона позивача посилається на ту обставину, що відповідач допустив порушення умов договору, оскільки систематично не сплачував орендну плату. Так, орендна плата не сплачена ні за 2014, ні за 2015 роки.

В ході розгляду справи така обставина не визнана та заперечувалась представником відповідача.

При вирішенні спору суд зважає на те, що відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, зокрема, як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 та представників сторін спору відповідач орендує у неї одну земельну ділянку.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підтвердження факту сплати орендної плати ОСОБА_2 за 2014 рік представник відповідача надала суду копію платіжної відомості №2 за 2014 рік, датовану 30.01.2015, в якій вказано, що ОСОБА_2 отримала кошти в сумі 1022,23 грн. (а.с. 51), разом з тим, згідно висновку експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертиз від 04.08.2016 №1856/1857/16-21 підпис від імені ОСОБА_2 в даній платіжній відомості виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів, однак, він виконаний не самою ОСОБА_2, а іншою особою, без наслідування підпису ОСОБА_2 (а.с.114-117).

Після проведення судової експертизи, в судовому засіданні 27.09.2016 представник відповідача пояснила, що після встановлення обставини щодо вчинення підпису від імені ОСОБА_2 іншою особою та проведення перевірки даного факту, а також в результаті проведення аудиту в товаристві, в архіві було виявлено відомість на виплату грошей від 12.02.2015 і даний документ підтверджує факт сплати ОСОБА_2 коштів в сумі 1022 грн., того ж 12.02.2015, через її представника ОСОБА_1, і ОСОБА_1 в даному судовому засіданні визнала та підтвердила ту обставину, що підпис в графі «про одержання» в наданому суду документі вчинено особисто нею.

Аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню.

Разом з тим, ОСОБА_1 заперечувала ту обставину, що вона отримала орендну плату чи будь-які кошти для ОСОБА_2 в розмірі 1022,00 грн. 12.02.2015. Вона пояснила, що можливо вона вчинила підпис за отримання коштів за оренду її особистої земельної ділянки і, коли вона там розписувалась, усі графи були пусті і там не було вказано, що вона розписалась за ОСОБА_2

Оригінал зазначеної відомості надано суду та за згодою представника позивача приєднано до матеріалів справи. Також, суду надано копію довіреності від 01.11.2013, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником, зокрема, перед установами, підприємствами, організаціями незалежно від їх підпорядкування та організаційної форми та представляти інтереси в усіх державних, громадських, приватних організаціях. Представнику надано ряд прав, зокрема, підпису заяв та всіх інших документів, повязаних з цією довіреністю, подавати від імені довірителя заяви, розписуватись за неї, а також виконувати усі інші дії, що повязані з цим дорученням. Термін дії довіреності 01.11.2015.

Заперечуючи ту обставину, що ОСОБА_1 у відомості 12.02.2015 розписалась за отримання орендної плати за свою земельну ділянку, а не за земельну ділянку ОСОБА_2 представник відповідача пояснила, що ОСОБА_1, як власник, передавала в оренду ТОВ «Дністер-Агро» дві земельні ділянки. Розмір орендної плати за 2014 рік по селу Кукавка Могилів-Подільського району становила 1022 грн. Дані обставини була визнані та підтверджені ОСОБА_1 в судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

На підтвердження обставини щодо виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2014 рік за оренду двох її земельних ділянок представник відповідача надала суду платіжну відомість №ВАЛ 39 за 2014 рік, датовану січнем 2015 року, в якій вказано, що їй виплачено 2044, 46 грн. Та обставина, що підпис від імені ОСОБА_1 в даній відомості вчинено нею особисто визнано самою ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.09.2016, а тому дана обставина не підлягає доказуванню, згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Разом з тим, ОСОБА_1 одночасно пояснила, що напевно двічі розписалась за отримання своєї орендної плати.

Доказів на підтвердження такої обставини ОСОБА_1 суду не надала і про такі докази не зазначила.

Суд вважає такі пояснення представника позивача та вказану нею обставину недоведеною за відсутності її доказу та тому, що підпис про отримання орендної плати в розмірі 2044,46 грн. за 2014 рік, тобто в повному обсязі за дві земельні ділянки, ОСОБА_1 вчинила у відомості за січень 2015 року, а підпис про отримання орендної плати в розмірі 1022,00 грн. вона вчинила в лютому 2015 року, при чому, як зазначено вище, в оренду вона передала лише дві земельні ділянки, а не три.

Представник позивача, як на доказ факту невиплати ОСОБА_2 орендної плати за 2014 посилалась на покази свідка ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 29.09.2016 надала показання про те, що вона є дочкою ОСОБА_1 та двоюрідною сестрою ОСОБА_2, оскільки їх матері були рідними сестрами. Вона особисто разом зі ОСОБА_2 двічі звертались до відповідача з метою отримання орендної плати, однак, кошти їй не видали. Так, вперше в грудні 2014 року вона разом зі ОСОБА_2 ходила в ТОВ «Дністер-Агро» для отримання орендної плати, однак, кошти їй не видали, повідомивши, що коштів немає, але будуть пізніше, а тому ОСОБА_2 вирішила договір розірвати. Вдруге, точного часу свідок не назвала, зазначивши, що їй здається, що це був початок весни (березня) 2015, вони знову ходила зі ОСОБА_2 в ТОВ «Дністер-Агро» для отримання орендної плати, однак, кошти їй не виплатили. ОСОБА_2 були потрібні кошти, а тому вона їх позичала, в тому числі і у свідка. ОСОБА_2 їй повідомляла, що кошти в ТОВ «Дністер-Агро» вона бажає отримати особисто, бо вона не довіряє нікому, і не доручає цього її матері ОСОБА_1 Разом з тим, свідок не змогла назвати час коли це їй повідомляла позивач.

Такі покази свідка, в частині недовіри представнику ОСОБА_1, отримати орендну плату за ОСОБА_2 суперечать поясненням наданим представником позивача ОСОБА_1 під час розгляду справи, які зазначені вище. Свої пояснення в цій частині представник позивача змінила в судових засіданнях 27.09.2016 та 29.09.2016 після надання представником відповідача письмового доказу на підтвердження факту сплати орендної плати за 2014 рік позивачу.

Також інші докази сторони позивача суперечать поясненням сторони позивача та показам свідка, а саме дві довідки №02 від 21.01.2016 та №22 від 28.03.2016, за підписом директора Корсунської загальноосвітньої школи - ступенів про те, що ОСОБА_2 була призначена на посаду прибиральниці службових приміщень (0,5 ставки) та на посаду кухаря (0,5 ставки) даного навчального закладу 19.07.2010 з восьмигодинним робочим днем. Протягом періоду з 02.01.2014 по 01.02.2016 була постійно на робочому місці та ніяких відгулів за власний рахунок не брала. 30.01.2015 була присутня на робочому місці в даному закладі (а.с. 69, 79). Суперечливість даних довідок полягає не лише в тому, що згідно їх змісту особа з 2014 року навіть не перебувала у щорічних основних відпустках, але й в тому, що ОСОБА_2, її представник та свідок вказували на те, що ОСОБА_2 неодноразово відлучалась з місця роботи та проживання з метою приїзду в м. Могилів-Подільський.

Оцінивши вказані вище показання свідка в сукупності з іншими дослідженими доказами, суд вважає, що вони не підтверджують факт того, що ОСОБА_2 не виплатили орендну плату через її представника 12.02.2015 за 2014 рік. Більш того, свідок фактично є зацікавленою особою у вирішенні даного спору на користь позивача, оскільки позивач є її двоюрідною сестрою, а представник позивача є її матірю і як вказала сама свідок вона особисто неодноразово допомагала позивачу вирішувати питання з відповідачем.

Щодо сплати орендної плати ОСОБА_2 за 2015 рік суд встановив таке.

Представник відповідача пояснила суду, що ОСОБА_2 не зявилась до ТОВ «Дністер-Агро» для отримання орендної плати за 2015 рік.

На підтвердження обставини щодо виконання орендарем своїх обовязків по договору оренди перед ОСОБА_2 представник відповідача надала суду два листа ТОВ «Дністер-Агро», №124 та №125 датовані 31.07.2015, адресовані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в яких вказано, що ТОВ «Дністер-Агро» нарахувало ОСОБА_2 орендну плату за 2015 вік в розмірі 2253,22 грн., до виплати 1881,44 грн. Орендар просить ОСОБА_1, як представника по довіреності та ОСОБА_2 зявитись в найкоротший термін для отримання орендної плати ОСОБА_2 До кожного з листів додана копія квитанції про відправку рекомендованих листів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через відділення звязку «Укрпошта» 03.08.2015 (а.с. 48,49).

Представник ОСОБА_2 підтвердила факт отримання нею такого листа.

Представник відповідача також надала суду акт про відмову від отримання орендної плати 05.08.2015, складений трьома працівниками ТОВ «Дністер-Агро» в якому зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 зявилась та отримала орендну плату за 2015 рік за видатковим касовим ордером №1049 та №1050 за дві власні земельні ділянки, однак, відмовилась від отримання орендної плати за 2015 рік за свого довірителя ОСОБА_2 (а.с. 47).

Разом з актом від 05.08.2015 суду було надано два видаткові касові ордери від 05.08.2015 про виплату ОСОБА_1 орендної плати за 2015 рік за двома договорами оренди (а.с. 50).

Заперечень з приводу даних доказів не надійшло. Представник відповідача визнала ту обставину, що особисто вона отримала орендну плату за 2015 рік за дві власні земельні ділянки 05.08.2015, однак, кошти для ОСОБА_2 отримати відмовилась, оскільки пропонували не ту суму, що хотіла ОСОБА_2. З даного приводу вона їй телефонувала на, що ОСОБА_2 сказала кошти не брати бо вона хоче одразу за два роки отримати, а не за один.

Крім того, представник відповідача зазначаючи, що у визначений договором термін, а саме до 15.12.2015 ОСОБА_2 до орендаря за отриманням орендної плати за 2015 рік не зявилась, в звязку з чим 15.12.2015 ТОВ «Дністер-Агро» надіслало їй таку орендну плату поштовим переказом, однак, вказані кошти були повернуті орендарю в звязку з відмовою від їх одержання ОСОБА_2 На підтвердження даних обставин представник відповідача надала суду: копію квитанції від 15.12.2015 про відправку електронного переказу за №0153 на суму 1881,44 грн, на імя ОСОБА_2, адреса: 24441, с.Корсунка; виписку по рахунку ТОВ «Дністер -Агро» в АБ «УКРГАЗБАНК» від 01.02.2016 про зарахування коштів на рахунок в розмірі 1881,44 грн., призначення платежу п/п 9/153 ОСОБА_2 1881,44 грн.; лист ЦВПЗ від 19.04.2016 №6, адресований на запит від 15.01.2016 в.о. директора ТОВ «Дністер-Агро» про те, що електронний переказ №1053 від 15.12.2015 на суму 1881,44 грн., який відправлявся ТОВ «Дністер-Агро» на імя ОСОБА_2, 24441, Корсунка, повернутий на розрахунковий рахунок ТОВ «Дністер-Агро» 01.02.2016 з причини закінчення терміну зберігання (а.с.45,46, 83).

На запит суду, листом за №7 від 28.04.2016, Вінницька дирекція ЦПЗ №4 ЦВПЗ Могилів-Подільський надала суду інформацію про те, що відправником електронного переказу № 0153 від 15.12.2015 р. на суму 1881.44 грн., на ім'я ОСОБА_2, 20441, Корсунка, дійсно є ТОВ Дністер-Агро (як підтвердження про переказ коштів у відправника повинен знаходитись касовий чек). З причини закінчення строку зберігання даного грошового переказу він повернутий до ЦВПЗ Могилів- Подільський, для подальшого повернення ТОВ Дністер-Агро. 01.02.2016 даний електронний переказ перерахований на розрахунковий рахунок ТОВ «Дністер-Агро», по причині закінчення терміну зберігання, як було вказано об'єктом поштового зв'язку Тальне ВЗ (яке обслуговує н.п. Корсунка), відповідно п. 117 абзац 1 Правил надання послуг поштового зв'язку (2009 р), затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 № 270. Для отримання інформації про причини неотримання електронного переказу № 0153 адресатом даного поштового відправлення, а саме ОСОБА_2 необхідно надати запит до обєкту поштового звязку обслуговування даної громадянки, яке є ВПЗ Тальне. До листа було додано копію вказаного електронного переказу за формою 122 (а.с. 94, 95).

На запит суду, листом №05-01-128 від 16.05.2016, Центр поштового звязку №4 Черкаської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» надало суду інформацію про те, що переказ 9/0153 від 15.12.2015 на суму 1881 грн. 44 коп. (відправник ТОВ Дністер-агро) на імя ОСОБА_2, вул. Терешкової, 13, с. Корсунка, Тальнівського р-ну, Черкаської обл. до ЦВПЗ Тальне-1 надійшов 15.12.2015 року о 14 год. 02 хв., до ВПЗ Корсунка був переданий 17.12.2015 (16.12.15 - вихідний день, режим роботи ВПЗ Корсунка з 10-00 до 13- 00). 17.12.2015 за вказаною адресою доставлено повідомлення про надходження поштового переказу, 22.12.2015 було доставлено повторне повідомлення. Крім того, про надходження переказу адресата було повідомлено по телефону. Протягом місяця, за одержанням поштового переказу адресат не зявився. 14.01.2016 переказ повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання (а.с. 98).

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що орендар вжив усіх можливих заходів для виплати ОСОБА_2 орендної плати за 2015 рік.

Крім того, як зазначалось раніше згідно п. 11 договору оренди, якщо Орендодавець не зявився для отримання орендної плати у визначені строки, орендар звільняється від відповідальності за порушення строків виплати орендної плати.

Як зазначалось вище, законодавство України не передбачає можливості розірвання договору оренди землі за наявності факту невчасної сплати орендної плати, а лише за наявності факту систематичної, тобто два і більше рази, несплати такої плати взагалі.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 у справі №138/1307/15-ц, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Дністер-Агро» про розірвання того ж договору оренди землі. Як слідує з рішення позивач просила розірвати договір оренди в звязку з несплатою орендної плати. Суд відмовив в задоволені позову в звязку з відсутністю обставин щодо систематичного порушення, тобто два рази і більше, відповідачем, взятих на себе зобовязань за договором оренди щодо виплати орендної плати.

Даний позов подано уже із вказівкою на наявність обставин щодо систематичного невиконання орендарем обовязку щодо сплати орендної плати, і його подано 23.12.2015.

Представник відповідача пояснювала, що ОСОБА_2 є її племінницею та те, що особисто свої договори оренди з ТОВ «Дністер-Агро» вона уже розірвала в звязку із закінченням терміну їх дії, що також хоче зробити і племінниця, однак, термін дії її договору минає аж у 2022 році.

Також стороною позивача суду надано дві заяви, які адресовані ТОВ «Дністер-Агро», одна з яких датована 24.12.2014 в якій вказано, що ОСОБА_2 просить не засівати її земельну ділянку в 2015 році, оскільки вона хоче бути одноосібником, а в заяві від 13.04.2015 вказано про те, що в звязку з недотриманням умов договору оренди від 01.01.2014 ОСОБА_2 подано заяву до суду про розірвання договору і до вирішення спору по суті вона просить ділянку не обробляти (а.с. 80,81).

Факт надання таких заяв відповідачеві не заперечувався його представником в ході розгляду справи.

Разом з тим, при вирішенні спору суд зважає також на те, що бажання орендодавця розірвати договір оренди землі з підстав того, що вона бажає сама обробляти свою земельну ділянку чи бажає укласти договір оренди з іншим орендарем не містить законодавчого підґрунтя для розірвання договору оренди в судовому порядку, оскільки норми Закону України «Про оренду землі» та інших нормативно-правових актів захищають права та інтереси не виключно власника землі, але й права іншої сторони договору, предметом якого є оренда такої землі.

Зважаючи на вказані обставини суд вважає недоведеними обставини щодо ухилення орендаря від виконання обовязку щодо сплати ОСОБА_2 орендної плати по договору за 2014 та 2015 роки.

Враховуючи суть рішення суду, судові витрати слід залишити за позивачем, згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 13, 15, 21, 24, 25, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ч.4 ст.2 Закону України "Про плату за землю", ст. ст. 141, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 626, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст.10,11,60, 61,88,213-215, 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністер-Агро» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Згідно ч.3 ст.232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Б.Жикевич