АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ 16 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Прокурора Дніпропетровської області

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року по справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року за позовом прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Відкритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажний трест «Дніпромістобуд», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом в якому просив витребувати приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 із володіння ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2013 року задоволено позовні вимоги прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ФДМ України по Дніпропетровській області. Витребувано на користь держави в особі ФДМ України по Дніпропетровській області від ОСОБА_4 нерухоме майно на третьому поверсі АДРЕСА_3 поз. 1-46, І, ІІ; на четвертому поверсі прим. АДРЕСА_4 поз. 1-46, І, ІІ; на п'ятому поверсі прим. № 10 поз. 1-44, І, ІІ; місця загального користування на другому поверсі поз. І, ІІ, на першому поверсі поз. І, ІІ, ІІІ, ІV, V загальною площею - 1968, 9 кв. метри розташоване по АДРЕСА_1.

Витребувано від ОСОБА_2 нерухоме майно: приміщення в АДРЕСА_2 загальною площею 10,1 кв. метри; приміщення № 1 поз. 1-5, 5а загальною площею 58 кв. метри; на першому поверсі прим. № 2 поз. 1-19, 19а, 21, прим. 3 поз. 1-7; прим. № 4 поз.1-6; приміщення № 5 поз. 1,2; приміщення № 6 поз. 1-3; тамбур поз. ІV площею 622 кв. метри та загальною площею 690, 1 кв. метри розташоване по АДРЕСА_1

Витребувано від ОСОБА_3 нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_1 поз. 1-20, 24-38 загальною площею 638 кв. метри на другому поверсі; в загальному користуванні на першому поверсі поз. І, ІІ загальною площею 12 кв. метри, на другому поверсі поз. І загальною площею 12,2 кв. метри розташоване по АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо судових витрат /т.2 а.с. 16-25/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 року це рішення залишено без змін /т.2 а.с. 102-106/.

Постановляючи це рішення суд посилався на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2010 року, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2011 року, задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права державної власності. Визнано право власності на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 за державою в особі РВ ФДМУ по Дніпропетровській області, та було встановлено обставини безпідставності набуття ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» права власності на вказаний гуртожиток та те, що житловий фонд гуртожиток був відчужений третім особам, що на час такого відчуження було заборонено законом і про що набувачі повинні були знати.

20.12.2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про перегляд справи за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на гуртожиток А-5 від 07.06.2011 року зареєстрованому в КП «ДМБТІ» від 07.06.2001 року та записаному у реєстрову книгу № 18 ЖЮ за реєстровим № 1068-14 вказаний гуртожиток на той час належав ТОВ «Битовік» на праві колективної власності. Це свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету № 1163 від 17.05.2001 року про оформлення права колективної власності з видачею свідоцтва ТОВ «Битовік» на об'єкт нерухомого майна за адресою м. Дніпропетровськ АДРЕСА_1, гуртожиток. Заявники вважають, що ці обставини доказують, що спірний об'єкт вибув з відома власника (позивача по справі) та те, що ним було без поважних причин пропущено строк позовної давності /т.2 а.с. 111-113, 114, 115/.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2014 року рішення цього ж суду від 29.05.2013 року було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог прокуратурі Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ФДМ України по Дніпропетровській області було відмовлено у повному обсязі /т.2 а.с. 251-259/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2014 року залишено без змін /т.3 а.с. 66-69/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.11.2015 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції /т.3 а.с. 106-109/.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2014 року скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Як нововиявлені розглядаються ті обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення (ухвали), але про них не знав і не міг знати заявник. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, скаргах або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог цивільного процесуального закону.

Обставини, на які посилаються заявники, як на нововиявлені, не є такими.

Судом встановлено, що наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 22.06.1995 року № 12/68-РП було прийнято рішення про приватизацію БМТ «Дніпромістобуд».

Наказом від 28.06.1995 року № 12/256-ИК було створено інвентаризаційну комісію по ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» у відповідності з яким комісії наказано провести інвентаризацію станом на 01.07.1995 року. Наказом від 14.07.1995 року № 12/326 строк інвентаризації продовжено до 29.07.1995 року.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.07.1995 року № 1030 гуртожиток по АДРЕСА_1 переданий на баланс тресту «Дніпромістобуд», але при інвентаризації він врахований не був і в оцінку не увійшов.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2004 року визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» від 15.05.1999 року про створення ЗАТ «ЖБТ № 2», ТОВ «Битовік», ТОВ «Транспортстрой», а також про наділення Правління повноваженнями по вирішенню питань з передачі майна у статутний фонд ЗАТ «ЖБТ №2»; визнано недійним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» від 22.07.2000 року; визнано недійсним акти приймання - передачі основних засобів ЗАТ «ЖБТ №2» від 01.12.1999 року та ТОВ «Транспортстрой»; визнано за ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» право власності на ряд будівель, в тому числі і на будівлю по пр.. Правди, 44 у м. Дніпропетровську; визнано недійсними засновницькі договори ТОВ «Битовік» від 29.11.1999 року, ЗАТ «ЖБТ № 2» від 24.11.1999 року, ТОВ «Транспортстрой» від 17.12.1999 року. Вказане рішення є чинним та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.11.2005 року /т.1 а.с. 186-187/.

На це рішення посилався Індустріальний районний суд постановляючи рішення від 29.05.2013 року.

12.09.2008 року ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» укладає з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу в будівлі гуртожитку літ. А -5 на третьому поверсі приміщення № 8 поз. 1-46, І, ІІ, на четвертому поверсі приміщення АДРЕСА_4 поз. 1-46, І, ІІ, на п'ятому поверсі приміщення № 10 поз. 1-44, І, ІІ. Місця загального користування на другому поверсі поз. І, ІІ, на першому поверсі поз. І, ІІ, ІІІ, VІ, V. Загальна площа 1968, 9 кв. метрии,договір посвідчений нотаріально. Також було підписано акт прийому - передачі нерухомого майна та зареєстровано право власності /т.1 а.с. 68-72 /.

24.02.2011 року ОСОБА_9 укладає договір дарування вищевказаного майна з ОСОБА_4, договір нотаріально посвідчений, реєстровий № 579 /т.1 а.с. 20-21/.

ОСОБА_2, 11.04.2008 року укладає договір купівлі-продажу нежитлових будівель з ОСОБА_7 та отримує у власність приміщення в АДРЕСА_2 загальною площею 10,1 кв. метри; приміщення № 1 поз. 1-5, 5а загальною площею 58 кв. метри; на першому поверсі прим. № 2 поз. 1-19, 19а, 21, прим. 3 поз. 1-7; прим. № 4 поз.1-6; приміщення № 5 поз. 1,2; приміщення № 6 поз. 1-3; тамбур поз. ІV площею 622 кв. метри та загальною площею 690, 1 кв. метри розташоване по АДРЕСА_1 /т.1 а.с. 18-19/.

ОСОБА_3, 27.04.2010 року укладає з ОСОБА_10 договір купівлі продажу нерухомого майна та отримує у власність нерухоме майно: приміщення АДРЕСА_1 поз. 1-20, 24-38 загальною площею 638 кв. метри на другому поверсі; в загальному користуванні на першому поверсі поз. І, ІІ загальною площею 12 кв. метри, на другому поверсі поз. І загальною площею 12,2 кв. метри розташоване по АДРЕСА_1 /т.1 а.с. 16-17/.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2010 року задоволено позовні вимоги РВ ФДМУ по Дніпропетровській області до ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» та визнано за державою в особі РВ ФДМУ по Дніпропетровській області право власності на будівлю гуртожитку про АДРЕСА_1 /т.1. а.с. 208-210/.

При розгляді цієї справи судом було встановлено, що приватизація ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» відбулася з порушенням Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки в процесі приватизації БМТ «Дніпромістобуд» до статутного фонду відкритого акціонерного товариства не увійшла будівля гуртожитку по АДРЕСА_1, а залишилася на балансі, як державне майно.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 27.01.2011 року це рішення залишено в силі /т.1 а.с. 22- 28/.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.с. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

У відповідності до вимог ст.ст. 330, 338 ЦК України майно, яке було предметом судового розгляду та відчужено поза волею власника, то право власності на майно не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року №и 6-1цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язкові для судів.

Скасовуючи за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2013 року та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог прокурора Дніпропетровської області про витребування у ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приміщень у гуртожитку, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відсутність підстав для витребування спірних приміщень гуртожитку на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, та не врахував те, що не можна оспорювати вже встановлені судом факти, а саме рішення Господарського суду яким визнано за державою в особі РВ ФДМУ по Дніпропетровській області право власності на будівлю гуртожитку про АДРЕСА_1.

Відносно доводів заявників про нововиявлені обставини, то з матеріалів справи також вбачається, що вперше право власності на будівлю гуртожитку було зареєстровано за ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд» на підставі наказу від 08.06.1998 року Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області № 12/29-ЗВП про завершення приватизації. Перелік нерухомого майна переданого у власність ВАТ «Дніпромістобуд» на підставі листа регіонального відділення № 12/7-23414 від 13.06.2001 року відображений станом на 01.07.1995 року /т.1 а.с. 233-234, 235/.

Крім того, не можна визнати нововиявленими обставинами факт реєстрації у 2001 році спірного гуртожитку за ТОВ «Битовік», оскільки вже в 2004 році право власності на цей об'єкт нерухомості було зареєстровано за ВАТ «БМТ «Дніпромістобуд», який у подальшому здійснював відчуження будівлі гуртожитку в різних частках на користь відповідачів по справі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШАЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року - залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П. Демченко Е. Л.