Справа №718/1397/16-ц
Провадження №2/718/574/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2001 року. Посилається на те, що від шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають біля неї і знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач не проживає разом з ними і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатною особою, а оскільки відомості, щодо його роботи відсутні просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

Позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, що вбачається із поданої письмової заяви.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, подавши до суду заперечення на позов, в якому зазначив, він матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 800 гривень на кожну дитину, так як у нього немає постійного місця роботи та стабільного заробітку і на даний час він не працює, підприємницькою діяльністю не займається та проживає у господарстві жінки. з якою підтримує фактичні шлюбні відносини. Крім того, він періодично, по мірі можливості, надає грошові кошти на утримання дітей, а тому просить стягнути аліменти у розмірі по 450 гривень на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття. Просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7-9).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Ставчанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 691 від 11 липня 2016 року вбачається, що біля ОСОБА_1 проживають малолітні діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які знаходяться на її утриманні (а.с. 6).

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Позивачка посилалася на те, що відповідач є працездатним, працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Доказів на спростування чи підтвердження даних обставин відповідач суду не подав, тому суд приходить до висновку про те, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до досягнення дітьми повноліття, суд вважає розмір, який просить стягнути відповідач.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те що суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження доходу відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 551,20 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174 ч. 4, 212, 214, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, по 450 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 липня 2016 року до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, по 450 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 липня 2016 року до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, по 450 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 18 липня 2016 року до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк