АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/2117/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року відмовлено у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» (далі по тексту - ТОВ «Вагра») до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «Вагра» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Висновок суду про те, що інформація, яку позивач просить спростувати, є оціночними судженнями є помилковим, оскільки поширена відповідачкою інформація містить неправдиві фактичні дані та принижує ділову репутацію позивача.

В суді апеляційної інстанції Залевський К.С. в інтересах ТОВ «Вагра» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у червні 2015 року на першій сторінці друкованого видання «Голос Солом'янки» вісника депутата Київської міської ради ОСОБА_2 було опубліковано статтю наступного змісту:

«28 травня на пленарному засіданні Київської міської ради депутати підтримали проект рішення про розірвання договору оренди між ТОВ «Вагра» та Київською міською радою земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва.

Підставою для розірвання договору оренди із забудовником є Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.15 у справі № 826/8679/14, якою було визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Київради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку» від 23 жовтня 2013 року № 419/9907.

Київрада виконала Постанову суду і тим самим завершила довготривалу боротьбу киян проти незаконної забудови.

Відповідне будівництво несло загрозу сповзання багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, що стоїть на схилі Батиєвої гори.

Також експерти надали висновки, які визнали територію, де забудовник спочатку планував будівництво 25-поверхового готельного комплексу, а потім житлового будинку - зсувонебезпечною.

«Нарешті завершилась ця безкінечна боротьба місцевої громади з незаконною забудовою, не дивлячись на всі перешкоди та численні намагання не допустити прийняття даного рішення. Шлях до цього був досить тривалим та складним як для місцевих активістів, в першу чергу, так і для мене, зокрема - виклики на допита, постійний тиск, погрози та суди. Довелося навіть протистояти величезному лоббі у Київраді. Та все ж - справедливість торжествує!», - зазначив ОСОБА_2 - мажоритарний депутат Київради, на окрузі якого знаходитися дане будівництво» (а.с.108).

Також, судом встановлено, що 10 листопада 2004 року між ТОВ «Вагра» та ТОВ «Київтрейд» було укладено договір купівлі-продажу нежитлового будинку, за яким позивач набув права власності на нежитловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

Рішенням Київської міської ради № 232/9289 від 18 квітня 2013 року ТОВ «Вагра» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва орієнтовною площею 0,15 га у довгострокову оренду на 10 років для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку згідно з планом-схемою (а.с.12).

Рішенням Київської міської ради № 419/9907 від 23 жовтня 2013 року передано ТОВ «Вагра» земельну ділянку для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва (а.с.14).

13 березня 2014 року ТОВ «Вагра» та Київська міська рада уклали договір оренди земельної ділянки, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. (а.с.15-21).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва» від 23 жовтня 2013 року №419/9907 (а.с.78-87).

У серпні 2015 року ТОВ «Вагра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди, в якій просило:

визнати недостовірною інформацію, розповсюджену у друкованому виданні «Голос Солом'янки» віснику депутата Київської міської ради ОСОБА_2 у липні 2015 року та через мережу інтеренет, а саме на головній сторінці офіційного сайту ОСОБА_2 http//andreew.kiev.ua, а саме: «…Київрада виконала Постанову суду і тим самим завершила довготривалу боротьбу киян проти незаконної забудови. Відповідне будівництво несло загрозу сповзання багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, що стоїть на схилі Батиєвої гори. Також експерти надали висновки, які визнали територію, де забудовник спочатку планував будівництво 25-поверхового готельного комплексу, а потім житлового будинку - зсувонебезпечною…»;

зобов'язати ОСОБА_2 протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду спростувати вищевказану інформацію, шляхом відповідної публікації у тому ж друкованому виданні і з розміщенням даної інформації на головній сторінці офіційного сайту ОСОБА_2 http//andreew.kiev.ua такого тексту: «Спростування. Шановні кияни! Я, ОСОБА_2 висловлюю публічне вибачення Товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» за поширення недостовірної інформації та спростовую недостовірну інформацію, поширену у червні 2015 року у статті, яка була опублікована на першій сторінці віснику депутата Київської міської ради ОСОБА_2 «Голос Солом'янки» за червень 2015 року щодо незаконності забудови по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва. Крім того, будівництво по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва не створює жодної загрози сповзанню багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, що стоїть на схилі Батиєвої гори, що підтверджено експертними висновками відповідних фахівців та визнано останніми, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 у Солом'янському районі м. Києва не відноситься до зони зсувів міста»;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вагра» 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Вказані вимоги ТОВ «Вагра» мотивувало тим, що викладена у третьому, четвертому і п'ятому абзацах даної статті інформація не відповідає дійсності та створює загальне враження, що ТОВ «Вагра» користується земельною ділянкою на незаконних підставах, а незаконне будівництво житлового будинку несе загрозу сповзання багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2 у Солом'янському районі міста Києва.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Вагра».

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на час публікації вказаної статті у червні 2015 року відповідач, зважаючи на чинність вищезазначеного судового рішення, був впевненим у достовірності опублікованої інформації, що свідчить про відсутність у його діях юридичного складу правопорушення, наслідки якого передбачені ст. 277 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має права вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню Інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до положень ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до роз'яснень пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 15 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі №826/8679/14 визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на АДРЕСА_1 у Солом'янському районі міста Києва» від 23 жовтня 2013 року №419/9907 (а.с.78-88).

Вказаною постановою було встановлено, що на відміну від визначеного раніше цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Києві, декларацією про початок виконання будівельних робіт ТОВ «Вагра» від 15 квітня 2014 року, передбачено будівництво іншого за своїми характеристиками об'єкту, а саме, тринадцяти поверхового будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом III категорії складності, спірна земельна ділянка розташована у зоні щільної громадської забудови (житлові будинки, школа, дитячий садок та інше). Крім того, встановлено, що згідно листа КП «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 лютого 2014 року №324-08/45, спірна земельна ділянка розташована в зсувонебезпечній зоні міста (а.с.84-85).

Дана постанова суду апеляційної інстанції була скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 року.

Відтак, опублікована в червні 2015 року інформація ґрунтувалася на постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, яка на момент публікації статті була чинною.

Як вбачається зі змісту вказаної статті, інформація, яку просить спростувати позивач, є особистим сприйняттям та оцінкою автора змісту даної постанови суду.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що фраза «…Київрада виконала Постанову суду і тим самим завершила довготривалу боротьбу киян проти незаконної забудови. Відповідне будівництво несло загрозу сповзання багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2, що стоїть на схилі Батиєвої гори. Також експерти надали висновки, які визнали територію, де забудовник спочатку планував будівництво 25-поверхового готельного комплексу, а потім житлового будинку - зсувонебезпечною…» не може бути визнана недостовірною інформацією.

При цьому, висловлювання, які просить спростувати позивач, підлягають оцінці в їх контексті та мають досліджуватися в цілому з урахуванням обставин, за яких вони були поширені.

Також, позивачем не було надано суду доказів, що поширена відповідачем інформація порушує його особисті немайнові права або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, враховуючи положення ст. 277 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недостовірною та спростування поширеної інформації.

Враховуючи те, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 50,000,00 грн. є похідними від вимог про визнання недостовірною та спростування інформації, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в цих позовних вимогах.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника позивача не містить, в ході апеляційного розгляду такі обставини не встановлені.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова