У Х В А Л А

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Романюка Я.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року позов задоволено: зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не чинити перешкод ОСОБА_8 у користуванні житловим будинком, надвірними спорудами, земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із спірного будинку, без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 липня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування підстав для задоволення позову. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року вказане рішення суду касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 липня 2015 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 порушують питання про скасування ухвалених у справі судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстави - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 посилаються на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня, 5 жовтня 2011 року, 4, 25 лютого та 24 грудня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що відповідачі були членами сім'ї колишнього власника спірного жилого будинку, їх право користування цим приміщенням є похідним від прав власника, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Позивачка, як новий власник майна вправі відповідно до статті 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

Разом з тим в наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня, 5 жовтня 2011 року, 4, 25 лютого та 24 грудня 2015 року суд касаційної інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що припинення сімейних відносин з власником жилого приміщення не позбавляє права членів сім'ї користування ним і на ці правовідносини норми статті 391 ЦК не поширюються.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надані заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення без надання іншого жилого приміщення до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
Я.М. Романюк
А.Г. Ярема