Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4183/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайцев А. В.
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського міського відділу ДРАЦС про відновлення національності

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив відновити його національність в порядку ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні", зазначивши в актових записах Бердичівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану його національність - "поляк", та зобовязати відповідача внести відповідні зміни до актових записів, зазначивши в актових записах у графі національність - "поляк". Заяву мотивував тим, що його покійні прадід та прабаба були поляками, а тому відносить себе до польської національності. Оскільки в позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо, змушений був звернутися до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року у відкритті провадження відмовлено, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що після усунення недоліків позовної заяви, суд зобовязаний був відкрити провадження у справі та розпочати її розгляд по суті. А тому вважає, що його було обмежено у доступі до правосуддя.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та Цивільного Процесуального Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із п. 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.13.1 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 звертався до органів реєстрації актів цивільного стану з вимогами про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та внесення до нього відповідних змін.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, керуючись ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, ст. 122 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що вирішення зазначеного питання можливе шляхом звернення ОСОБА_1 особисто до органів РАЦС, як субєкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо його національності, а в разі відмови субєкта владних повноважень - шляхом оскарження відмови в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді