Провадження № 2/752/1732/16
У Х В А Л А

21.01.2016 року м. Київ

суддя Голосіївського районного суду Сальникова Н.М., перевіривши відповідність вимогам ст.ст.3, 107-120 ЦПК України матеріали позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» через свого представника Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, судом було зроблено запит до Адресного бюро щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. З отриманої 11.01.2016 року відповіді вбачається, що ОСОБА_1 значиться померлою з 13.12.2011 року.

У позовній заяві, оформленій відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, повинні зазначатись позивач і відповідач, якими згідно положення ст.30 ЦПК України можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Під фізичною особою, за визначенням даним у ст.24 ЦК України, слід розуміти людину, як учасника цивільних відносин. Здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки, в тому числі і процесуальні права і обов'язки відповідача, одразу припиняється в момент її смерті (ст.25 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.ст.28,29 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю та дієздатністю, тобто пред'явлення позову до померлої особи, що достеменно встановлено на стадії відкриття провадження у справі, в порядку цивільного судочинства є не припустимим.

На час звернення банку з позовом до суду у вказаної як відповідач фізичної особи вже припинилась цивільна правоздатність внаслідок смерті, а отже у даному цивільному процесі останній ніколи не мав цивільної процесуальної правоздатності (не набув здатності мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом), тобто не був стороною у даній справі.

Крім того, виходячи з аналізу ст.37 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб'єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб'єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов'язки правопопередника.

Зважаючи, що час смерті боржника (13 грудня 2011 року) передує часу пред'явлення позову до суду (згідно штампу - 10.12.2015 року), застосування судом процесуального правонаступництва на стадії відкриття провадження у справі, з огляду на відсутність будь-яких доказів в матеріалах цивільного позову навіть щодо можливого правонаступництва, суперечить положенням ст.37 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин, оскільки позов пред'явлено до боржника вже після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків, в зв'язку з чим такі права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень ст.ст.1218,1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено право кредитора на пред'явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а відтак наявні беззаперечні підстави для відмови у відкритті провадження в даній справі.

Згідно наданого позивачем оригіналу платіжного доручення від 27.11.2015 року Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» було сплачено на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м.Києва судовий збір у сумі 1218 грн. за подання позову про стягнення заборгованості.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік підстав повернення сплаченої суми судового збору. Так, за п.3 ч.1 вказаної статті Закону, сплачена сума судового збору повертається в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.2 ст.122 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути позивачу Публічному Акціонерному Товариству Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення ПАТ КБ «Приватбанк» №ВО907В0YМY від 27.11.2015 року у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині недотримання правил підсудності шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя Н.М. Сальникова