Справа № 486/856/16-ц
Провадження № 2/486/563/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Франчук О.Д.

при секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою № 68 в будинку № 56 по вул.. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 07.06.1996 року було укладено шлюб. У 1999 році вони як подружжя отримали квартиру АДРЕСА_1 та стали в ній проживати. В звязку з тим, що подружнє життя не склалось у березні 2014 року відповідач ОСОБА_2 забрала свої речі та стала проживати за іншою адресою, а саме: в будинку № 8 по вул.. Дружби народів. 15.07.2014 року вони розірвали шлюб. З того часу відповідачка понад два роки не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, участі у її утриманні не приймає, хоча залишається зареєстрованою у ній. В звязку з тим, що витрати по житлово-комунальним послугам за відповідачку покладено на нього, просив визнати її втратившою право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки вона дійсно протягом останніх двох років у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, хоча має вільний доступ до цієї квартири. Позивач не чинить їй жодних перешкод у користуванні даною квартирою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07 червня 1996 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 9).

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) станом на 15.07.2016 року, в квартирі АДРЕСА_3 з 20.01.2010 року зареєстровані: ОСОБА_1 - квартиронаймач та ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 11).

5.07.2014 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області шлюб між сторонами було розірвано. В описовій частині даного рішення зазначено, що ОСОБА_2 з 2013 року не проживає разом з відповідачем. (а.с. 10)

Згідно акту про не проживання від 19.07.2016 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 з березня 2014 року та по теперішній час не проживає, факт не проживання підтвердили присутні сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 12).

У відповідності до ч. 1 ст. 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень та гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання працівників, службовців, студентів, учнів а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 більше шести місяців не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, вона втратили право користування нею. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5, суд їх вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, одночасно просив зняти її з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі. Однак, відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Належної юридичної особи, в повноваження якої входить зняття осіб з реєстраційного обліку, в якості відповідача, до участі у справі позивачем не було залучено. Обов'язок вчинити певну дію, суд може покласти лише на відповідача.

Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 68 в будинку № 56 по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_6