Справа № 182/7371/14-ц
Провадження № 2/0182/799/2016
26.09.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тихомирова І.В.
при секретарі Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, який згодом уточнювала.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 грудня 2008 року, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.
В травні 2014 року відповідач ОСОБА_2, яка проживає поверхом вище в квартирі АДРЕСА_2, затопила належну їй квартиру, у зв'язку з чим квартира потребує поточного ремонту, у ванній кімнаті пошкоджена підлога та сантехніка.
З метою встановлення розміру заподіяної матеріальної шкоди, позивач просила призначити судову будівельно-технічну експертизу.
Враховуючи те, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану матеріальну шкоду, позивач просить суд стягнути її з відповідача в розмірі, який буде встановлений за результатами судової будівельно-технічної експертизи.
Також, позивач вважає, що їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.
Отже, моральну шкоду позивач оцінює в 5 000 грн., та дану суму також просить стягнути з відповідача на свою користь.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати за надання правової допомоги в сумі 2 000 грн., а також витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується власноручно написаною нею розпискою (а.с.85), в судове засідання не з'явилася без поважних причин, жодних заяв від неї до суду не надходило
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивачів вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Представник третьої особи КП "Міська житлово-технічна інспекція" Нікопольської міської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.74).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, тобто відповідачки. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачку діючим законодавством покладено обов'язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу.
В той же час законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідачки в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями ВСУ.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31 грудня 2008 року, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Квартира № 4 у зазначеному багатоквартирному будинку належить відповідачу ОСОБА_2 (а. с. 21-24).
В травні 2014 року відповідач ОСОБА_2, яка проживає поверхом вище в квартирі № 4, затопила належну їй квартиру, у зв'язку з чим квартира потребує поточного ремонту, у ванній кімнаті пошкоджена підлога та сантехніка.
Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, частина 4 цієї статті вказує на те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В розумінні ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Так ухвалою суду від 12 листопада 2014 року за клопотанням позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза.
Згідно Висновку № 4124-14 судової будівельно-технічної експертизи від 18 березня 2015 року достовірно встановити точну причину залиття квартири АДРЕСА_3, яке могло статися в травні 2014 року не можливо. Однак основними причинами могли бути протікання або прорив трубопроводів у квартирі, розташованій поверхом вище.
Розмір матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_4 складає 1 711,20 грн. (а.с.42-46).
Отже, матеріалами справи встановлено, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача.
Враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає відшкодувати заподіяну позивачу матеріальну шкоду в сумі 1 711,20 грн., суд приходить висновку, що дана сума підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.
Щодо вимог відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, яка заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка заподіяла його, при наявності її провини, крім випадків, установлених частиною другої даної статті.
Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості користування ним, порушення звичайного способу життя.
Виходячи з характеру протиправних дій та ступені вини відповідача та з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами), суд з огляду на вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 повинен складати 300 грн. 00 коп.
Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу, то згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повинна. сплатити адвокату ОСОБА_3 кошти у розмірі 2000 грн. 00 коп. на правову допомогу. Однак, погодинний розрахунок витраченого адвокатом часу та перелік видів правої допомоги, яка була надана у справі відсутні, що виключає можливість задоволення позову в цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже розмірі судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 487 грн. 20 коп.
Також, у відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2 952 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 15, 60, 61, 79, 88, 212, 213 215, 217, 218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 1 711,20 грн., моральну шкоду в розмірі 300 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2 952 грн. 00 коп., а всього до стягнення 4 963,20 грн. (чотири титсячі дев'ятсот шістдесят три грн.) 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).
В іншій частині в позові відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення у такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5