АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/369/16 Доповідач: Капітан І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКапітан І.А.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Радченка С.В.,
секретар з участю адвокатаГуров Д.Д., Бондюченка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» (далі - Товариство) середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 54 071,52грн., моральної шкоди в розмірі 3 000грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилався на те, що працював у відповідача до 01 жовтня 2013 року, при звільненні з роботи з ним не проведено остаточного розрахунку, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31 березня 2014 року на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 16 963грн. 38коп., дане рішення суду Товариством до теперішнього часу не виконане, а затримкою виплати заробітної плати йому завдано моральних страждань.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 збільшив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, просив стягнути з відповідача 54 355грн. за період з 01 жовтня 2013 року по день розгляду справи судом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з товариства на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 27 049грн. 15коп., в решті вимог відмовлено, стягнуто з Товариства в дохід держави судовий збір в розмірі 270грн. 50коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неправильну оцінку доказів в частині визначення судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, просить рішення в цій частині змінити та стягнути на його користь 54 096,70грн.

В письмових запереченнях Товариство, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду в частині, що оскаржується, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 27 049грн. 15 коп., суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданого відповідачем розрахунку розмір середньоденного заробітку позивача складає 49грн. 45коп., а період затримки - 547 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 працював у відповідача з 21 травня 2013 року на посаді водія автотранспортних засобів пожежної команди управління комбінату, 01 жовтня 2013 року був звільнений з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України, але в день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку. Рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 16 963,38грн..

Вказане рішення суду не виконано і заборгованість по заробітній платі відповідачем не виплачена до теперішнього часу /а.с. 23,32/.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04 лютого 2015 року припинено процедуру санації боржника ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат», керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Лохненка Є.М. /а.с. 27-29/.

Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Ст.117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Колегія суддів вважає, що кількість днів затримки розрахунку судом першої інстанції визначено відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1996 року (далі - Порядок), і за період з 02 жовтня 2013 року по 03 грудня 2015 року включно становить 547 середньомісячних робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

При визначенні загального розміру середнього заробітку за період затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до довідки Товариства №4/34/25-14-474 середньоденна заробітна плата ОСОБА_6 становить 49грн. 45коп. /а.с. 5/.

Проте суд першої інстанції не взяв до уваги, що вищевказана довідка Товариства містить дані про заробітну плату позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують даті його звільнення - 01 жовтня 2013 року, тобто події, з якою пов'язана відповідна виплата (абзац 3 п.2 Порядку). Розмір заробітної плати ОСОБА_6 за серпень та вересень 2013 року складає 2 980,31грн. (1 504,27 + 1 476,04), кількість робочих днів за цей період - 42, отже середньоденна заробітна плата становить 70,96грн. (2 980,31 : 42).

Враховуючи, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 та визначено без вирахувань суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, складає 38 815грн. 12коп.(70,96 х 42), колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 колегією суддів до уваги до приймаються як такі, що не ґрунтуються на положеннях Порядку та спростовуються поясненнями самого позивача щодо графіку його роботи у серпні - вересні 2013 року позмінно, тобто - добу через три доби, у зв'язку з чим, при обчисленні середньоденної заробітної плати має бути врахована сумарна кількість робочих днів за цей період.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 03 грудня 2015 року в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_6 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 27 049грн. 15коп. змінити, збільшити вказану суму до 38 815грн.12коп.

Це ж рішення в частині стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» в дохід держави судового збору в розмірі 270грн. 50коп. змінити, збільшити вказаний розмір до 388грн. 15коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

С.В.Радченко