КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/845/16-ц
Провадження №2/319/485/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Горбачова Ю.М.,
при секретарі судового засідання Шипко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - ПАТ "Ощадбанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання.
Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
09 липня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №201245 ( далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30 000 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 08 липня 2015 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 27% на рік.
Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти на рахунок відповідача, а останній отримав вказані кошти.
Відповідно до п. 1.5 Договору Відповідач зобов'язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в сумі 833,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 01 серпня 2012 року на відповідні рахунки Позичальника, відкриті в Банку. В свою чергу Позичальник не сплачує нараховані проценти з 08 липня 2015 року, чим порушив умови Кредитного Договору,були порушені п.1.5 та 4.3.3 Кредитного договору, в частині своєчасного погашення процентів за користування кредитом.
Відповідно до підпунктів 4.2.1 та 4.2.2 Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по Договору та при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також і інших випадках, передбачених Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за договором, а також стягнути заборгованість за Договором в примусовому порядку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.
Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.
Відповідач ОСОБА_1 уклавши Договір поруки з позивачем, взяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати за своєчасне та повне виконання зобовязання, яке останній належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом.
Сума заборгованості за Кредитним договором відповідачами на користь ПАТ Ощадбанк" у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.
Оскільки позов ПАТ Ощадбанк" задоволено, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат повязаних з наданням оголошення до ДП "Редакція газети "Урядовий курєр" за розміщення оголошення про виклик в судове засідання відповідача ОСОБА_1
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 546, 549, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", - задовольнити.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Куйбишевським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ю.М.Горбачов