Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Артік» до ОСОБА_4, реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Максріелті», про витребування майна, припинення права власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності на нерухоме майно; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Артік», ОСОБА_5, треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю «Максріелті», про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Артік» на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року,

встановила:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Артік» (далі - ТОВ «Артік») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 2 березня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Артік», останнє набуло право власності на приміщення, розташоване у м. Дніпропетровськ по

АДРЕСА_1. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2010 року була затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_6 та ТОВ «Максріелті», за умовами якої

ТОВ «Максріелті» було визнано власником нежитлової будівлі виставкового салону літ. АВ-2 загальною площею 406,80 кв. м, що розташований у АДРЕСА_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зобов'язано

КП «ДМБТІ» зареєструвати за ТОВ «Максріелті» право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна. Вказані судові рішення скасовані судом апеляційної інстанції. За час перебування у власності

ТОВ «Максріелті», останнім був укладений договір купівлі-продажу виставкового салону літ. АВ-2, розташованої у АДРЕСА_1, на підставі якого новим власником вказаного будівлі став ОСОБА_4

Ураховуючи наведене, просило витребувати у ОСОБА_4 нежитлову будівлю - виставковий салон літ. АВ-2, ав, загальною площею 406,8 кв. м, розташовану у АДРЕСА_1 на земельній ділянці 0,0354 га, припинити право власності ОСОБА_4 на вказаний об'єкт нерухомого майна, скасувати державну реєстрацію ОСОБА_4 на вказаний об'єкт нерухомого майна, визнати за позивачем право власності на дане нерухоме майно.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом, мотивуючи тим, що за умовами договору купівлі-продажу від 1 березня 2012 року, укладеного між ним та ТОВ «Максріелті», він придбав нежитлову будівлю - виставковий салон літ. АВ-2 загальною площею 406,8 кв. м, ґанок ав, розташовану у м. Дніпропетровськ по

АДРЕСА_1. 5 квітня 2012 року його право власності було належним чином зареєстровано КП «Дніпропетровське МБТІ». У подальшому йому стало відомо, що власником указаної нежитлової будівлі стало

ТОВ «Артік». Зазначив, що ФОП ОСОБА_5 належним чином не набув права власності на спірну нежитлову будівлю виставкового салону, а тому не мав права йога відчужувати.

Ураховуючи наведене, просив визнати недійсним договір купівлі - продажу від 2 березня 2009 року, укладений між ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Артік».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

16 жовтня 2015 рок відмовлено ТОВ «Артік» у задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 2 березня 2009 року, укладений між

ФОП ОСОБА_5 та ТОВ «Артік», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 386.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від

19 серпня 2015 року, якою було накладено арешт та заборону на нерухоме майно: нежитлову будівлю виставковий салон літ. АВ-2, ав', розташовану у АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від

26 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволені позову. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Артік»просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині відмови ТОВ «Артік» у задоволенні позовних вимог, у цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині судові рішення не оскаржено, тому не перевіряються судом касаційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи ТОВ «Артік» в задоволенні позову, суди виходили з того, що ОСОБА_8 набув право власності на спірний об'єкт нерухомості на підставі рішення постійно діючого третейського суду від 17 червня

2008 року, яке в подальшому рішенням суду, що набрало законної сили, було скасовано.

Відтак, ТОВ «Артік» не надало належних доказів на підтвердження їх права власності на спірне нерухоме майно, що надало б йому право, як власнику, на витребування майна із чужого незаконного володіння.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Артік» відхилити, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Артік» до ОСОБА_4, реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Максріелті», про витребування майна, припинення права власності, скасування державної реєстрації, визнання права власності на нерухоме майно, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська