Провадження № 2/229/195/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 березня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в якому вказала, що 22 серпня 2013 року померла ОСОБА_3, яка була бабою ОСОБА_1 07 лютого 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповіла земельну ділянку площею 5,070 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розівської сільської ради, на користь ОСОБА_1 Земельна ділянка складається з двох ділянок площею 4,710 га і 0,360 га, належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №036885, кадастрові номера -04-000-0610 (4,10 га), -04-000-0611 (0,360 га). Заповіт було посвідчено секретарем Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 не встигла, оскільки у ОСОБА_2 районі почалися бойові дії. В жовтні 2015 року позивач звернулася до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області і 12 жовтня 2015 року отримала відповідь, в якій було зазначено, що ОСОБА_2 державна нотаріальна контора перереєстрована за адресою: Донецька область, м. Вегледар, вул. Трифонова, 30, але фактично держконтора не перемістилася та не здійснює свою нотаріальну діяльність, архів контори залишився у м. Ясинувата, доступ до якого на даний час не можливий у звязку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадщину. ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 5,070 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розівської сільської ради Ясинуватського району, яка складається з двох ділянок площею 4,710 га і 0,360 га, кадастрові номера -04-000-0610, -04-000-0611 відповідно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 . не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до копії заповіту, вчиненого ОСОБА_3 07 лютого 2012 року та засвідченого секретарем Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, ОСОБА_3 заповіла належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №036885 земельну ділянку площею 5,070 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Розівської сільської ради, ОСОБА_1 (а.с.8).

22 серпня 2013 року ОСОБА_3 померла, про що виконкомом Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області вчинено актовий запис №12 від 27 серпня 2013 року (а.с.9).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №036885, виданого 28 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації №442 від 21 листопада 2003 року, ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 5,070 га, яка розташована на території Розівської сільської ради. Земельна ділянка складається з двох площами 4,710 га і 0,360 га, кадастрові номера -04-000-0610, -04-000-0611 відповідно (а.с.10).

У встановлений законом строк спадкоємець ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 09 грудня 2013 року зареєстровано спадкову справу у ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_3 (а.с.11).

У відповіді на звернення ОСОБА_1 Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області 12 жовтня 2015 року дало розяснення про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на даний час не представляється можливим, оскільки ОСОБА_2 державна нотаріальна контора не перемістилася на територію, яка контролюється українською владою, і не приступила до виконання своїх повноважень. Архів контори знаходиться у м. Ясинувата, доступ до якого на даний час не можливий у звязку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із наданих доказів суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але позивач позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать.

Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 5,070 га, яка розташована на території Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та складається з двох земельних ділянок площами 4,710 га кадастровий номер -04-000-0610, та 0,360 га кадастровий номер -04-000-0611, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №036885, виданого ОСОБА_2 районним відділом земельних ресурсів 28 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації №442 від 21 листопада 2003 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна