Справа № 604/822/16-ц
Провадження № 2/604/391/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, Підволочиської державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач 1)звернувся до суду із позовом Підволочиської селищної ради Тернопільської області, Підволочиської державної нотаріальної контори Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - 2/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 та встановлення факту родинних відносин з останньою. В обґрунтування заявлених вимог Позивач 1 (заявник) покликається на те, що по документах архівного фонду «Кам'янквська сільська рада» у по господарській книзі Кам'янківської сільської ради за 1991 рік значиться господарство ОСОБА_5 разом з якою проживали: ОСОБА_6- чоловік, ОСОБА_3 - невістка та ОСОБА_7 - внучка, які були членами колгоспного двору. Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, видане на підставі рішення Кам'янківської сільської ради народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року. ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_6 (вітчим Позивача 1 (заявника)). Так як мати Позивача 1 (заявника) постійно проживала з ним, похоронила його, вона була єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка і їй належала його частка, - 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_10 померла мати Позивача 1 (заявника) ОСОБА_5. На час смерті ОСОБА_5 та шість місяців по тому разом з нею зареєстрованих осіб не було. ОСОБА_2 похоронив матір та проживав у її житловому будинку. Постійно підтримував господарство, обробляв присадибну ділянку. Таким чином, як зазначає Позивач 1 (заявник), після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається із 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Спадщину після смерті матері Позивач 1 прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Крім того, неможливо встановити родинний зв'язок між спадкодавцем ОСОБА_5 та спадкоємцем ОСОБА_2. по причині розбіжностей у документах.

ОСОБА_3 (Позивач 2) та ОСОБА_4 (Позивач 3) звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на 1/4 за кожною частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, як за членами колгоспного двору, оскільки вони не в змозі узаконити свої частки вказаного будинковолодіння. Враховуючи наведене, з метою захисту їх прав та інтересів, враховуючи неможливість вирішення питання у позасудовому порядку, позивачі (заявники) просять вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог та просять встановити факт належності свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року виконкомом Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 12.11.2012р., довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна №69 від 10.09.2015 року, виданих БТІ Підволочиського району, виданих на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

В судовому засіданні Позивачі 1 та 2 уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі, з підстав зазначених у ньому.

Позивач 3, будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду справи, не з'явилися, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності.

Представники відповідачів Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області та Підволочиської державної нотаріальної контори просять справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечили.

Суд, враховуючи позиції та заяви сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року виконкомом Кам'янківської сільської ради народних депутатів, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_5. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року.

Згідно з довідкою Підволочиського районного державного архіву Підволочиської районної державної адміністрації від 18 грудня 2012 року №722, по документах архівного фонду «Кам'янківська сільська рада» у по господарських книгах Кам'янківської сільської ради станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_5 - 1941 р.н. - голова сім'ї, разом з якою проживали: ОСОБА_6 - 1934 р.н. - чоловік, ОСОБА_3 - 1968 р.н. - невістка; ОСОБА_9 - 1987 р.н. - внучка. Довідка видана на підставі фонду №67, справа №5, арк. 29.

Згідно з положеннями ст.ст. 17, 18, 19 Закону України «Про власність», який регулював відносини на час виникнення колгоспного двору, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (чинного на день виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Київ 22 листопада 2008 року, прізвище після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_4») належало по 1/4 частці будинковолодіння по АДРЕСА_1, як членам колгоспного двору.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 20 січня 1995 року Кам'янківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_6.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частина перша ст. 529 ЦК УРСР передбачала, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_5, дружина померлого (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, видане 28 січня 1978 року) спадщину після ОСОБА_6 прийняла відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

Таким чином ОСОБА_5 була власником 1/2 часки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, оскільки 1/4 частку вказаного будинковолодіння вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11, та 1/4 частка житлового будинку їй належала як члену колгоспного двору.

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 12.11.2012 р., довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна №69 від 10.09.2015 року, виданих БТІ Підволочиського району власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 значиться ОСОБА_5, свідоцтво про право власності видане Кам'янківською сільською радою 28 червня 1991 року на підставі рішення виконкому №27 від 25 червня 1991 року.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 14 червня 2012 року Кам'янківською сільською радою Підволочиського району Тернопільській області, ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_5.

Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

В силу положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Кам'янківської сільської ради 14 вересня 2015 року №591 на день смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, в житловому будинку по АДРЕСА_1, вона проживала та була зареєстрована сама.

ОСОБА_2 (Позивач 1 (заявник)), ІНФОРМАЦІЯ_5, є сином ОСОБА_5, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 15 січня 1971 року.

Таким чином Позивач 1 (заявник) є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5, який спадщину прийняв відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що вбачається із спадкової справи №274/2012.

З пояснень свідка ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, була матір'ю Позивача 1 (заявника) ОСОБА_2, про заміну її прізвища на дошлюбне «ОСОБА_5» їй відомо не було, так як кликали її на ім'я, паспорта вона не бачила, однак інколи допомагала померлій з правовстановлюючими документами на будинок і там значилася померла як ОСОБА_5, тому свідок вважала, що це було прізвищем померлої.

Разом із тим, із відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського РУЮ у Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєструвала шлюб із ОСОБА_6, 28 січня 1978 року у Кам'янківській сільській раді Підволочиського району і прийняла прізвище ОСОБА_5. В архіві ДРАЦС не виявлені актові записи про розірвання шлюбу та заміну імені, які були б підставою для зміни прізвища.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що правовстановлюючі документи на будинок: свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 28 червня 1991 року виконкомом Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року, технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 12.11.2012р., довідка про технічний опис об'єкта нерухомого майна №69 від 10.09.2015 року, видані БТІ Підволочиського району на ім'я ОСОБА_5, належали ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори - в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори № 1345/02-31 від 14 грудня 2012 року Позивачу 1 (заявнику) відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначене будинковолодіння.

Так, судом встановлено, що Позивач 1 (заявник) не може належним чином отримати свідоцтво про право на спадщину за заканом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцеві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що свідчить про порушення його прав, які підлягають судовому захисту.

Крім того, судом встановлено, що Позивачі 2 та 3 є власниками 1/4 частки кожен, як члени колгоспного двору, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, відповідатиме інтересам заявника (Відповідача 1) та забезпечить реалізацію його законних прав, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності померлій правовстановлюючих документів.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що вимоги є підставними і підлягають до задоволення шляхом встановлення факту належності правовстановлюючих документів; визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, а за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/4 частці вказаного будинковолодіння як за членами колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 256, 292, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року виконкомом Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Кам'янкіської сільської Ради народних депутатів №27 від 25 червня 1991 року, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 12.11.2012р., довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна №69 від 10.09.2015 року, виданих БТІ Підволочиського району, виданих на ім'я ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на 1/4 частку за кожною, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, як за членами колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Б. Сидорак