Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2431/16-ц

номер провадження 2/695/1311/16

28 вересня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області, в складі :

головуючого - судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представника Шраменка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про стягнення заборгованості.

Свою заяву позивач пояснює тим, що 21.10.2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СSA0GR від 21.10.2009 року,- умов Кредитного договору сума кредиту 19570,00 доларів США, до 18.09.2015 року.

Станом на 22.07.2016 рік заборгованість по кредиту становить 100434,68 доларів США, заборгованість за кредитом - 17338.81 доларів США, заборгованість по відсоткам - 13712.67 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2901.06 доларв США, заборгованість по пені 66482.14 доларів США., загальна сума 100434.68 доларів США, гривневий еквівалент станом на 22.07.2016 рік 842362.52 грн.

В забезпечення своєчасного та належного виконання грошового зобовязання за кредитним договором від 21.10.2009 року були укладені договори поруки між ПАТ КБ "ПрватБанк "та ОСОБА_3 без номеру, та між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_4 без номеру.

Згідно договорів поруки поручителі зобов'язуються відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2, своїх обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_2, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків у відповідності порядку та строки, зазначені у кредитному договорі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та не заперечув, щодо проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, і пояснив суду, що так дійсно 21.10. 2009 року між його довірителем ОСОБА_2, та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № СSA0GR, відповідно до якого ОСОБА_2, отримав 19570.00 доларів США. Підставою не визнання позовної заяви є те що позивач по справі у 2011 році в зв'язку із невиконанням відповідачем основних зобов'язань по даному кредитному договору вже звертався із відповідною заявою до суду про примусове стягнення із ОСОБА_2, заборгованості по кредитному договору № СSA0GR від 21.10.2009 року. 07.07.2011 року Золотоніським міськрайонним судом було винесено Рішення відповідно до якого в рахунок заборгованості за даним кредитним договором звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділянку що належать боржнику, та висилити боржника, який зареєстрований в даному будинку. Дане рішення набрало законної сили 10.08.2011 року. Враховуючи що Позивач вже використав своє право стягнення заборгованості за рахунок заставного майна, то повторне звернення про стягнення заборгованості не може бути судом задоволене, а в позовній заяві необхідно відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих для суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вислухавши думку представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

21.10.2009 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СSA0GR від 21.10.2009 року,- умов Кредитного договору сума кредиту 19570,00 доларів США, до 18.09.2015 року.

Станом на 22.07.2016 рік заборгованість по кредиту становить 100434,68 доларів США, заборгованість за кредитом - 17338.81 доларів США, заборгованість по відсоткам - 13712.67 доларів США, заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 2901.06 доларів США, заборгованість по пені 66482.14 доларів США., загальна сума 100434.68 доларів США, гривневий еквівалент станом на 22.07.2016 рік 842362.52 грн.

В забезпечення своєчасного та належного виконання грошового зобов'язання за кредитним договором від 21.10.2009 року були укладені договори поруки між ПАТ КБ "ПриватБанк "та ОСОБА_3 без номеру, та між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_4 без номеру.

Згідно договорів поруки поручителі зобов'язуються відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2, своїх обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і ОСОБА_2, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків у відповідності порядку та строки, зазначені у кредитному договорі.

07.07.2011 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було винесено рішення по позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору № СSA0GR від 21.10.2009 року, шляхом звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, та належать відповідачу, шляхом продажу вказаного іпотечного майна, та виселення ОСОБА_2 із даного житла. Дане Рішення набрало законної сили 10.08.2011 року.

З викладеного вбачається, що банк, як іпотекодержатель, скористався передбаченим ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV правом звернення стягнення на предмет іпотеки для покриття боргу відповідачки.

Положення ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку», яким установлена відповідальність майнового поручителя перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, передбачає право кредитора стягнути непокриту предметом іпотеки суму боргу з боржника у разі, якщо вартість іпотечного майна є меншою від заборгованості за основним зобов'язанням.

З роз'яснень, викладених в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення.

За вказаних вимог Закону України «Про іпотеку» та роз'яснень Пленуму вбачається, що вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки, причому як у випадку, коли мало місце звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителю, так і тоді, коли іпотечне майно належить боржнику за основним зобов'язанням. Проте, позивач не надав суду докази про виконання даного рішення суду про виконання зобов'язання звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Керуючись ст. ст. 212-215 України суд ,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя В. О. Таратін