Справа № 687/277/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р.

Чемеровецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді - Назарчука Р.В.,

з участю секретаря - Мельник Т.Є.,

з участю представника заявника- ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чемеровецького РУЮ про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: вказує, що його батьками були ОСОБА_2, 1931 року народження та мати ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю поляки, однак у свідоцтві про народження ОСОБА_1 дані про народження батька відсутні, відсутні також записи про національність батьків, у графі національність батьків взагалі не проставлена національність. Враховуючи вказане заявнику необхідно встановити факт того, що ОСОБА_2 народився 1931 року та був поляком за національністю. Батько заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення факту народження та приналежності до польської національності необхідно для того, щоб відновити справжні історичні та етнічні корені, оскільки батьки заявника, батьки його батьків та ОСОБА_1 являються поляками за національністю. Батько заявника та пращури по лінії батька за національністю є поляками, що приховували через утискання владою громадян польського походження, внаслідок чого записи про їх національність в актах громадянського стану в тому числі про народження ОСОБА_1 є помилковими. Для внесення змін до свідоцтва про народження заявник звернувся до відділу РАЦС Чемеровецького РУЮ, однак йому було роз'яснено що необхідно звернутись до суду у зв'язку з тим, що архівні документи за вказаний період відсутні. Мати заявника ОСОБА_4. розлучилася із ОСОБА_2 30.04.1976 року та змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_4, однак і в подальшому продовжували проживати спільно, але уже в громадянському шлюбі через утиски батька за його національність. ОСОБА_2 знав і підтримував польські традиції та звичаї, в сім'ї заведено було святкувати релігійні свята по католицькому та християнському обрядах, останній завжди вважав себе поляком за національністю. Оскільки, відділом РАЦС Чемеровецького РУЮ у Хмельницькій області йому відмовлено у внесені вказаних змін, він змушений звернутися до суду про встановлення вищевказаного факту, що має юридичне значення.

Представник заявника в судове засідання з'явився, просив заявлені вимоги задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, проти заявлених вимог заперечує, оскільки національність дитини визначалась відповідно до національності її батьків, встановлювати національність дитини без відомостей про батьків та їх національності не рекомендується, оскільки виконати дане рішення суду, відділу державної реєстрації буде проблематично, у зв»язку з цим, покладаючись на об»єктивність суду, просить врахувати при винесенні рішення.

Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 10.02.2016 року вбачається, що батьками заявника є ОСОБА_2 та ОСОБА_4..

Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 03.11.1962 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 та після реєстрації мати заявника змінила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_4» на прізвище чоловіка «ОСОБА_4».

30.04.1976 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. було розірвано, після розірвання шлюбу мати заявника змінила своє прізвище «ОСОБА_4» на дошлюбне «ОСОБА_4», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.12.1980 року НОМЕР_4

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 13.01.1998 року вбачається, що батько заявника ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису про народження батька заявника ОСОБА_2 від 09.02.2016 року вбачається, що проведено перевірку за актовими записами про народження по с. Вівся Чемеровецького району Хмельницької області з 12.06.1928 року по 12.06.1934 року та з 01.01.1952 року по 31.12.2015 року за результатами перевірки актовий запис не виявлено.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради Чемеровецького району за № 237 від 07.07.2011 року вбачається, що згідно по господарської книги №3 с. Вівся Чемеровецького району ОСОБА_2, 1931 року народження, за національністю був дійсно поляк.

Згідно виписки виданої виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради Чемеровецького району за № 81 від 04.02.2016 року вбачається, що згідно погосподарських книг с. Вівся за 1947 - 1957 роки, батько заявника ОСОБА_2 1931 року народження проживав в дворі ОСОБА_5, 1912 року народження, а згідно погосподарських книг за 1958-1976 роки проживав в дворі ОСОБА_6 1903 року народження.

Згідно виписки виданої виконавчим комітетом Вівсянської сільської ради Чемеровецького району за №85 від 08.02.2016 року вбачається, що згідно погосподарських книг №3 за 1961-1963 року, с. Вівся Чемеровецького району склад сім»ї був слідуючий: ОСОБА_6 1903 р.н., голова двору, ОСОБА_2 1931 р.н., чоловік племінниці, ОСОБА_4 1936 р.н., племінниця, ОСОБА_7 1959 р.н., внучка, ОСОБА_1 1962 р.н., внук. ОСОБА_2, являється дідом по батьківській лінії (ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.) відносно до ОСОБА_8.

Відповідно до довідки виданої римсько-католицькою парафією с. Миколая в Смотричі від 05.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 був охрещений в римсько-католицькій Церкві і був членом римсько-католицької спільноти, практикував і зберігав польські звичаї і традиції в був згідно з ним похоронений, що безсумнівно свідчить про його польське походження.

В судове засідання з'явилися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_9, жит. с. Вівся Чемеровецького району, які підтвердили, що ОСОБА_2 народився 1931 року та був поляком за національністю.

Оскільки законодавством України передбачено право громадян України на вільний вибір та відновлення національності, заявник бажає відновити національність батька «поляк».

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традиції, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст.3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі відмови від своєї національності не допускається.

Згідно приписів ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 269, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом.

Згідно до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначити свою поведінку у сфері приватного життя.

Згідно ст.3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України від 09.12.1997 року «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв»язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 ст.11 цієї Конвенції визначено, що сторони зобов»язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім»я мовою меншин, а також на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

Частиною 1 п.6 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку може встановлюватися належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 п.7 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду.

Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції № 709/5 від 10.05.2012 та № 1161/5 від 03.08.2012 року.

Згідно з пунктом 1.1. зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що встановлення факту належності батька заявника до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, оскільки визначається національність батька, а не дитини, тому суд вирішує задоволити дану заяву.

Керуючись ст.11,35 Конституції України, ст.11.Закону України «Про національні меншини в Україні», ст.ст. 269,271,275,300 ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану», ст.ст. 10,57-60,208,209, 213-215, 256-258 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 дійсно народився 1931 року в с. Вівся Чемеровецького району Хмельницької області та був за національністю «поляк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Назарчук Р.В.