"22" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 29.07.2015 року відповідач позичив у нього кошти в сумі 13 000,00 доларів США, на строк до 29.12.2015 року. У встановлений строк відповідач кошти не повернув. У зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу - 13 000,00 доларів США (еквівалент на день подання позову 348 920,00 грн.), пеню за період прострочки з 30.12.2015 року по 07.09.2016 року в сумі 882 767,60 грн., та 3 % річних в розмірі 7 255,62 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, збільшені та уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
В суді встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, яким 29.07.2015 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 13 000,00 доларів США, на строк до 29.12.2015 року. В разі невиконання умов, зобов'язався сплатити за прострочку 1 % від суми боргу за кожен день прострочення.
Встановлено, що кошти позичальником до цього часу не повернуті.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Договором позики від 29.07.2015 року передбачено, що в разі прострочення виконання зобов'язання позичальник сплачує пеню в розмірі 1 % від суми позики за кожен день прострочення. А даному випадку позивач просить стягнути пеню за період з 30.12.2015 року по 07.09.2016 року в сумі 882 767,60 грн. Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, та враховуючи економічну ситуацію в країні, суд вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір пені (неустойки) має бути зменшений до суми боргу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 6 890,00 грн. (максимальний розмір). Оскільки, позов задоволено частково, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7 050,96 грн.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 29.07.2015 року суму основного боргу - 348 920,00 грн., пеню - 348 920,00 грн., 3 % річних - 7 255,62 грн. та судовий збір в розмірі 7 050,96 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: