У х в а л а

іменем україни

20 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання договорів недійсними, визнання договору іпотеки припиненим, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_8, на рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати недійсними договір про надання споживчого кредиту від 24 липня 2008 року № 0, додаткової угоди від 24 липня 2008 року № 1 та визнати припиненим договір іпотеки № 90458.

На обґрунтування позову зазначили, що 24 липня 2008 року між Публічним акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі − ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_5 надано кредит в сумі 54 200 доларів США строком до 24 липня 2018 року, зі сплатою щомісячних платежів в розмірі 860 доларів США.

Крім того, між банком та ОСОБА_5 24 липня 2008 року був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_5 був наданий кредит у формі кредитної лінії зі встановленим лімітом 11261 грн 01 коп. на рік.

На забезпечення виконання ОСОБА_5, взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами, між банком і ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 24 липня 2008 року було укладено договір іпотеки № 90458, за умовами якого ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 передали в іпотеку банку належну їм на праві спільної часткової власності двокімнатну квартиру, що розташована за адресою:АДРЕСА_1.

Між банком та ОСОБА_5 04 березня 2009 року укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0, угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0, якою збільшено розмір зобов'язань боржника, строк і порядок їх виконання.

Оскільки зміни до кредитного договору були внесені без згоди поручителів, то на думку позивачів порука припинилась.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення місцевого суду в частині стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку обставинам справи та дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 215, ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про іпотеку» для визнання договору про надання споживчого кредиту від 24 липня 2008 року № 0, додаткової угоди від 24 липня 2008 року № 1 недійсними та договору іпотеки № 90458 припиненим.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова