У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 27 травня 2013 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 390 797 грн 81 коп. строком на 6 місяців зі сплатою 9,90 % річних. Як зазначено у вказаному кредитному договорі всі платежі повинні сплачуватись у гривні і підлягають розрахунку за обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту у доларах США. Оскільки інформація про договір кредиту була надана у нечіткій, незрозумілій формі, тому вважає, що кредитний договір є незаконним та несправедливим, а тому просив визнати його недійсним. Крім того, 4 червня 2014 року між сторонами був укладений договір застави, який, з урахуванням норм ст. 548 ЦК України, також просив визнати недійсним.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням норм ст. ст. 192, 524 ЦК України, дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову. Під час укладання кредитного договору сторони по справі дотримались вимог Закону, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору та договору застави недійсними.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик