АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/2177/16 Головуючий 1-ї інстанції - Ольховський Є.Б.
Справа № 2-642/529/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що у червні 2013 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 100 000 грн. зі сплатою 24 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 01 червня 2017 року.

На виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання обов'язків ОСОБА_1

У зв'язку з невиконанням своїх обов'язків ОСОБА_1 станом на 20 червня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 101 899,46 грн. і складається із заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 87 456,57 грн. з яких - поточна заборгованість за кредитом 82 609,31 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 4 607,61 грн.; інфляційні витрати 221,76 грн.; 3% річних - 17,89 грн.;

заборгованості за відсотками та комісією з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 10 889,02 грн., з яких - прострочена заборгованість за відсотками і комісією - 10 340,94 грн.; інфляційній витрати - 507,55 грн.; 3 відсотки річних - 40,53 грн.;

пені за несвоєчасне повернення відсотків, кредиту та комісії - 3 553,87 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до Банку про визнання договору поруки припиненим, з посиланням на те, що позичальник ОСОБА_1 - її син, помер у червні 2014 року і спадщину після нього ніхто не прийняв.

Представник Банку проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 01 червня 2013 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2

Стягнуто з ПАТ «ВТБ Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення по суті їх позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_2 на їх користь судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неналежну оцінку наданим доказам.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» задоволена, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року скасовано, позов Банку про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 задоволено. (а.с.186-188).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 січня 2016 року рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року скасовано, справа передана на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.236-239).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявкуШабельник Л.А. та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Банку, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, порука припинила свою дію. Доказів того, що є спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_1, суду не надано.

Вказаний висновок суду колегія суддів апеляційного суду вважає вірним.

Судом встановлено, що 01 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (надалі - Банк) та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №R9В (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. Договору, Банк надав ОСОБА_1 , кредит у сумі 100000,00 грн. 00 коп. зі сплатою 24,0 відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 01.06.2017 року (а.с.12-13).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 01 червня 2013 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №R9В-П1(надалі Договір поруки) відповідно до умов якого, ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язання ОСОБА_1 (а.с.15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року боржник ОСОБА_1 помер (а.с.86).

Згідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Проте, згідно ч. 1 ст. 523 ЦК України, порука, або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ) переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Доказів того, що після смерті ОСОБА_1 в установленому порядку прийнята спадщина і є спадкоємець до якого перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві, суду не надано.

Таким чином, зі смертю ОСОБА_1, договір поруки між банком та ОСОБА_2 припинив свою дію, оскільки вона не давала своєї згоди на забезпечення виконання зобов'язання іншим боржником.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи, підстав для скасування судового рішення немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді