Провадження №2/760/5507/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.08.2010 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від цього шлюби сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання дитини та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Враховуючи вищенаведене, просила суд позов задовольнити.

16.09.2016 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву в якій просила суд розгляд справи провести у її відсутність, в якій також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи провести за його відсутності, позовні визнав у повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 20.08.2010 року.

Ріщенням Соломянського районного суду м. Києва від 25.06.2015 року шлюб було розірвано.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 14.08.2012 олку складено відповідний актовий запис № 2552.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язані матеріально забезпечувати свою доньку - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Частина перша статті 181 СК України передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: І. А. Усатова