АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1115/16 Справа № 183/3857/15 Головуючий у 1 й інстанції - Дубовенко І. Г. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Калиновського А.Б., Ремеза В.А.

за участі секретаря - Гулієва М.І. о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулися з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, ПАТ «Укрсоцбанк» посилався на те, що 03 червня 2008 року між ОСОБА_3 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено кредитний договір №2195, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 74 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 травня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №165/091 від 03 червня 2008 року, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку земельну ділянку, загальною площею 1,9408 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № НОМЕР_1, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, що виданий 23 січня 2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3. У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 28 квітня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 71 738,90 доларів США, що еквівалентно 1 642 717 грн. 90 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом - 46 084,28 доларів США, що еквівалентно 1 055 263 грн. 88 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16 126,57 доларів США, що еквівалентно 369 275 грн. 32 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором - 140 238 грн. 18 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 77 940 грн. 52 коп., тому просили звернути стягнення за іпотечним договором №165/091 на земельну ділянку загальною площею 1,9408 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації, наданого 26 грудня 2007 року, за №2384, державним актом на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, що виданий 23 січня 2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4, визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та за рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором №2195 в сумі 1 642 717 грн. 90 коп., стягнути з ОСОБА_2 на користь банку 3 654 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» .

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просять рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 03 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №2195, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 74 000 доларів США та зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 26 травня 2048 року зі сплатою 14% річних за користування кредитом (а.с.10-13).

03 червня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору, між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №165/091 про передачу у іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 1,9408 кв.м., цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, що виданий 23 січня 2008 року Новомосковським районним відділом земельних ресурсів, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3 (а.с.14, 15, 16).

Банк виконав свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором належним чином та надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 74 000 доларів США.

Через неналежне виконання умов кредитного договору у ОСОБА_3, станом на 28 квітня 2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 71 738,90 доларів США, що еквівалентно 1 642 717 грн. 90 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом - кредитом 46 084,28 доларів США, що еквівалентно 1 055 263 грн. 88 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16 126,57 доларів США, що еквівалентно 369 275 грн. 32 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором - 140 238 грн. 18 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 77 940 грн. 52 коп. (а.с.6а-9).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 133 ЗК України земельні ділянки, які належать громадянам на праві власності, можуть передаватися у заставу. Заставодержателями земельної ділянки сільськогосподарського призначення можуть бути лише банки. Порядок застави земельної ділянки визначається законом.

Таким законом є Закон України «Про іпотеку», ст. ст. 15 та 33 якого передбачають, що заставодержатель має право отримати задоволення своїх грошових вимог до боржника за цим зобов'язанням з вартості заставленого нерухомого майна заставодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про іпотеку» іпотека земельної ділянки здійснюється відповідно до цього Закону. Заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені ЗК України, є чинними при їх іпотеці. Реалізація переданих в іпотеку земельних ділянок сільськогосподарського призначення при зверненні стягнення на предмет іпотеки здійснюється на прилюдних торгах. Покупцем земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути особи, визначені ЗК України.

Такими особами згідно з ч. 1 ст. 130 ЗК України є громадяни України, які мають сільськогосподарську освіту або досвід роботи у сільському господарстві чи займаються веденням товарного сільськогосподарського виробництва, юридичні особи України, установчими документами яких передбачається ведення сільськогосподарського виробництва.

Отже, земельна ділянка сільськогосподарського призначення не може переходити у власність банку, установчими документами якого не передбачається ведення сільськогосподарського виробництва.

З матеріалів справи вбачається будь-які належні докази на підтвердження того, що установчими документами позивача ПАТ «Укрсоцбанк» передбачається ведення сільськогосподарського виробництва відсутні.

Крім того, слід зазначити на теперішній час встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, передбачена п.15 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно відмовив ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що земельна ділянка, що була передана відповідачеві у власність не після розпаювання, та її цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, а на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, а тому відсутнє право для застосування вищезазначених вимог закону, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді