печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним. Позовна заява мотивована тим, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер приблизно на початку січня 2015 року та єдиною його спадкоємицею. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. 5 лютого 2016 року позивач звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 Але постановою № 609/02-31 від 16 лютого 2016 року позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неможливістю встановити родинні відносини, а заповіт на позивача від померлого був вилучений працівниками поліції під час огляду місця події. Відповідно до даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 5 лютого 2016 року померлим 30 грудня 1993 року було складено заповіт у Шостій Київській державній нотаріальній конторі на позивача та заповіт 19 березня 2015 року у Безуглівській сільській раді Згурівського району Київської області на ім'я ОСОБА_2 Враховуючи, що ОСОБА_3 помер до на початку січня 2015 року, тому скласти заповіт 19 березня 2015 року не міг, відсутність даних про посвідчення заповіту у Безуглівській сільській раді Згурівського району Київської області, позивач звернулась до суду та просила визнати недійсним заповіт, складений 19 березня 2015 року від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та виключити із Спадкового реєстру відомості про цей заповіт.

До судового засідання учасники процесу не з'явились.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом встановлено на підставі матеріалів нотаріальної справи № 71/2016, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер приблизно на початку січня 2015 року, у зв'язку з чим відкрилась спадщина.

Відповідно до даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 5 лютого 2016 року померлим 30 грудня 1993 року було складено заповіт у Шостій Київській державній нотаріальній конторі на позивача ОСОБА_1 та 19 березня 2015 року - заповіт у Безуглівській сільській раді Згурівського району Київської області.

Копія заповіту від 30 грудня 1993 року міститься в матеріалах спадкової справи.

5 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3

Постановою № 609/02-31 від 16 лютого 2016 року позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неможливістю встановити родинні відносини.

На підставі матеріалів нотаріальної справи № 71/2016 судом встановлено, що 26 лютого 2016 року ОСОБА_2 звертався до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини за заповітом 19 березня 2015 року.

Разом з тим, самого заповіту нотаріусу не надав.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер на початку січня 2015 року, тому скласти заповіт 19 березня 2015 року на ім'я ОСОБА_4 не міг.

Крім того, відповідно до довідок Безуглівської сільської ради Згурівського району Київської області в останньої відсутні дані про посвідчення заповіту 19 березня 2015 року ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4

Враховуючи наведене, відсутність заповіту ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 від 19 березня 2015 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання цього заповіту недійсним, оскільки судом встановлено, що такий заповіт не укладався та його не існує в природі.

При цьому, суд враховує положення ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що вона зверталась до нотаріуса із заявою про виключення із Спадкового реєстру відомостей про заповіт від 19 березня 2015 року та в цьому їй було відмовлено, то підстав для задоволення позовних вимог про виключення із Спадкового реєстру відомостей про заповіт від 19 березня 2015 року немає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1257 ЦК України та ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя О.В.Батрин