Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі: Дворниковій Я.П., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Платинум Банк до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району; Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ „Платинум Банк звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення та зняття з реєстраційного обліку, в обґрунтування якого зазначив наступне. 04.02.2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ Агробанк, правонаступником якого є ЗАТ „Хоум ОСОБА_6, правонаступником якого є ВАТ Хоум ОСОБА_6, правонаступником якого є ПАТ Хоум ОСОБА_6, було укладено Кредитний договір №13.840.08.12.

28.03.2011 року між ПАТ ХК БАНК та ПАТ ПтБ було укладено Договір відступлення права вимоги № 20110328-Г, відповідно до п.1.1. якого Первісний кредитор (ПАТ ХК БАНК) відступив Новому кредитору (ПАТ ПтБ) всі свої права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, наведеному у Додатку №1 до договору, зокрема право вимоги за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору ОСОБА_4 видано кредит у сумі 40 000,00 доларів США строком з 04.02.2008 року по 03.02.2018 року зі сплатою 15,5 процентів річних за користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором між ОСОБА_3 та Первісним Кредитором було укладено Іпотечний договір № 13.840.08.12.1 від 04.02.2008 року.

28.03.2011 року між ПАТ ХК БАНК та ПАТ ПтБ було укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №20110328/1-Г, згідно п.1.1. якого Первісний кредитор (ПАТ ХК БАНК) відступив Новому кредитору (ПАТ ПтБ) всі свої права вимоги до іпотекодавців за іпотечними договорами згідно переліку, наведеному у Додатку №1 до договору, зокрема право вимоги за Іпотечним договором № 13.840.08.12.1 від 04.02.2008 року.

Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира № 56, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 63, загальною площею 44,04 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.

У зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним та Іпотечним договорами Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги судом було задоволено рішенням суду від 28.05.2012 року, і 04.04.2013 року ОСОБА_6 звернувся до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №0818/2716/2012 від 28.05.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя.

08.08.2013 року Банком на адресу проживання Відповідачів було надіслано письмові вимоги про виселення від 02.08.2013 року вих. №50-04-03/17595, вих. №50-04-03/17596, вих. №50-04-03/17598, вих. №50-04-03/17599 в порядку, передбаченому ст.40 Закону про іпотеку. Письмові вимоги були отримані Відповідачами 14.08.2013 року особисто.

Згідно довідки МКП Основаніє від 18.06.2013 року, в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Станом на день звернення з позовом до суду Відповідачі проживають в Квартирі, чим створюють перешкоди у проведенні виконавчих дій.

У звязку з викладеним позивач звернувся до суду та просить суд виселити відповідачів з квартири № 56, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 63; визнати такими, що втратили право перебування на реєстраційному обліку в зазначеній квартирі та стягнути з Відповідачів на користь Позивача судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів у справі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку шляхом направлення судового виклику, в матеріалах справи містяться поштові конверти з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились про день та час судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, заперечень на позов не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень на позовну заяву, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2008 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством Агробанк, правонаступником якого є ПАТ Хоум ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 40 000 доларів США строком до 03.02.2018 року зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом (а.с.15-17 Том №1).

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04.02.2008 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством Агробанк, правонаступником якого є ПАТ Хоум ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_3 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.20-22).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2012 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру №56, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул. Правди буд. 63 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №13.840.08.12 від 04.02.2008 року та видано виконавчий лист. (а.с.6)

Згідно зі ст. 40 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з довідки Центру обслуговування абонентів № 13 МКП Основаніє від 18.06.2013 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.23).

Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України, статей 39, 40 Закону України Про іпотеку виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому, суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення його мешканців.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Отже, за змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 за договором іпотеки від 04.02.2008 року передала в іпотеку квартиру, яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва №470 про право власності на житло, виданого Орджонікідзевською районною адміністрації 07.05.1996 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.05.1998 року за № 2-1157 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою. (т.1 а.с.20)

Отже, квартира, передана в іпотеку для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 04.02.2008 року, була придбана не за рахунок кредитних коштів.

Таким чином, оскільки Позивачем не заявлено вимог про виселення мешканців з квартири, яка є предметом іпотеки з наданням іншого житлового приміщення, а вимоги про виселення мешканців без надання житлового приміщення відповідно до вимог закону не можуть бути задоволені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Платинум Банк про виселення мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_3 задоволенню не підлягають.

Вирішення питання про зняття відповідачів з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72,116,156 ЖК Української РСР та ст.ст. 391,405 ЦК України) у звязку з чим, позовні вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню також не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60,88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Платинум Банк до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району; Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про виселення та зняття з реєстраційного обліку - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Калюжна