Провадження № 2/638/1230/16
23.09.2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:
Головуючого судді Подус Г.С.
при секретарі Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди у звязку із загибеллю годувальника -
ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди у звязку із загибеллю годувальника.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_4, був травмований 26.09.2014 року в результаті наїзду на нього автомобілю НОМЕР_1, під керівництвом водія ОСОБА_5, який належить відповідачу. Від отриманих травм ОСОБА_4 скінчався 30.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2014 року( серія І-ВЛ №454870) та довідкою про причину смерті від 01.10.2014 р. Згідно з Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.11.2015 року, 26.09.2014 року близько 12 год. 40 хв. водій автомобілю НОМЕР_2 ОСОБА_5 після проведення маневру - розвороту на підїзній автодорозі до магазину «Чудо-Маркет», розташованого по вул. Ак. Ляпунова, 7 у м. Харкові, почав рух заднім ходом від проїжджої частини вул. ОСОБА_6 у напрямку будинку №26 по пр. Леніна порушив Правила дорожнього руху і скоїв наїзд на ОСОБА_4 Вироком суду ОСОБА_5 притягнутий до кримінальної відповідальності.
Позивач, ОСОБА_1, знаходилася з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17 вересня 1960 року І-УР №3990866. Згідно Довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 10.02.2015 року позивач проживала з чоловіком однією сімєю та вела з ним спільне господарство, мала постійну матеріальну допомогу від чоловіка. Смертю чоловіка була завдана матеріальна шкода.
У судове засідання позивач не зявилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі та підтримала позовні вимоги.
Відповідач на судове засідання також не зявився, повідомлений був належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи.
Суд дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
ОСОБА_4, був травмований 26.09.2014 року в результаті наїзду на нього автомобілю НОМЕР_1, під керівництвом водія ОСОБА_5, який належить ОСОБА_3. Від отриманих травм ОСОБА_4 скінчався 30.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2014 року( серія І-ВЛ №454870) та довідкою про причину смерті від 01.10.2014 р.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, яка завдана неправомірними діями фізичної або юридичною особою підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; ч. 5 ст.1187 ЦК України, особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У відповідності зі ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті, п.2 ч.1 ст. 1200 ЦК України, шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, -довічно.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року п.21 визначено, що Роз'яснити судам, що непрацездатним особам, які знаходились на утриманні померлого і мають право на відшкодування у зв'язку з його смертю, відшкодування визначається у розмірі середньомісячного заробітку померлого (при одночасній смерті годувальників, які разом їх утримували, - в розмірі загальної суми заробітку померлих) за відрахуванням частки, що припадала на нього самого і працездатних осіб, які знаходились на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. У такому ж порядку
визначається розмір страхових виплат із цієї підстави, а в разі смерті потерпілого, який сам одержував зазначені виплати й не працював, розмір страхових виплат утриманцям визначається із суми таких виплат померлому та його пенсії. ( Абзац перший пункту 21 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 9 ( v0009700-03 ) від 24.10.2003 ). Сума заробітку, що припадає на утриманців,ділиться на їх кількість і з одержаної частки у випадках, передбачених статтями 457, 461 ЦК ( 1540-06), відраховується пенсія у зв'язку з втратою годувальника (або відповідна частина пенсії, призначеної на всіх утриманців); у разі ушкодження здоров'я з виконанням потерпілим трудових обов'язків - пенсія заліку не підлягає, якщо відшкодування не полягає в страховій виплаті у вигляді пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Неповнолітні діти, на утримання яких потерпілий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти, вважаються такими, що перебували на його утриманні. ( Абзац другий пункту 21 в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 ( v0007700-94 ) від 08.07.94; із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 9 (v0009700-03 ) від 24.10.2003 ).
За три останні місяці до смерті ОСОБА_4, тобто за червень-липень-серпень 2014 року, розмір пенсії чоловіка склав: за червень 2014 р. 4991,50 грн.; липень-5045,55 грн., серпень 5045,55 грн. Крім того, йому проводилася доплата по 150 грн. 50 коп. за участь в ліквідації аварії на ЧАЕС. Середній розмір його доходу складає 5178,03 грн. Сума втраченого заробітку складає 2589,02 грн. на місяць. А всього за період з 01.10.2014 року по 01.12.2015 року сума відшкодування шкоди складає 36 246,28 грн. Сума щомісячна починаючи з 01 грудня 2015 року та довічно складає по 2589,02 грн. на місяць та підлягає перерахунку в разі підвищення вартості життя.
На підставі вищезазначеного та у керуючись ст.ст. 1166, 1187, 202, 1200 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 107, 110, 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.
Рішення може бути оскарження в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя