Апеляційний суд Житомирської області
Справа №6-18/11 Головуючий у 1-й інст. Михалюк О.П.
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2011 року

у справі за поданням державного виконавця державної виконавчої служби у Баранівському районі Житомирської області про обмеження боржника у праві виїзду за межі України з забороною видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон,

встановив:

У грудні 2010 року державний виконавець ДВС у Баранівському районі Житомирської області звернувся до суду із поданням про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України із забороною видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2011 року подання задоволено. Обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, у праві виїзду за межі України із забороною видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон до повного погашення боргу по виконавчому листу №2-340, виданому 21 серпня 2008 року Баранівським районним судом Житомирської області про стягнення із нього боргу на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 46152,69 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3В подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що участі у судовому засіданні він не приймав, про розгляд вказаного подання йому не було відомо. На думку апелянта, при постановленні оскаржуваного судового рішення не враховано його скрутний матеріальний стан, відсутність доходів та майна, за рахунок якого можливо було б погасити заборгованість.Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України позбавляє його можливості заробити кошти в інших країнах для сплати боргу. Вважає, що державним виконавцем не доведено факт його ухилення від виконання рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу ДВС Баранівського районного управління юстиції перебуває виконавчий лист №2-340, виданий Баранівським районним судом Житомирської області від 21 серпня 2008 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 46 152,69 грн. (а.с.3). Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 11.01.2010 року (а.с.4).

09.12.2010 року державний виконавець звернувся до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Порядок розгляду такого подання врегульовано ст.377-1 ЦПК України, яка передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Тобто, невиконання рішення суду не є безумовною підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Визначальним в даному випадку є свідоме ухилення від виконання зобовязань і ця обставина повинна бути доведена державним виконавцем.

Разом з тим, задовольняючи подання, судом не враховано, що про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України „Про виконавче провадження, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Ухилення боржника від виконання своїх обовязків у виконавчому провадженні, покладених на нього рішенням суду, є оціночним поняттям. Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобовязання заходів визначається судом. В даному випадку, задовольняючи подання, суд виходив лише з наявності статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку.

Разом з тим саме по собі невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В даному випадку державний виконавець не надав жодних доказів на підтвердження вимог, заявлених у поданні.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази щодо зобовязання боржника надати дані про наявне у нього майно та кошти, про неявку боржника на виклики державного виконавця.

Всі наведені обставини спростовують доводи державного виконавця про ухилення від виконання покладених на боржника зобовязань судовим рішенням. Тому підстав для задоволення подання не було.

За таких обставин та відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 19 січня 2011 року та постановити нову.

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця державної виконавчої служби у Баранівському районі Житомирської області про обмеження боржника у праві виїзду за межі України з забороною видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий судді: