справа № 216/909/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року. Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Рашник С.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального закладу «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики», третя особа Дніпропетровська обласна рада, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати, в звязку з затримкою термінів її виплати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 20.02.2015 р. та уточнено 29.04.2015 р., 27.04.2015 р., 16.09.2015 р., 28.12.2015 р., 23.02.2016 р. звернулася до суду з позовом до Обласного комунального закладу «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики», третя особа Дніпропетровська обласна рада, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати, в звязку з затримкою термінів її виплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона працювала в Обласному комунальному закладі «Міжнародний центр медичної генетики і пренатальної діагностики» (далі ОБЗ «Міжнародний центр медичної генетики і пренатальної діагностики»), станом на грудень 2014 р., заборгованість відповідача по виплаті їй заробітної плати за період з лютого 2014 р. включно по грудень 2014 р. становить: лютий 2014 р. 1720,32 грн., березень 2014 р. 1423,09 грн., квітень 2014 р. 2699,33 грн., травень 2014 р. 1636,13 грн., червень 2014 р. 1738,16 грн., липень 2014 р. 1465,33 грн., серпень 2014 р. 1661,21 грн., вересень 2014 р. 1477,63 грн., жовтень 2014 р. 1453,42 грн., листопад 2014 р. 1486,21 грн., грудень 2014 р. 1454,48 грн., а всього 18 215,31 грн. Станом на 15.06.2015 р. вищевказана заборгованість їй була виплачена, однак термін виплати було порушено. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 6835,94 грн., компенсацію втрати частини зарплати (інфляційні втрати) в звязку з затримкою термінів її виплати в сумі 9167,11 грн., грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку, яка становить 1547,76 грн. та вихідну допомогу в розмірі 4256,34 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення за якими позов познає частково, за його розрахунком середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку позивача складає 3740,42 грн., а інфляційні втрати 9167,11 грн., щодо стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та вихідної допомоги заперечує, оскільки з довідки ОБЗ «Міжнародний центр медичної генетики і пренатальної діагностики» від 15.09.2015 р. № 566 ОСОБА_2 була нарахована компенсація за невикористану щорічну відпустку за період з 05.07.2014 р. по 09.01.2015 р., всього 12 календарних днів в сумі 795,78 грн., яка виплачена 03.04.2015 р., а виплата вихідної допомоги при звільненні за п.1 ст.36 КЗпП України не нараховуються.

Представник третьої особи Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач працювала черговою по поверху медичного пансіонату «Ембріон» з 05.07.2011 р. по 09.01.2015 р., що підтверджується трудовою книжкою а.с.184-188, сторонами визнається та підтверджується довідкою ОБЗ «Міжнародний центр медичної генетики і пренатальної діагностики» від 24.06.2015 р. № 419, що ОСОБА_2 15.06.2015 р. виплачено заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2014 р. по січень 2015 р. а.с.106.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється з виплат за попередні два місяці. Час, протягом якого працівник згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Середньоденний заробіток ОСОБА_2 становить 66,32 грн., період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні рахується з наступного дня після звільнення позивача та по день фактичного розрахунку, тобто з 10.01.2015 р. по 15.06.2015 р., що становить 104 дні.

Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки виплати заробітної плати, з 10.01.2015 р. по 15.06.2015 р. складає 6897,28 грн. (66,32 грн. середньоденний заробіток) х 104 дні затримки розрахунку = 6897,28 грн.).

Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001 р. № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 р.

Згідно з п. 4 вказаної Постанови сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділеній на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума інфляційних витрат за період з лютого 2014 року по червень 2015 року складає 9167,11 грн., що згідно письмових заперечень також не заперечувалося представником відповідача.

Позовні вимоги позивача щодо виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку та вихідну допомогу як на думку суду задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Позивач не наводить в позовній заяві період за який їй належна компенсація за невикористану відпустку, будь-яких доказів на підтвердження заявленої вимоги до суду не надала, тоді як з довідкиОБЗ «Міжнародний центр медичної генетики і пренатальної діагностики» від 15.09.2015 р. №566 вбачається, що за період з 05.07.2014 р. по 09.01.2015 р. ОСОБА_2 була нарахована компенсація за невикористану щорічну відпустку за період з 05.07.2014 р. по 09.01.2015 р., всього 12 календарних днів в сумі 795,78 грн. та виплачена 03.04.2015 р. а.с.139.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Стаття 44 КЗпП України передбачає, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

З трудової книжки вбачається, що 09.01.2015 р. ОСОБА_2 звільнена за згодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України а.с.188.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення вихідної допомоги чинним КЗпП України не передбачено.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду в лютому 2015 р., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 44, 83, 95, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.10,27,31,60,61, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Обласного комунального закладу «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики», третя особа Дніпропетровська обласна рада, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати, в звязку з затримкою термінів її виплати задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального закладу «Міжобласний центр медичної генетики і пренатальної діагностики», , на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 6897,28 грн. та компенсаційні втрати частини зарплати (інфляційні втрати) в звязку з затримкою термінів її виплати в сумі 9167,11 грн., всього 16 064,39 грн., в іншій частині позову відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: