Справа №560/1721/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній власності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- виділити їй в натурі 3/4 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 вартість яких становить 50271 грн.;

- виділити їй в натурі із рухомого майна, згідно акту опису від 20.11.2015 року, а саме: кухонний буфет, електроплиту, газову плиту, газовий балон, холодильник 2 шт., пральну машину 2 шт., телевізор 2 шт., дерев'яний вішок для одягу, шафу для одягу 2 шт., настінне дзеркало 1 шт., стіл кухонний 2 шт., стіл роздвижний 1 шт., стільці 4 шт., ліжка спальні 2 шт., люстри 2 шт., розітки 5 шт., вмикачі 6 шт., м'ясорубка ручна 1 шт., полове покриття 2 шт., карнизи дерев'яні 7 шт., штори віконні 10 шт., плита легка металічна 1 шт., кружки 6 шт., ножі 6 шт., стакани скляні 25 шт., бак 40л. 2 шт., бак 30л. 1 шт., каструлі: 12л. 2 шт., 4л. 2 шт., чавуни: 15л. 1 шт., 10л. 2 шт., чавуни 4л. 4 шт.,чавуни 3л. 2 шт., сковороди 3 шт., бляхи нержавійні 2 шт., металеві 2 шт., форми хлібні металі 6 шт., тарілки 100 шт., банки скляні: 3л. 100 шт, 1л. 50 шт., 2л. 15 шт., 1,5л. 15 шт., стелажі металеві для посуду 4 шт., кухар 1 шт., скрині дерев'яні для зерна 2 шт., бочки дерев'яні 4 шт., ложки алюміневі 50 шт., вилки 50 шт., котел металево-алюмінієвий 1 шт., цегла будівельна 700 шт., пиломатеріал 3.5 м3, дрова 5 складометрів, віз і збруя кінська, плуг 2 шт., маркер для сівби 1 шт., рало метал. 1 шт., рихлітель метал. 1 шт., борони 3 шт., вила металеві 4 шт., сокири 4 шт., граблі дерев'яні 2 шт., бідон 40л. 2 шт., пила металева ручна, бідон 10л. 1 шт., металева січкарня 1 шт., драбина метал. 1 шт., труба металева 4м. 1 шт., термос 3л. 1 шт., мішки 50 шт.;

- стягнути з відповідача на її користь вартість коня (кобили), яку він продав 02.11.2015 року, що становить 15000 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Дубровицького суду від 07 вересня 2011 року за нею визнано право власності на 3/4 частини домоволодіння, одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1. Право власності на 3/4 частини домоволодіння зареєстровано на її прізвище в Рівненському БТІ 14 жовтня 2011 року за №2-146-45. Вартість всього домоволодіння визначена 67027 грн. За відповідачем визнано право власності на 1/4 частину вказаного домоволодіння. Користуватись належною їй частиною домоволодіння і рухомим майном, що є в господарстві, вона не має можливості, так як відповідач чинить їй перешкоди в користуванні належним їй майном. Крім належних їй на праві 3/4 частини домоволодіння, вона має право і на рухоме майно, що знаходиться в господарстві, яке було придбане нею, що підтверджується актом від 20 листопада 2015 року, складеного Колківською сільською радою. В акт опису не включена 1 гол. коня (кобили), яка була придбана нею і яку відповідач продав без її дозволу 02 листопада 2015 року заїжджим закупівельникам, але гроші за продану кобилу відповідач їй не повернув, крім того, він продав два колеса від воза. Добровільно вирішити питання користування домоволодінням та рухомим майном з відповідачем неможливо, чим порушуються її права як власника.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково. З поданих заперечень на позовну заяву вбачається, що існує рішення Дубровицького районного суду від 07.09.2011 року про виділ в натурі часток із майна, що є у спільній власності, і перешкод з його боку щодо користування позивачем належною їй частиною житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, не чиниться жодних.

Відповідач зазначає, що не заперечує проти того, щоб позивач користувалася належною їй часткою будинку. Однак, вона самостійно виселилася із спірного будинку, що підтверджується довідкою Колківської сільської ради від 13 січня 2016 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 але в даному господарстві із 2009 року не проживає.

Відповідач заперечив твердження позивача щодо того, що рухоме майно, перераховане в акті опису від 20 листопада 2015 року придбане нею та вказав, що ці твердження не мають під собою ніякого ґрунту, оскільки вказане в даному акті майно належить як їй так і йому. Крім того, більшість майна, вказаного в акті опису, придбане ним та його сім»єю.

Також відповідач просив суд звернути увагу на той факт, що наявний у матеріалах справи акт опису майна невідомо коли складений, адже він проживає в будинку АДРЕСА_1 постійно і жодного разу ніхто не приходив для опису майна. Тому як даний акт складався невідомо, так як позивач не проживає у даному будинку з 2009 року.

Що стосується кобили, про яку вказує позивач, то відповідач пояснив, що вона була придбана у 1990 році. Після смерті його батька у 2002 році, він став доглядати кобилу. Здав дану кобилу тому, що за цей час вона зістарилася і не могла більше працювати.

Згідно поданих заперечень, відповідач просить виділити йому в натурі рухоме майно: електрична плита - 1, газова плита - 1, газові балони - 2, холодильники - 2, пральні машини - 2, телевізори - 2, шафа для одягу - 1, стіл кухонний - 1, стіл розсувний - 1, люстри - 2, м'ясорубка - 1, покриття для підлоги - 2, карнизи дерев'яні - 7, штори віконні - 10, ножі кухонні - 6, кружки - 6, бак 40 літрів - 2, бак 30 літрів - 1, каструлі 12 літрів - 2, каструлі 4 літри - 2, чавун 15 літрів - 1, чавун 10 літрів - 2, чавун 4 літри - 4, чавун 3 літри - 2, бляхи нержавійки - 2, тарілки - 100, банки 3 літри - 100, банки 1 літр - 50, банки 2 літри - 15, банки 1,5 літри - 15, стелажі для посуду - 4, скрині дерев'яні для зерна - 2, котел металево-алюмінієвий - 1, цегла будівельна - 700, пиломатеріали - 3,5 м3, дрова - 5 складометрів, віз кінний - 1, збруя кінна - 1, плуг - 2, маркер для сівби - 1, рало металеве - 1, розрихлювач металевий - 1, борони металеві - 3, сокири - 4, бідон алюмінієвий 40 літрів - 2, бідон алюмінієвий 10 літрів - 1, труба металева 4 метри - 1, драбина металева - 1, термос 3 літри - 1, мішки - 50. В решті позовних вимог позивачу відмовити за безпідставністю.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі, суд у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до п.п.2.1, 2.3 Інструкції щодо проведення поділу. Виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55 (надалі - Інструкція) об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації можуть бути поділені після визнання права власності на них відповідно до закону.

З рішення суду від 07.09.2011 року, наявного у матеріалах справи. (а.с.4) вбачається, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/4 частини одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 Рівненської області та за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частину того ж будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Вказане рішення суду набрало законної сили, в результаті чого ОСОБА_1 14 жовтня 2011 року зареєструвала своє право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.5).

Пунктом 2.4 вищевказаної Інструкції передбачено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами.

Дотримання відповідних умов та будівельних норм при виділенні частки нерухомості в натурі є проведення будівельно-технічної експертизи, оскільки суд не експерт у цій галузі, а тому проведення зазначеної експертизи є обов'язковою процедурою при вирішенні такого роду справ.

Після проведення експертизи, експерти надають кілька варіантів поділу майна, один з яких і має бути затверджений у рішенні суду.

Слід зазначити, що будівельно-технічна експертиза виділення частки в натурі проводиться для визначення можливості виділення кожному із співвласників житлового будинку окремої площі з окремим входом. При цьому, як правило, здійснюються перепланування, які, відповідно, відображаються в експертному висновку з метою прирівнювання площі житлового будинку конкретного користувача з розміром його частки у праві власності.

Однак, слід наголосити на тому, що заява про проведення експертизи має містити певний перелік питань.

До того ж і Пленум ВС України у п.18 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з подальшими змінами, вказав на обов'язок сторін у даній категорії справ надати в т.ч. висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі.

Отже, це раз підтверджує, що ініціатива призначення такого роду експертизи та визначення кількості і змісту питань, за якими має проводиться експертиза, має бути заявлена стороною по справі, як того і вимагає ст.143 ЦПК України.

Тому суд звертає особливу увагу на той факт, що при зверненні позивача до суду з вимогою про виділення в натурі частки житлового будинку, не було ініційовано питання для проведення будівельно-технічної експертизи, що у свою чергу унеможливлює вирішити це питання на законному рівні.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа. Яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, позивач не скористалася своїм правом щодо ініціювання ряду питань для призначення будівельно-технічної експертизи, як фундаментальної основи для вирішення даного спору.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Що стосується поділу рухомого майна, згідно акту опису від 20.11.2015 року, то слід зазначити наступне.

Акт опису майна від 20.11.2015 року (а.с.10) про який йдеться вище, підписаний сільським головою Яцута П.П., секретарем сільської ради Таборовець Н.І. та депутатом сільської ради Бруяка А.М.

Однак, даний акт не містить відомостей ким він складений, оскільки зазначення осіб, які його підписали не свідчить про факт складання ними вказаного акту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що акт опису майна від 20.11.2015 року не містить підписів сторін по даній справі, які свідчили б підтвердженням наявності вказаного в акті майна.

Зважаючи на той факт, що підписи сторін в акті відсутні та беручи до уваги те, що відповідач заперечив у судовому засіданні факт складання у його присутності такого акту, то суд піддає сумніву правомірності складання даного акту та наявності такого майна в натурі.

До того ж позивач перераховуючи майно, яке слід поділити та надаючи акт від 20.11.2015 року, який судом спростований, не зазначила часу придбання такого майна, зважаючи на те, що як встановлено у судовому засіданні, вона з 2009 року у спірному будинку не проживає.

Тому перевіряючи акт опису майна, який позивачем взятий за основу при його поділі, з погляду як його належного оформлення, так і змісту по суті, суд не вважає його достовірними, а тому, відповідно до ст.59 ЦПК України, не бере до уваги даний акт, як належний доказ.

Оскільки позивачем не надано доказів наявності в натурі вказаного нею майна, тому відпадає потреба у проведенні судово-товарознавчої експертизи для отримання висновку щодо встановлення дійсної (ринкової) вартості спірного майна.

Цивільне процесуальне законодавство зобов'язує суд повно, всебічно, об'єктивно виявляти дійсні обставини справи і надає суду можливість зробити кінцевий висновок щодо всіх пред'явлених та досліджених доказів у справі.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, при цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 214, 215, 292, 294 ЦПК України суд -,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній власності відмовити за недоведеністю..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко