Справа № 729/778/16-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Бойко В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради про визнання неправомірними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2016 ОСОБА_1 звернувся до Бобровицького районного суду з позовом до Осокорівської сільської ради про визнання неправомірними та скасування рішень.

Предявлена позовна заява ухвалою судді Бобровицького районного суду від 01 серпня 2016 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України. Підставою залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 було те, що викладений позивачем текст позовної заяви у письмовій формі був не чітким та незрозумілим, а також містив значну кількість виправлень (закреслень), що унеможливлювало його нормальне сприйняття та дослідження змісту написаного. Для усунення недоліків, позивачу було запропоновано привести тест позовної заяви в належний стан та був наданий строк не пізніше пяти днів з дня отримання ухвали і роз'яснено вимоги ст. 121 ЦПК України.

11 серпня 2016 на виконання вищевказаної ухвали позивач надав до суду позовну заяву з документами та копії для відповідача, однак, недоліки не були виправлені, позовна заява написана позивачем власноруч нерозбірливим почерком з мінімальним міжрядковим інтервалом, в тексті наявні виправлення (закреслення), що ускладнює її читання та розуміння; копія позову для відповідача також неякісна, та нерозбірлива.

Тобто, позивач не врахував той факт, що позовна заява повинна бути виготовлена печатним текстом або чітким рукописним почерком, який би не викликав труднощів при його прочитанні, як судом при розгляді справи по суті, так і іншими сторонами по справі.

Крім того, у позовній заяві обов'язково має вказуватись повне ім'я позивача. Зазначення лише ініціалів, замість імен, чи скорочень не відповідає вимогам закону.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення в суд із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст. 119 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, вищевказані недоліки унеможливлюють винесення ухвали про відкриття провадження, тому позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною і повернути позивачу у звязку з недотриманням ним вимог щодо процесуальної форми позовної заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Осокорівської сільської ради про визнання неправомірними та скасування рішень слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя В.І. Бойко