Провадження № 2/638/2652/16
30.09.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.
при секретарі Шептуха В.М.
з участю судового розпорядника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційного кооперативу «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» є управителем вказаного будинку на підставі Договору про надання послуг з обслуговування будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд від 15.01.2014 року. Скарг, зауважень чи заперечень щодо ненадання послуг, або надання неякісних послуг позивачу від відповідача не надходило. Відповідач як споживач житлово-комунальних у будинку №16 по вулиці Отакара Яроша, ігнорує покладений на нього обовязок щодо сплати коштів за утримання будинку та прибудинкової території. У результаті несвоєчасної сплати за житлово-комунальні послуги, надані Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт», у власника квартири №113 з урахуванням уточнених позовних вимог станом на 31 березня 2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 4743, 96 грн., яка складається з нарахувань за квартирну плату за період з січня 2014 року по березень 2016 року включно. Просить суд позов задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу за відсутністю представника позивача.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 16.06.2010 року, що зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19.07.2010 року.
Дана квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» та відповідно є управителем у цьому домі на підставі договору про надання послуг з обслуговування будинку, споруди житлового комплексу або комплексу будинків і споруд від 15.01.2014 року.
Відповідно до умов зазначеного договору ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» з 15 січня 2014 року надає житлово-комунальні послуги з прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, дератизацію, дезінсекцію, послуги з обслуговування димовентиляційних каналів, ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем, що розміщенні на закріпленій в установленому порядку прибудинкової території, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів, а також надає інші послуги, які необхідні для належного управління та обслуговування будинку №16 по пр. О.Яроша в м. Харкові.
Відповідач не проводив розрахунки за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості станом на 31 березня 2016 року на загальну суму 4743, 96 грн., яка складається з нарахувань за квартирну плату за період з січня 2014 року по березень 2016 року включно, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до вимог статті 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.
Згідно з частиною 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонд», власник квартири багатоквартирного будинку є співвласником допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язаний брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки майна.
З позовної заяви вбачається, що позивач на інформаційних стендах розмістив оголошення про необхідність укладення Типового договору про надання послуг. Зазначений типовий договір відповідає Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».
Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Вимогами статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У відповідності до частини 2 статті 642 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору( відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
По справі достовірно встановлено, що позивач за правилами публічного договору, надає послуги кожному, хто до нього звернувся, які є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Верховним судом України в постанові від 10.10.2012 року по справі №6-110цс12 зроблено наступний правовий висновок.
Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.
У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.
Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».
З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач користувався вказаними послугами, чим і підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутністю таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Дані про те, що відповідач отримував послуги неналежної якості в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційного кооперативу «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України та ст. ст. 525, 526, ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», -
Позов Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційного кооперативу «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: