Справа № 462/7182/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.09.2015р. звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 39814 грн. 02 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно договору від 30.08.2007р. ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжного карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. Проте ОСОБА_1 зобовязання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконує, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом, що станом на 31.05.2015р. становить 39814 грн. 02 коп.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав письмове клопотання, в якому позов підтримав повністю та просить розглядати справу у його відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, але відповідачка подала заяви, в яких просить відмовити позивачу у позові в звязку із спливом строку позовної давності та розглядати справу у її відсутності, що суд вважає за можливе.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №462/642/13-ц, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22.08.2007р. між ЗАТ КБ „ПРИВАТБАНК, правонаступником якого є ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом відкриття кредитного рахунку на ім'я ОСОБА_1, відповідно до якого позивач надав відповідачці строковий кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 949431 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, яка видана строком на 48 місяців, що підтверджується заявою від 22.08.2007р. /а.с.8/ та Умовами та правила надання банківських послуг /а.с.9-14/.

Проте ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, з серпня 2009р. припинила погашати заборгованості по тілу кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 4-7/, за яким станом на 31.05.2015р. заборгованості за кредитним договором становить 39814 грн. 02 коп., в тому числі 9361 грн. 85 коп. заборгованості по кредиту, 21345 грн. 81 коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 6734 грн. 26 коп. заборгованості за комісією, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 1872 грн. 10 коп. процентної складової штрафу.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №462/642/13-ц, позивач 28.01.2013р. звернувся у Залізничний районний суд м.Львова з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.08.2007р., яка станом на 31.12.2012р. в сумі 28303 грн. 11 коп., з покликанням на те, що 22.08.2007р. між ОСОБА_1 та банком було укладено договір, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №949431 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2013р. позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 28303 грн. 11 коп. боргу та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Всього стягнути 28532 грн. 51 коп.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20.10.2014 р. рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2013р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пропуском строку позовної давності.

З матеріалів даної справи за позовом ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30.08.2007р. та матеріалів цивільної справи №462/642/13-ц за позовом ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 22.08.2007р. вбачається, що заяви про видачу кредиту у розмірі 7000 грн. є ідентичними, так як підписані ОСОБА_1 22.08.2007р., рахунок за номером карти 949431 відкрито 30.08.2007р. і платіжну картку та ПІН-код до такої отримано відповідачкою 25.09.2007р. Також, з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.08.2007р. та розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30.08.2007р., що містяться в матеріалах цих справ встановлено, що розмір заборгованісті за кредитним договором станом на 31.12.2012р. є однаковим.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність і, зокрема, до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Із заяв відповідачки від 18.03.2016р. вбачається, що вона просить застосувати загальний строк позовної давності, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом пропустив такий.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 р. у справі №6-14цс 14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього місяця дії картки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Загальна позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Із банківської виписки розрахунку заборгованості за договором від 31.05.2015р. вбачається, що останній платіж відповідачка здійснила 27 липня 2009р., а тому про невиконання відповідачкою договірних зобовязань ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо 26.08.2009 р., тобто після несплати ОСОБА_1 чергового місячного платежу, і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності для звернення позивача за захистом порушеного права.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про продовження строку дії кредитного договору, а також доказів того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідачка продовжувала нею користуватися або вона отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» нову кредитну картку.

З даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 28.09.2015 р., тобто після спливу строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до задоволення не підлягає за пропуском строку позовної давності, так як будь-яких поважних причин пропущення строку позовної давності позивачем не зазначається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.11, 256, 257, 261, 267 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя: