Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2/359/630/2016

359/12058/15-ц

18 травня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Саган В.М.,

при секретарі Степаненко А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Бориспільському міськрайонному суді Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл спільно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою до Відповідача про розподіл спільно набутого майна, у якому зазначала, що за час спільного сумісного проживання сторонами по справі була придбана квартира, яка складається з однієї кімнати, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки NISSAN QASHQAI, 2010 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, об'єм двигуна - 1997, тип загальний легковий, універсал - В, дата реєстрації автомобіля 22.07.2015 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3.

Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року було відкрите провадження по даній справі та за заявою представника позивача Ухвалою суду 27 січня 2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу.

Пізніше, Ухвалою від 04 березня 2016 року частина позовних вимог з приводу поділу зазначеного автомобіля, згідно поданої заяви позивача, була залишена судом без розгляду.

18 травня 2016 року позивач, через свого представника, подала заяву про зміну позовних вимог, якою уточнила свої вимоги у прохальній частині та просила суд стягнути з відповідача на її користь 63 000 грн. 00 коп., половину від сплаченого по борговим зобов'язанням коштів посилаючись на те, що квартира придбана у шлюбі за її особисті кошти, які вона отримала в якості поворотної фінансової допомоги з ПП «ЮРБУХБІЗНЕС-АМ».

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову.

Представники відповідача позов не визнали та просили відмовити в заявленому позові, вказуючи, що спливли строки позовної давності, поворотна фінансова допомога бралась позивачем без відома та згоди на те відповідача та виключно на особисті потреби позивача, а не на потреби сім'ї, а пізніше вказана квартира була подарована позивачем відповідачу.

Суд, вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 29.12.2012р. між сторонами був розірваний шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

27 січня 2010 року було укладено Договір № Г - 20/100/12 про участь у фонді фінансування будівництва виду А між ТОВ «Фінансова компанія «ЖИТЛОІНВЕСТ-ГАРАНТ»» та ОСОБА_6, за яким передано управителю грошові кошти у довірчу власність з метою отримання об»єкту інвестування визначеного в п.1.4 цього Договору (житловий будинок м. Бориспіль, вул. Головатого, 20).

15 липня 2011р. була оформлена Додаткова Угода № 1 до Договору № Г - 20/100/12 про участь у фонді фінансування будівництва виду А (м. Бориспіль, Головатого, 20) від 27.01.2010 р., відповідно до якої відбулась заміна «Довірителя», а саме: ОСОБА_6 передав Новому Довірителю - ОСОБА_1 права та обов'язки, що належать Довірителю, остання стала Довірителем за договором № Г - 20/100/12 від 27 січня 2010 року з усіма правами та обов'язками.

Сторони вказаної Додаткової Угоди № 1 до Договору № Г - 20/100/12 про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 15 липня 2011р., у відповідності до п. 1.4, погодили те, що грошові кошти у сумі 21560 грн. 00 коп., сплачені Довірителем на виконання інвестиційних зобов'язань за договором, сплачені Новим Довірителем на користь Фонду фінансування будівництва за ОБ'ЄКТ інвестування.

07 травня 2012р. була оформлена Додаткова Угода № 2 до Договору № Г - 20/100/12 про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 27.01.2010р. у зв'язку із отриманням технічного паспорту на житловий будинок, була збільшена загальна площа об»єкту інвестування на 0,03 м. кв., що у грошовому еквіваленті становило 240, 00 грн.

05 квітня 2012р. було направлено повідомлення про перенесення введення об'єкта будівництва в експлуатацію на 31 травня 2012 р. вих. № 43.

26 червня 2012 р. була видана Довідка вих. № 98 про право довірителя на набуття у власність об»єкта інвестування.

Відповідно до частини третьої ст. 212 ЦПК України, суд має оцінювати належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оплати по вказаному Договору № Г - 20/100/12 про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 27 січня 2010 року з урахуванням вказаних Додаткових Угод на загальну суму 256 560грн. здійснювались згідно наступних квитанцій від 28.01.2010р. (8560 грн.00 коп), 02 грудня 2010р. (3000 грн. 00 коп.), 11 жовтня 2010р. (10 000 грн. 00 коп.) та платіжних доручень - № 1 від 15 липня 2011 р. (28440 грн. 00 коп.), № 2 від 19 серпня 2011 р. (7000 грн. 00 коп.), № 3 від 26 серпня 2011 р. (10000 грн. 00 коп.), № 4 від 08 вересня 2011 р (5000 грн. 00 коп.), № 5 від 30 вересня 2011 р. (12000 грн. 00 коп.), № 6 від 13 жовтня 2011 р. (12 500 грн. 00 коп.), № 7 від 08 листопада 2011 р. (138 960 грн. 00 коп.), № 8 від 15 листопада 2011 р. (5600 грн. 00 коп.), № 9 від 16 грудня 2011 р (15 500 грн. 00 коп.).

Таким чином вся сума (256 560,00 грн.) за вказану квартиру була сплачена 16 грудня 2011р.

Згідно договорів поворотної фінансової допомоги: № 1/1 від 07.09.2011 року на суму 33000 грн, № 1/2 від 07.10.2011 року на суму 12500 грн., № 1/3 від 06.12.2011 року на суму 20 500 грн, № 1/4 від 12.01.2012 року на суму 5000 грн., № 1/5 від 05.04.2012 року на суму 24000 грн., № 1/6 від 18.07.2012 року на суму 23000 грн., та № 1/7 від 05.09.2012 року на суму 9000 грн., позивач отримала 127 000 грн.

Тобто, Позивач отримувала з ПП «ЮРБУХБІЗНЕС-АМ» (будучи одночасно засновником, керівником цього підприємства) грошові кошти до 05 вересня 2012 р., тобто протягом більше ніж пів року після повної оплати за вказану квартиру.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя тільки в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-55цс13 від 19 червня 2013 року, № 6-163цс12 від 20 лютого 2013 року, № 6-88цс12 від 12 вересня 2012 року).

Таким чином, позивач та представник позивача не довели в судовому засіданні, що квартира № 100 по Головатого, будинок 20 у м. Борисполі була придбана за особисті кошти позивача у період шлюбу.

Із договорів поворотної фінансової допомоги № 1/4 від 12.01.2012 року на суму 5000 грн., № 1/5 від 05.04.2012 року на суму 24000 грн., № 1/6 від 18.07.2012 року на суму 23000 грн., та № 1/7 від 05.09.2012 року на суму 9000 грн. вбачається, що вказані кошти отримувалися позивачем після внесення оплати за квартиру в повному обсязі(а.с.18-25).

Суд критично оцінює Розписку про отримання позики від 16 червня 2011 року у розмірі 257 000 грн., відповідно до якої ОСОБА_5 отримав у якості позики від ОСОБА_7 вказані готівкові кошти на придбання квартири № 100 по Головатого, будинок 20 у м. Борисполі, Київської області(а.с.107).

В судовому засіданні не вдалося встановити на які потреби були отримані ОСОБА_5 кошти в розмірі 257000 грн., так як до отримання вказаних коштів, внески за квартиру відбулись вже на суму 50000 грн., Крім того, після отримання позики на придбання квартири, кошти продовжували вноситися незначними частинами до 16.12.2011 року.

Більше того, судом встановлено, що 31.05.2014 року у відповідності до договору Дарування №1108, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8, однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 була подарована Позивачем Відповідачу. Тому, суд враховує, що передання позивачем вказаної квартири у власність відповідача на безоплатних засадах згідно договору дарування, за ст. 717 ЦКУ не може містити умов відплатності.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 57, 60, 81, 88, 210-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 65, 73 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл спільно набутого майна -відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя