Справа № 307/2336/16-ц
Провадження № 2/307/1321/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тячівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закрапатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тячівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначив, що відповідно до кредитного договору №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року позивач ОСОБА_1 отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 10000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 12.12.2008 року. Позивач частково сплатив зазначений кредит і станом на 12.12.2008 року погашено було майже половину тіла кредиту, а у подальшому, через фінансову кризу він не міг погашати цей кредит, не сплачував як тіло кредиту, так і відсотки за користування грошима, пеню. У серпні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звертався з позовом в суд до ОСОБА_1. 24 вересня 2013 року Тячівський районний суд у справі №307/2414/13-ц розглянув позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в сумі 67 258,91 гривень, з яких 5 328,37 гривень заборгованість по тілу кредиту, 26 284,47 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 35 196,07 гривень - пеня, і ОСОБА_1 як відповідач подав суду заяву про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав пропуску ПАТ КБ «Приватбанк» строків давності звернення до суду, оскільки з часу закінчення дії договору і кінцевого строку повернення кредиту пройшло понад чотири роки. Судом по вказаній справі було ухвалено рішення про відмову у задоволенні цього позову ПАТ КБ «Приватбанк», у звязку із спливом строків звернення до суду. Вказане рішення набуло законної сили і банком не було оскаржено. У серпні 2016 року році ОСОБА_1 з відділу ДВС Тячівського РУЮ надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення з нього заборгованості в сумі 138 367,09 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за виконавчим написом нотаріуса. Із отриманого під час ознайомлення з виконавчим провадженням виконавчого напису, вчиненого 13.06.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_2, ОСОБА_1 довідався, що ПАТ КБ «Приватбанк» намагається у примусовому порядку стягнути з нього 136 667,09 гривень боргу за кредитним договором №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року, з яких залишок за тілом кредиту становить 5 328,37 гривень; 41 789,75 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 450 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 89 098,97 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, при цьому строк, за який провадиться стягнення - 10 років і чотири місяці, за період з 13.12.2005 року по 28.04.2016 року. Представник зазначив, що у виконавчому написі не стверджено, що ці суми є безспірними. В подальшому Банк подав виконавчий напис на виконання відділу ДВС Тячівського РУЮ. Видачу нотаріусом цього виконавчого напису вважає незаконною, а сам напис таким, що не підлягає виконанню, через наступне. Кінцевий термін повернення ним коштів за кредитним договором №MKN1SE00000110 є 12.12.2008 року. Право Банку на вимогу про стягнення всього боргу з нього виникло 12.12.2008 року і виконавчий напис можна було вчинити виключно до 12.12.2011 року (протягом трьох років), в т.ч. і в частині стягнення пені, але в межах одного, а не десяти років. Отже, вищезазначеним виконавчим написом приватним нотаріусом ОСОБА_2 вчинено поза межами строку, визначеного ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п. 284 Інструкції. У справі №307/2414/13-ц, котра розглянута Тячівським районним судом 24 вересня 2013 року, зазначено заборгованість за кредитним договором №MKN1SE00000110 з іншим розрахунком, ніж зазначено у виконавчому написі, що вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, тобто сума боргу не є безспірною. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, у порушення вимог вищеназваних нормативних актів, не була перевірена безспірність заявлених вимог, а також не встановлено факту поновлення зобовязання їх належним виконанням. Таким чином, боргові зобов'язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними, розрахунок суми боргу у виконавчому написі спростовується розрахунком суми боргу, зазначеному в рішенні суду від 24 вересня 2013 року.

Просить виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 13 червня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4925, про стягнення з ОСОБА_1 на користьПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 138367 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 9 копійок заборгованості за кредитним договором від 13 грудня 2005 року за №MKN1SE00000110, визнати таким що не підлягає виконанню.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позов ОСОБА_1 відповідач не визнає, оскільки позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Жодним судовим рішення не встановлено недійсність правочину, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім цього, позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис вчинений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобовязання та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Кредитний договір, укладений між позивачем та банком, передбачає зобовязання боржника повернути кредитні кошти в повному обсязі. З огляду на те, що договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений, а також на те, що договір не виконувався належним чином, він продовжує діяти і до сьогодні, оскільки не був виконаний належним чином. Кредитний договір може бути припинений виключно з однієї з підстав, передбачених Главою 50 Цивільного кодексу України. Тому, даний кредитний договір продовжує свою дію, правовідносини між сторонами тривають, оскільки грошові кошти не були повністю повернуті банку. Право вимоги на стягнення заборгованості в сумі 136667,09 гривень виникло у банку лише 13.06.2016 року (на момент вчинення виконавчого напису), тому твердження позивача стосовно пропуску трирічного строку з моменту настання права вимоги щодо погашення заборгованості є необгрунтованими. В договорі визначено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до договору, сплатити відсотки за користування кредитом, повністю повернути кредит до дати зазначеної в договорі. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в договорі, заборгованість в частині вчасно погашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився, так як надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник Тячівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року, укладеного між ЗАТ «КБ» Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ» Приватбанк», та ОСОБА_1, останньому було надано кредит в розмірі 10000 гривень зі сплатою 24% на рік за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 12 грудня 2008 року,

В розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором зазначено, що станом на 28 квітня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 137167,09 гривень, з яких 5 328,37 гривень заборгованість по тілу кредиту, 41 789,75 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 450 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 89 098,97 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2013 року, яке набрало законної сили 7 жовтня 2013 року, в цивільній справі №307/2414/13-ц в задоволенні позову ПАТ «КБ»Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено, у звязку з спливом строків звернення до суду.

Зі змісту даного рішення суду вбачається, що станом на 11 червня 2013 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року становила 67258,91 гривень, з яких 5 328,37 гривень заборгованість по тілу кредиту, 26284,47 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 35 196,07 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором.

Після звернення до суду з указаним позовом відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про вчинення виконавчого напису, вважаючи, що зазначена ним у заяві сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 є безспірною.

На підставі заяви ПАТ КБ «Приватбанк» приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 13 червня 2016 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4925, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 138367 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 9 копійок, які є його боргом за кредитним договором №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», який складається : 5328,37 гривень залишок заборгованості за кредитом, 41789,75 гривень залишок заборгованості за відсотками, 450 комісія, 89098,97 гривень пеня, 1700 гривень витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису.

При цьому строк, за який проводиться стягнення за вказаним виконавчим написом нотаріуса зазначено в самому виконавчому написі як десять років чотири місяці п'ятнадцять днів, а саме з 13.12.2005 року по 28.04.2016 року.

Згідно постанови державного виконавця Тячівського районного відділу ДВС від 11 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 13 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за № 4925. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 138367,09 гривень заборгованості.

Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.2.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із п.3.2 Глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172.

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Отже, та обставина що ПАТ КБ «Приватбанк» спочатку звернулося в 2013 році до суду з позовом про стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року в цивільній справі №307/2414/13-ц, за результатами розгляду якого в позові про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 67258,91 гривень заборгованості судом було відмовлено, а потім до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на суму боргу в розмірі 136667,09 гривень, до якого також включена сума боргу в сумі 67258,91 гривень, який був предметом спору при розгляді цивільної справи №307/2414/13-ц, свідчить про наявність спору щодо заборгованості боржника ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 4 березня 2015 року у справі №6-27цс15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також, суд зазначає, що на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса від 13 червня 2016 року вже минув строк давності за вимогою ПАТ КБ «Приватбанк» щодо боргу в розмірі 67258,91 гривень за кредитним договором №MKN1SE00000110 від 13.12.2005 року, який був предметом спору при розгляді цивільної справи №307/2414/13-ц, що підтверджується рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2013 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими

Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено, що спірний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог закону, а тому позов слід задовольнити та виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 13 червня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4925, про стягнення з ОСОБА_1 на користьПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 138367 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 9 копійок заборгованості за кредитним договором від 13 грудня 2005 року за №MKN1SE00000110, визнати таким що не підлягає виконанню.

Доводи представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» щодо безспірності заборгованості в позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 грудня 2005 року за №MKN1SE00000110 є безпідставними, оскільки дані обставини в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджені.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачаПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.1, 3.1, 3.2, 3.5, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 13 червня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №4925, про стягнення з ОСОБА_1 на користьПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 138367 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят сім) гривень 9 копійок заборгованості за кредитним договором від 13 грудня 2005 року за №MKN1SE00000110, - визнати таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_5