Справа №587/91/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1646/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська»

про розірвання договору оренди землі,стягнення заборгованості по орендній платі,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_3

про стягнення збитків, стягнення орендної плати, розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» відхилені, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2016 року залишене без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2016 року касаційна скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задоволена частково.

Ухвала Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі скасована, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» відхилена.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2016 року та ухвала Апеляційного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» до ОСОБА_3 про стягнення збитків, орендної плати та розірвання договору оренди землі залишені без змін.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішених вимог про розірвання договору оренди землі, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилалася на факт несплати орендної плати у 2011 і 2012 роках, який є доведеним і достатнім для висновку про систематичну несплату у строки, передбачені договором, а також передбачену п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставу для припинення права користування земельною ділянкою. Із зазначених підстав заявник вважає рішення незаконним та необґрунтованим, просила його скасувати та ухвалити нове, по суті позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «АФ «Косівщинська» - ОСОБА_5, який проти скарги заперечує, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 залишенню без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову в частині вимог про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Косівщинська» за 2011- 2012 роки була виплачена позивачу хоча й з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі та з нарахуванням інфляційних та пені, за 2013 рік орендна плата виплачена своєчасно і у повному обсязі. Сам по собі факт несвоєчасної сплати орендної плати не може бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «АФ «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, який 14 травня 2015 року її представник ОСОБА_4 остаточно уточнивши та збільшивши вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивача 2 197 грн. 27 коп., з яких 1 671 грн. 14 коп. заборгованості з орендної плати, 99 грн. 99 коп. - 3% річних, 426 грн. 14 коп. інфляційного збільшення заборгованості, розірвати договір оренди землі від 20 січня 2005 року та стягнути судові витрати. Вимоги мотивувала тим, що 20 січня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно акту приймання передачі земельної ділянки, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування відповідачу належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі сплатою в розмірі 442 грн. Також 01 січня 2009 року між сторонами був укладений додатковий договір до договору оренди землі, яким змінений строк дії договору з 5 років на 10 років, в звязку з чим відповідач зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік. ТОВ «АФ «Косівщинська» систематично не сплачувало орендну плату, а саме не сплатило орендну плату в 2011 році, не сплатило її і в 2012 році (за 2011 та 2012 роки сплачено лише в листопаді 2013 року).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га,рілля, кадастровий номер 090030011, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим 24 січня 2000 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Косівщинської сільської ради Сумського району від 20 січня 2000 року (а.с.7).

20 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі № 660. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_3 надала ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування земельну ділянку строком на 5 років (п. 8 договору) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,72 га, яка розташована на території Косівщинської сільської ради, на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору), обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору) (а.с.8,9).

Крім того, п. 14 цього договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а п. 14а договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення.

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно з актом приймання - передачі від 22 листопада 2006 року (а.с. 9 на звороті,10).

01 січня 2009 року між сторонами був укладений додатковий договір до вказаного вище договору оренди землі, який був зареєстрований у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного кадастру» 08 жовтня 2010 року за №88. Пунктом 1.2 додаткового договору в новій редакції викладений п.8 договору оренди землі та збільшений до 10 років строк оренди, пунктом 1.3 внесені зміни до п.9 договору та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083,75 грн. за рік, що становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної частки. Відповідно до п. 1.3. додаткового договору п. п. 5, 9 договору викладені у новій редакції, за якою орендна плата встановлена у розмірі 1 083,75 грн., що становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельного паю 36 125,14 грн. (а.с.14).

Як вбачається з видаткових касових ордерів № 281115 та № 281116 від 28 листопада 2013 року, ОСОБА_3 двома платежами по 1 712 грн. 89 коп. виплачено 3 425 грн. 78 коп. орендної плати за 2011 - 2013 роки (а.с. 35-36).

Сторони визнали, що орендна плата за 2013 рік виплачена позивачу своєчасно і у повному обсязі, а за 2011 та за 2012 роки, як встановлено судом, виплачена їй із порушеннями визначених договором строків, у 2013 році, в повному обсязі.

На підтвердження розміру орендної плати, яка відповідно до умов укладеного договору підлягала нарахуванню та виплаті позивачу, суд першої інстанції навів відповідні розрахунки, які позивачем та його представником не спростовані.

Судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_3 фактично виплачено 3 425 грн. 78 коп., що більше, ніж належало до сплати.

Отже, на день звернення до суду з даним позовом (на січень 2015 року) права позивача фактично відновлені, орендна плата за 2011, 2012 роки хоча і з порушенням строків, але виплачена в повному розмірі з нарахуванням інфляційних збитків та пені, у подальшому аналогічних порушень відповідачем допущено не було.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач, звертаючись до суду з вимогами про розірвання договору, посилалась на несплату орендної плати в 2011 та 2012 роках, яку вважала систематичною та такою, що дає підстави для дострокового розірвання договору, передбачені п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України.

В п. 36 договору сторони передбачили, що його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 8-9).

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Перелік підстав для припинення та примусового припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Зазначені складові, а саме системність і несплата у розумінні п.«д» ч.1 ст.141ЗК України є необхідною підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Законодавець не розкриває поняття терміну «систематична» щодо кількісних та якісних характеристик, що вказує на недостатню правову визначеність для субєктів правовідносин, на яких поширюється зазначена норма матеріального права.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року, справа № 6-146цс12, на яку є посилання у вищезгаданій ухвалі колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року, договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Тобто, у зазначеній правовій позиції у повній мірі не розкрита кількісна та якісна характеристика поняття «систематична несплата».

Вищевказана норма не передбачає інших складових, окрім зазначених, а відтак факт несплати оренди не може включати в себе ані часткової, ані несвоєчасної несплати, які є різними за змістом та наслідками.

Зокрема, наслідком повної несплати є неотримання грошових коштів взагалі, часткової їх недоотримання, а при несвоєчасній відбувається повна сплата належної суми, але поза межами обумовлених договором строків.

З огляду на зазначене вбачається, що несплата орендної плати мала місце за 2011 та 2012 роки, проте, ця обставина, за якої права позивача були порушені, перестала існувати після поновлення її прав, тобто сплати орендної плати в повному обсязі в 2013 році, та перейшла в несвоєчасну сплату.

Несвоєчасність платежів, обумовлених договором, свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором (тобто виконання з порушенням строків), проте такі порушення з боку відповідача не дають підстав для розірвання договору з заявлених позивачкою підстав.

При цьому несвоєчасна сплата орендної плати, яка супроводжується повним відновленням порушених прав заявника шляхом прийняття не тільки належних до виплати коштів, але і не передбаченої договором чи іншими домовленостями між сторонами спору переплати, виключає застосування до спірних правовідносин положень п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, оскільки з відновленням прав позивача на час звернення з позовом перестала існувати обставина, за якої її права були порушені, тобто обставина повної несплати орендної плати за 2011-2012 роки, а мала місце обставина несвоєчасної її сплати.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про розірвання спірного договору.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішених вимог про розірвання договору оренди землі.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 16 лютого 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -