Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/886/15-ц

Провадження № 2/440/55/2016

15 березня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 809196 від 09.07.2009 р., виданого на підставі рішення Утішківської сільської ради 7 сесії 5 скликання № 46 від 10.01.07 р., 29 сесії 5 скликання № 202 від 16.02.09 р., на земельну ділянку площею 0,1025 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Утішків Буського району Львівської області. Позов мотивує тим, що є власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Головна, 42 в с. Утішків Буського району Львівської області, який придбав згідно договору купівлі продажу від 18.05.2006 року у ОСОБА_3. Рішенням Утішківської сільської ради № 52 від 01.03.2007 року позивачу виділено земельну ділянку площею 0,014 га для обслуговування житлового будинку, яким передбачено виділення земельної ділянки площею 6 кв.м. для обслуговування погребу, який знаходиться окремо від будинку. Відповідач чинить перешкоди у користуванні належного йому на праві власності майна, а саме погребу, який фактично розташований та земельній ділянці ОСОБА_2. Оскільки державний акт на землю відповідачу видано з порушенням законодавства, межі земельної ділянки не узгоджено з суміжними землекористувачами, просить визнати недійсним, скасувати даний державний акт, зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні належним йому майном.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити.

ОСОБА_2 проти позову заперечила, просить відмовити в задоволенні такого за безпідставністю.

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали даної справи, оглянувши справу № 2а-2068/2010 р. за адміністративним позовом ОСОБА_1, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно договору купівлі продажу від 18 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Буського районного нотаріального округу ОСОБА_4. реєстровий № 841, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Львівська область Буський район с. Утішків вул. Головна, буд. № 42, загальною площею 88,9 кв.м. до будинку примикають наступні будівлі погріб. (а.с. 6)

Право власності на даний будинок позивач оформив у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11157378, виданим 07.07.2006 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», та Витягом з Державного реєстру правочинів № 2398357, сформованим 18.05.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_4. (4-5)

Згідно Рішення № 52 Утішківської сільської ради Буського району восьмої сесії п»ятого скликання від 01.03.2007 року, ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 0,014 га. без права зміни цільового призначення, для обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 6 м.кв. для обслуговування погребу, який знаходиться окремо від житлового будинку, не порушуючи проїжджої частини дороги до сусіднього будинку.

Згідно ч.2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно абз. 2 ч.2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст.126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що на підставі рішення Утішківської сільської ради 7 сесії 5 скликання № 46 від 17.01.2007 року, 29 сесії 5 скликання № 202 від 16.02.2009 року, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1025 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Утішків Буського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 809196 від 09.07.2009 року, реєстровий номер в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 07. (а.с. 23)

З оглянутої в судовому засіданні справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Утішківської сільської ради Буського району про визнання незаконним та скасування рішень Утішківської сільської ради (справа № 2а-2068/2010 р.) вбачається, що на підставі рішення № 46 Утішківської сільської ради сьомої сесії п»ятого скликання від 17.01.2007 року, ОСОБА_2 передано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,15 га.. Рішенням № 202 Утішківської сільської ради ХХІХ сесії У скликання від 16.02.2009 року, затверджено зміну конфігурації земельної ділянки ОСОБА_2 та уточнено площу земельної ділянки, яка становить 0,1025 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Постановою Буського районного суду від 06.09.2010 року, винесеною у справі за вище згаданим позовом, позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Утішківської сільської ради № 46 від 17.01.2007 р. «Про передачу земельних ділянок у власність та надання їх у користування» в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Скасовано рішення Утішківської сільської ради № 202 від 16.02.2009 р. «Про затвердження зміни конфігурації та уточнення площі земельної ділянки».

Постанова не оскаржувала та набрала законної сили.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Суд вважає, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Як встановлено судом, рішення сільської ради, на підставі якого відповідачу було видано державний акт, скасовано рішенням суду.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до положень ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.99 N 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.06.99 за N 354/3647) у п. 1.4 визначає, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, а на право власності на земельну ділянку - на підставі рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міської, селищної, сільської ради.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Враховуючи вище наведене, Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 809196 від 09.07.2009 року, реєстровий номер № 07, на земельну ділянку площею 0,1025 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Утішків Буського району Львівської області, виданий на ім»я ОСОБА_2, підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі 378 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 58-60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 79-1, 158 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 809196, виданий 09.07.2009 року на підставі рішення Утішківської сільської ради № 46 від 17.01.2007 року, ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1025 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в с. Утішків Буського району Львівської області.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном, а саме погребом, розташованим за адресою вул. Головна, 42 в с. Утішків Буського району Львівської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення через Буський районний суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда