Справа №461/5878/16-ц
Провадження №2-о/461/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб Галицького районного у м.Львові відділу РАЦС Головного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що в свідоцтві про народження ОСОБА_2 невірно вказана національність її матері - ОСОБА_3. Просить суд встановити факт неправильності запису національності матері в акті громадянського стану про народження ОСОБА_2 та внести до нього зміни, де в графі щодо національності матері - ОСОБА_3 замість «росіянка» вказати «єврейка».

Заявник та її представник у судове засідання не з'явилися, однак через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи Галицького районного у м.Львові відділу РАЦС Головного управління юстиції Львівської області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку з неявкою учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх в сукупності, суд дійшов висновку, що заяву належить задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Львові, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.02.1956 року, виданим Ленінським рай бюро РАЦС міста Львова, про що 14.02.1956 року зроблено відповідний запис за №150.

У вказаному свідоцтві про народження в графі про національність матері ОСОБА_3 записано «росіянка».

Так, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є уродженою єврейкою, що підтверджується архівною довідкою № В-51 від 11.07.2014 року та записом в домовій книзі про прописку. В архівному фонді Єврейської релігійної громади м.Львова міститься інформація за № 19 про виконання у 1956 року відповідного обряду народження ОСОБА_2 згідно єврейських традицій, що також підтверджується вищевказаною довідкою.

Окрім того, згідно архівної довідки Центрального державного історичного архіву України, м.Львів №Г-68 від 24.07.2014 року ОСОБА_3, 1925 року народження, є єврейкою.

ОСОБА_3 у своєму житті дотримувалась релігійних і культурних традицій єврейської національності, що підтверджується письмовими показами наступних свідків.

Свідок ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях зазначив, що знайома із ОСОБА_3, вчився з її донькою ОСОБА_2 у школі, є їх сусідом. Стверджує, що його мати та ОСОБА_3 постійно спілкувалися, святкували родинні, іудейські свята та разом відвідували синагогу. Також пояснив, що ОСОБА_3 є єврейкою за походженням, виховувала своїх дітей та внуків у дусі самоповаги до свого походження.

Свідок ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях зазначила, що знайома з родиною ОСОБА_3 та вчилася разом з ОСОБА_2 в одному класі. Також вказала на те, що їх батьки товаришували. Стверджує, що її мати та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 при Радянському союзі разом ходили до синагоги.

Свідок ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях зазначила, що її виховання та виховання їх дітей відбувалося в іудейських традиціях, а її бабуся ОСОБА_3 завжди розповідала про історію родини і походження. Стверджує, що вони дотримувались релігійних свят та традицій єврейського народу, та разом регулярно відвідували синагогу.

Судом також встановлено, що 20 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, в якому взагалі не зазначено національності батьків заявника. Окрім того, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 також національне походження не зазначено.

Згідно ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст.11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст.6 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб'єктності.

Встановлення судом факту неправильності запису національності матері в акті громадянського стану матиме юридичне значення для офіційного підтвердження ОСОБА_2 єврейського походження, а відтак, дасть можливість отримувати з історичної батьківщини додаткові матеріальні та нематеріальні блага (соціальна допомога, лікування, навчання дітей т.д.), частіше відвідувати свою історичну батьківщину. Окрім того, у іншому порядку встановити даний факт заявник не має можливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву в частині встановлення факту, що має юридичне значення необхідно задоволити.

Що ж стосується вимоги про внесення до актового запису про народження змін щодо національності матері, суд зазначає, що встановлення факту помилкового запису є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану змін до актового запису про народження. Окрім того, заявник вправі з даною вимогою звернутися до суду в порядку позовного провадження. Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити частково.

Встановити факт помилкового запису національності матері - ОСОБА_3, «росіянка» замість вірної «єврейка» в графі «національність» актового запису про народження ОСОБА_2 №150 від 14.02.1956 року, вчиненому Ленінським районним бюро ЗАГС міста Львова.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.