Справа №463/4324/15-ц
Провадження №2/463/951/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря Скочко А.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_3 та Кредит до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «ОСОБА_3 та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що 06 вересня 2007 року між АТ «ОСОБА_3 та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 14-700кл/60 у формі відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредит в сумі 80 000 доларів США з сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 15% відсотки річних, відповідач зобов»язався повернути отримані в рахунок кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 20 лютого 2014 року та сплатити відсотки за користування кредитним ресурсами. В подальшому до кредитного договору вносились зміни додатковим договором №1 від 16.05.2008 року та Додатковим договором №2 від 12.09.2008 року, які є невідємною частиною кредитного договору, внаслідок чого відсоткова ставка була збільшена до 16 % річних.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року( справа №2/1312/159/12) із ОСОБА_4 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Банк ОСОБА_3 та Кредит заборгованість за Кредитним договором №14-700кл/60 від 06 вересня 2007 року в розмірі 1 359 789 гривень 68 копійок. Однак Рішення суду від 13.07.2012 року про стягнення заборгованості відповідачем не виконано. З 26.06.2012 року по 31.07.2015 року банком нараховані відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором та пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту на загальну суму 1 438 320,62 грн. З врахуванням наведеного просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ „Банк „ОСОБА_3 та Кредит ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, дала пояснення аналогічні поданим письмовим запереченням, вважає позов необґрунтованим, тому в задоволенні позову просила відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

У судовому засіданні встановлено, що між АТ «ОСОБА_3 та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 14-700кл/60, відповідно до якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредит в сумі 80 000доларів США, із строком остаточного повернення кредитних ресурсів до 20 лютого 2014 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % відсотків річних (а.с.6-10).

В подальшому до кредитного договору вносились зміни додатковим договором №1 від 16.05.2008 року та Додатковим договором №2 від 12.09.2008 року, які є невідємною частиною Кредитного договору, внаслідок чого відсоткова ставка була збільшена до 16 % річних. (а.с.13).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2012 року( справа №2/1312/159/12) із ОСОБА_4 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Банк ОСОБА_3 та Кредит заборгованість за Кредитним договором №14-700кл/60 від 06 вересня 2007 року в розмірі 1 359 789 гривень 68 копійок (а. с. 34-37). Проте рішення суду залишається не виконаним. З 26.06.2012 року по 31.07.2015 року Банком нараховані відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором та пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту на загальну суму 1 438 320,62 грн.

Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін.

Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до вимог ст. 1054 ч. 2 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення кредиту.

У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність позову і ухвалює рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості по кредитному договору в сумі сумі 1 438 320,62 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 530, 551, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_3 та Кредит до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» заборгованість по відсотках по кредитному договору № 14-700кл/60 від 06 вересня 2007року в сумі 1 438 320, 62 ( один мільйон чотириста тридцять вісім тисяч триста двадцять гривень шістдесят дві копійки) та 3 654 (три тисячі шістсот п»ятдесят чотири) гривні судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.