АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5720/16 Справа № 173/1478/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Городничої В.С., Куценко Т.Р.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

на заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.09.2011р. між ПАТ «Платинум банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 476/2907SFPRPG7 на суму 4426.43 грн. на строк до 02.09.2013р. У порушення норм закону та умов договорів відповідач зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконав. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитними договорами відповідач станом на 06.07.2015 року має заборгованість в сумі 3606.3 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 476/2907SFPRPG7 від 02.09.2011р. який станом на 06.07.2015р. становить в сумі 3606.3 грн., з яких: - 2913.4 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 399 грн. заборгованість за відсотками; - 293.9 грн. заборгованість за пенею; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору; стягнуті кошти зарахувати на п/р № 3303 в ПАТ «Платинум Банк» МФО 380388.

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи, у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено виникнення у відповідача зобовязань за кредитним договором; наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі, заявленому в позові щодо кожної вимоги; обґрунтованого розрахунку боргу з зазначенням періоду та розміру утворення; обсягу та правомірності відступлення права вимоги до відповідача за договорами факторингу; належного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

У судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки, страхуванням життя, майна та/або подовженої гарантії позичальника № 476/2907SFPRPG7, відповідно до умов якого Банк зобовязався надати відповідачеві кредит (по тексту Договору Кредит - 1) в сумі 4426 грн. 43 коп., з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних; зі сплатою комісії за надання кредиту - 288,00 грн., комісії за обслуговування кредит -133грн., строком на 24 місця, тобто до 02.09.2013р. Цільове призначення кредиту купівля товару (проекційного телевізору Brais). Днем видачі Кредиту 1 вважається день списання коштів з позичкового рахунку (п.1.1.1 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, Кредит-1 надається Банком Позичальнику шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок продавця за реквізитами, зазначеними Позичальником. Згідно зі п.1.1, п. 2.5 та п. 2.8 Кредитного договору, позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також здійснити всі інші платежі; перерахування коштів для погашення заборгованості за Кредитом здійснюється позичальником в період 24 до 29 число кожного місяця включно, щомісячно, рівними частинами в сумі 318,00 грн. (а.с. 5-8).

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що надання договору відступлення права грошової вимоги №20120926-Г від 26 вересня 2012 р. для дослідження неможливе, оскільки ТОВ «Кредекс Фінанс» не є суб'єктом та/або стороною вказаного договору, що унеможливлює, надання його копій, оскільки інформація, яка знаходиться у договорах містить комерційну таємницю «Платинум Банк» відповідно, яка не відновиться до діяльності ТОВ «Кредекс Фінанс», а також містить персональні дані боржників, права вимоги за якими не відступалися до ТОВ «Кредекс Фінанс».

Разом з тим, ПАТ «Платинум Банк» підтвердив, факт відступлення права вимоги за кредитними договорами до ТОВ «Бізнесфінанс», які згодом були відступлені ТОВ «Кредекс Фінанс». При цьому, Банк як первісний кредитор, надав перелік відступлених кредитних договорів, із зазначенням ідентифікуючих ознак, зокрема: П.І.Б позичальника, номеру кредитного договору, дати укладання кредитного договору, ідентифікаційного коду, кредитора, кому відступлено право вимоги, номеру договору факторингу та дати договору орингу, належним чином засвідчені відповіді ПАТ «Платинум Банк» - міститься в матеріалах справи.

Посилання суду першої інстанції, щодо не надання доказів на підтвердження передачі права грошової вимоги відносно позичальника ОСОБА_2, є помилковим.

Так, у додатках до позовної заяви містяться листи ПАТ «Платинум Банк» № 50-04-03/13663 від 08.06.2015року, як первісного кредитора та лист ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» № ФКУ383 від 04 червня 2015 року в яких надано перелік відступлених кредитних договорів, у тому числі і за оскаржуваними кредитними договорами, із зазначенням ідентифікуючих ознак (додаток № 12 та № 13 до позовної заяви).

Крім того, ст. 1082 ЦК України зазначає, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Це положення є засобом охорони майнових інтересів боржника у разі зміни кредитора у зобовязанні, яка може відбуватися і без згоди боржника. У випадку коли боржник не був письмово повідомлений, він має право вимоги доказів відступлення, на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором, тобто на момент, коли боржник фактично дізнався про заміну кредитора у його зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, що у свою чергу кореспондується з висновком Верховного суду України висловленими у Правовій позиції у постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979 цс15.

Між тим, відмовляючи ТОВ «Кредекс Фінанс» у позовних вимогах, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки обставинам справи та не прийняв до уваги, що неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст.124 Конституції України.

Тому, колегія суддів вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягненн з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 476/2907SFPRPG7 від 02.09.2011р. станом на 06.07.2015 року в сумі 3312,4 грн., з яких: - 2913.4 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 399 грн. заборгованість за відсотками.

Що стосується стягнення пені, колегія суддів ваажє за необхідне відмовити у цій частині, зважаючи на наступне.

Строк дії вищевказаного договору закінчився 02.09.2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

Враховуючі вищевказане, колегія суддів вважає, що слід застосувати строк позовної давності до вимог стягнення пені за вищевказаним кредитним договором, оскільки останній платіж відповідачем здійснений 02.10.2012 року, а позивач звернувся до суду лише 13.07.2016 року ( згідно штапму на конверті а.с.20).

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» задовольнити частково.

Заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 476/2907SFPRPG7 від 02.09.2011р. станом на 06.07.2015 року в сумі 3312,4 грн., з яких: - 2913,4 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 399 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» сплачений судовий збір у сумі 243, 60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.С.Городнича

ОСОБА_3