Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «Інкла-Київ» до приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_3 про захист ділової репутації юридичної особи, спростування недостовірної інформації, за касаційною скаргою приватного підприємства «Україна молода» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року,

встановила:

У лютому 2015 року приватне підприємство «Інкла-Київ» (далі -

ПП «Інкла-Київ») звернулось до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 2 вересня 2014 року у випуску періодичного видання «Україна Молода» за 127(4759) на 9 сторінці під заголовком «Крадіжки під прикриттям» опубліковано статтю під назвою «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_4 створили та активно «кришували» схему, за якою у кишені Сім'ї та її прислужників вивели 2 млрд. гривень із Харківського заводу «Турбоатом», в якій викладено, зокрема, наступну інформацію: «… Фактів розкрадань виявлено чимало. Ось, наприклад, слідчі розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла-Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах. А точніше, ще плюс 30 млн. гривнь до чужої кишені. Вкрасти 30 млн., як виявилося, було не важко. Відповідно до двосторонньої угоди, «Турбоатом» упродовж 2009-2010 років перерахував «Інклі» кошти у сумі 77,4 млн. гривень - за поставку товарів та виконання робіт. Утім, свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перерахували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності: «Скай-Сервіс», «Токкада-Медія», «Турбо Алекс», «Завод Метромаш», «Елаком Інвест», «Слепт Фактура». «Із цими суб»єктами господарювання було укладено низку безтоварних, тобто, нікчемних угод щодо поставки запчастин для турбін»,- пояснюють слідчі».

Вважало, що указана інформація є недостовірною, порушує його право на недоторканність його ділової репутації, паплюжить його ділову репутацію не лише в очах громадськості, але й перед діловими партнерами по бізнесу, оскільки інформує про конкретні злочинні діяння з метою наживи керівників позивача ПП «Інкла-Київ» у сфері бізнесу.

Ураховуючи викладене, просив визнати указану вище інформацію недостовірною та зобов'язати відповідачів спростувати цю інформацію в такий же спосіб, в який вона була поширена, тобто, шляхом розміщення на 9 сторінці у найближчому випуску друкованого засобу масової інформації «Україна Молода» набраного тим же шрифтом, що і стаття «Крадіжки під прикритям», наступного друкованого тексту: «Спростування. Нижченаведена інформація, опублікована на 9 сторінці випуску 127(4759) від 2 вересня 2014 року друкованого засобу масової інформації «Україна Молода» не відповідає дійсності:» і далі наводиться вище зазначений текст, який, на думку позивача, є неправдивим та принижує його ділову репутацію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

17 вересня 2015 року, позов задоволено.

Визнано недостовірною, та такою, що принижує ділову репутацію

ПП «Інкла-Київ», інформацію, опубліковану 2 вересня 2014 року в друкованому випуску періодичного видання «Україна молода»

№127 (4759) на 9 сторінці під заголовком «Крадіжки під прикриттям», опубліковано статтю під назвою: «Кабмін і Фонд держмайна часів ОСОБА_4 створили та активно «кришували» схему, за якою у кишені Сім'ї та її прислужників вивели 2,6 млрд. гривень із харківського заводу «Турбоатом» наступного змісту: «…Фактів розкрадань виявлено чимало. Ось, наприклад, слідчі розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом

ТОВ «Інкла-Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах. А точніше, ще плюс 30 млн. гривень до чужої кишені. Вкрасти 30 млн., як виявилося, було не важко. Відповідно до двосторонньої угоди, «Турбоатом» упродовж 2009-2010 років перераховував «Інклі» кошти в сумі 77,4 млн. гривень - за поставку товарів та виконання робіт. Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перераховували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності: «Скай-Сервіс», «Токкада Медія», «Турбо Алекс», «Завод Метроммаш», «Елаком Інвест», «Слепт Фактура». «Із цими суб'єктами господарювання було укладено низку безтоварних, тобто нікчемних угод щодо поставки запчастин для турбін», - пояснюють слідчі».

Зобов'язано ПП «Україна молода», ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення у номері газети «Україна молода» на сторінці 9 у найближчому випуску друкованого засобу масової інформації під назвою «Україна молода» спростування, набраного тим же шрифтом, що стаття «Крадіжки під прикриттям», з наступним текстом: «Спростування. Нижченаведена інформація, опублікована на 9 сторінці випуску №127 (4759) від 2 вересня 2014 року друкованого засобу масової інформації під назвою «Україна молода» не відповідає дійсності: «…Фактів розкрадань виявлено чимало. Ось, наприклад, слідчі розплутують випадок злочинної діяльності службових осіб «Турбоатома», які вчинили змову з керівництвом ТОВ «Інкла-Київ». Як наслідок - заволодіння коштами підприємства в особливо великих розмірах. А точніше, ще плюс 30 млн. гривень до чужої кишені. Вкрасти 30 млн., як виявилося, було не важко. Відповідно до двосторонньої угоди, «Турбоатом» упродовж 2009-2010 років перераховував «Інклі» кошти в сумі 77,4 млн. гривень - за поставку товарів та виконання робіт. Утім свої зобов'язання перед «Турбоатомом» замовник виконав лише на 47,4 млн. гривень. Решту ж грошей - тобто, саме ці 30 млн. - перераховували фірмам, які мають явні ознаки фіктивності: «Скай-Сервіс», «Токкада Медія», «Турбо Алекс», «Завод Метроммаш», «Елаком Інвест», «Слепт Фактура». «Із цими суб'єктами господарювання було укладено низку безтоварних, тобто нікчемних угод щодо поставки запчастин для турбін», - пояснюють слідчі». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПП «Україна молода» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що діями відповідачів були порушені особисті немайнові права позивача ПП «Інкла-Київ».

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна виходячи з наступного.

Заявляючи позов і обґрунтовуючи свої вимоги, ПП «Інкла-Київ» посилалось на ст. 94 ЦК України, згідно із якою юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

За змістом статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Слід зазначити, що норма ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», яка встановлює підстави для звільнення від відповідальності за порушення законодавства про інформацію, має оцінюватися в загальному контексті цього Закону, зокрема ст. 5, яка визначає право кожного на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Ухвалюючи рішення про визнання поширеної відповідачами інформації недостовірною та такою, що дискредитує позивача, суди, всупереч вищенаведеним нормам чинного законодавства, не визначили достатньою мірою характер цієї інформації, чи є вона фактичними твердженнями або оціночними судженнями та не врахували, що інформація, викладена в статті, є відтворенням власного суб'єктивного уявлення відповідачів.

Окрім того, відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2307цс15 від 2 березня 2016 року, яка всилу

ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Викладене свідчить, що при вирішені спору судом неповно встановлено фактичні обставин справи, не дано юридичної оцінки наданим сторонам доказами, відповідно до них не визначено правовідносини, що виникли між сторонами, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Україна молода» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня

2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська