ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5245/15-ц
Провадження № 2/210/468/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Ширинової К.С.,
позивача: ОСОБА_2,
представника позивача: ОСОБА_3,
представника третьої особи: ОСОБА_4
розглянувши в порядку ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, -
06 листопада 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач ОСОБА_2 із вищевказаним позовом до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилалася на ті обставини, що 26 квітня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 був укладений шлюб, зареєстрований в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актова запис №154, який 10 лютого 2015 року за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розірвано.
Вказувала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Посилалася на ті обставини, що 26 грудня 2014 року вона звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Однак, навіть за рішенням суду відповідач жодної допомоги так і не надав, що підтверджується довідками Дзержинського відділу ДВС КМУЮ Дніпропетровської області Дніпропетровської області. Відповідач життям дитини не цікавиться, батьківських обов'язків щодо її виховання та утримання не виконує. Єдиний раз він бачив свою доньку, коли забирав їх із пологового будинку, відвіз до її батьків і більше ніколи не з'являвся. З колишнім чоловіком вона не спілкується. Утримувала дитину вона самостійно за допомогою соціальної виплати та допомоги батьків.
Зазначала, що 18 вересня 2015 року вона зареєструвала новий шлюб. Її новий чоловік, - ОСОБА_7 виховує її дитину з шести місяців, матеріально забезпечує, та бажає удочерити її доньку.
Вважає, що оскільки відповідач як батько дитини не виконує батьківські обов'язки щодо виховання та матеріального забезпечення дитини, не цікавиться життям дитини, не бажає її бачити, його поведінка суперечить моральним принципам суспільства, то є за доцільне позбавити його батьківських прав у відношенні дитини.
На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Присутні у судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд її задовольнити, проти заочного розгляду не заперечували.
Відповідач до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Присутній у судовому засіданні представник третьої особи надав пояснення по суті справи, вважав за доцільне позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.
Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача та її представника ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.
Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).
За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.
Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо.
Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 виходячи з наступного.
Так судом з пояснень сторін та письмових матеріалів справи встановлено, що 26 квітня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 (а.с.3, 4) та відповідачем ОСОБА_5 був укладений шлюб, зареєстрований в Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актова запис №154 (а.с.5), який 10 лютого 2015 року за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розірвано (а.с.6).
Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якої сторони вказані батьками дитини (а.с.8).
На даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, проживає з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини було задоволено, стягнуто щомісячні аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 700,00 гривень, про що видано відповідний виконавчий лист (а.с.11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років було задоволено, стягнуто щомісячні аліменти на утримання дружини у розмірі 300,00 гривень, про що видано відповідний виконавчий лист (а.с.13).

Однак, з наданих позивачем ОСОБА_2 довідок №418 та №419 від 27 жовтня 2015 року, виданих Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що допомогу відповідач на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років так і не надавав, та за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів (а.с.10, 12).

18 вересня 2015 року позивач зареєструвала новий шлюб із громадянином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис №722 (а.с.7).

Зі слів позивача та її представника встановлено, що новий чоловік позивача виховує дитину з шести місяців, матеріально забезпечує, та бажає удочерити її доньку.

Згідно висновку виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №14/29-60 від 18 січня 2016 року вбачається, що було розглянуто матеріали щодо позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5, та встановлено, що громадянка ОСОБА_2 та громадянин ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_6 З 2014 по 2015 рік перебували у офіційному шлюбі. Після роз¬лучення дитина проживає разом із матір'ю. Згідно з рішенням Жовтневого районного суду районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року з громадянина ОСОБА_5 стягнуто аліменти, які він не сплачує, бо не має постійного джерела доходу. Громадянин ОСОБА_5 проживає окремо від дочки по АДРЕСА_2 Квартира відповідає санітарним нормам, умови проживання добрі. В кім¬натах є все необхідне для проживання. За інформацією Дзержинського відділення поліції Криворізького відділу по¬ліції ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні громадянина ОСОБА_5 прово¬дилася перевірка, в ході якої виявлено що на ОСОБА_5 компрометуючих матеріалів немає. ОСОБА_5 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав і не має наміру брати участь у спілкуванні та вихованні дочки. Виходячи з вищезазначеного, враховуючи інтереси дитини та керуючись ст.164 Сімейного кодексу України, виконком Дзержинської районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5 відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача ОСОБА_5 від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню малолітньої доньки, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що згідно п.2 ч.1ст.164 СК України, є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини.

Зважаючи на те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору в розмірі 487,20 гривень.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст.10, 11, 57 - 60, 169 ч.4, 212 - 215, 223, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої, - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Ю. Вікторович