Справа № 138/204/16-ц
Провадження №:2/138/185/16
У Х В А Л А

21 січня 2016 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Лисенко Т.Ю., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2016 ОСОБА_1 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Форма і зміст позовної заяви, визначені ст. 119 ЦПК України. Зокрема, п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позовній заяві позивач зазначає ціну позову у розмірі 54000 грн., яка визначена ним відповідно до вартості квартири станом на 13.09.2006, вказаної в договорі купівлі-продажу спірного майна від 13.09.2006. З урахуванням позовних вимог та такої ціни позову позивач сплатила судовий збір в сумі 783,85 грн.

Разом з тим згідно п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

При зверненні до суду позивачем до позовної заяви не додано докази на підтвердження, що дійсна вартість спірного майна станом на час звернення до суду становить 54000 грн. При цьому згідно з п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Частина 2 ст. 80 ЦПК України встановлює, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Така позиція викладена і в зазначеній вище постанові Пленуму ВССУ та передбачена ч. 2 ст. 6 Закону України Про судовий збір.

Ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 та доданими до неї документами, суд приходить до висновку, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру судового збору, з урахуванням предмету спору, у сумі 3945,00 грн. та надання позивачу часу для здійснення сплати недоплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 80 ч. 2, 119 п. 4 ч. 2, ч. 5, 121 ч. 1, 209 ч. 5, 210 ЦПК України, п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, надавши позивачу строк три дні з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Лисенко Т.Ю.