Справа № 211/2301/16-ц
Провадження № 2/211/1643/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Форманчук К.М.

у відсутність позивача ОСОБА_1

у відсутність відповідача ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору на виготовлення товару та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору на виготовлення товару та стягнення моральної шкоди, вказавши, що між ним та відповідачем був укладений договір № б/н від 18.01.2015року, на виготовлення м'якого кутка, вартість якого складає 8200,00 грн..

22.03.2015року, був зроблений та привезений куток з великим обсягом недоліків і порушенням усіх термінів виготовлення. Але відповідач дав розписку щодо виконання усіх недоліків, після чого отримав від позивача залишок коштів за договором. Після тривалих переговорів та обіцянок не отримавши від відповідача бажаного результату з його зобов'язань та усуненню недоліків, позивач звернувся з письмовою претензією до відповідача, яку вручено особисто. Позивач також звернувся з письмовою заявою до виконкому Жовтневої районної у м. Кривому Розі з вимогою щодо повернення грошей за виготовлений м'який куток неналежної якості, на що отримав відповідь щодо надання згоди ФОП ОСОБА_2 на повернення грошей. Коли позивачем не було отримано, навіть частково, грошей за неякісний м'який куток, він звернувся до Державної споживчої інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, від якої надійшла відповідь про неможливість перевірки. Після чого ОСОБА_1 викликали до районного відділу міліції Жовтневого району м. Кривий Ріг, де він склав письмову заяву на ФОП ОСОБА_2 для його розшуку. Та беручи до уваги той факт що ФОП ОСОБА_2В, здійснює підприємницьку діяльність не маючи на те відповідних документів, так як оригінали всіх документів ФОП ОСОБА_2 знаходяться під заставу на відшкодування збитків, позивач змушений звернутися до суду для вирішення даного питання, оскільки відповідач був зобов'язаний прийняти від позивача товар та повернути йому сплачені за нього гроші у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, що є грошовим зобовязанням.Таким чином, станом на день пред'явлення позову за період від 22.03.2015рік по 22.10.2015 рік, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу наступну суму: грошові кошти за повернутий товар у розмірі 8000 гривень; 3% річних: 140.71 гривень вартість товару 8000 грн. х 3% / 365 х 214 кількість днів з моменту написання розписки на переробку по дату відповіді з інспекції прав споживачів 214 днів = 140.71 гривня ; сума збільшення боргу з урахуванням інфляції-3160 гривень вартість товару 8000 грн. х 39.5% інфляції у місяці на 22.03.2015 р.. =3160 гривень; суму неустойки: вартість товару 8000 грн. х 214 кількість днів з моменту подання заяви по подання позову мінус 14 днів 200 днів х 1% = 16 000 гривень.

Тому позивач проситьрозірвати договір на виготовлення товару, укладений з відповідачем «18» січня 2015 року, та стягнути з нього 50 000 гривень, з яких: 8000 гривень ціна товару, 140,71 гривня 3% річних, 3160 гривень збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, 16 000 гривень неустойки та 22 699.29 гривень відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Оскільки судове засідання проводиться без участі сторін, суд вважає, що його можливо провести без фіксування технічними засобами, на підставі наявних у справі матеріалів, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 18.01.2015 року уклали договір № б/н на виготовлення м'якого кутка, вартість якого, згідно договору складає 8200,00 грн.. Згідно п. 2.2 вищезазначеного договору у виконання умов договору замовник вніс передплату в розмірі 4000гривень, а залишок в розмірі 4200 гривень, повинен сплатити в день виконання робіт, що підтверджено договором № б/н від 18.01.2015 року. Згідно п. 2,3 зазначеного договору, виконавець, зобовязується виконати роботу в строк 14 (чотирнадцяти) робочих днів. Термін виконання замовлення може бути збільшений у разі, якщо замовник не зможе здійснити прийом продукції (а.с. 10- копія договору). Куток був зроблений та привезений 22.03.2015року, але з великим обсягом недоліків і порушенням усіх термінів виготовлення. в результаті чого були складені розписки від 17.03.2015року в якій зазначено, що відповідач отримав від позивача передплату в розмірі 800грн., та 22.03.2015 року в якій зазначено, що в залог переробки дивану відповідач отримав у позивача 3200грн (а.с.5- копії розписок). З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався в різноманітні інстанції, але відповідач своїх зобов'язань по виконанню умов договору не виконав. В наслідок не виконання відповідачем зобовязань за договором позивач, після тривалих переговорів та обіцянок не отримавши від відповідача бажаного результату з його зобов'язань та усуненню недоліків, змушений звернутися до суду з захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з ст.ст.526,530,599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст..626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст..638 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст..629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Однак, до цього часу, всупереч договору відповідачем договірні зобов'язання не виконані, сплачені позивачем кошти в розмірі 8000,00грн., які були йому надані для виконання робіт за договором (4000 грн. + 800 грн. + 3200 грн.), відповідач не повернув.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Оскільки позивач є споживачем товару, який йому передав відповідач (виконавець за договором), але в неналежній якості, то на правовідносини позивача із відповідачем розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно дост.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Позивач повністю сплатив обумовлену суму за м'який куток, а відповідач в свою чергу належним чином не виконав умови договору.

Стаття 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Відповідно дост.8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати, зокрема, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний ... Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж.

Відповідач жодних доказів на підтвердження належності виконання своїх обов'язків за договором з позивачем не надав. Тому з нього на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за повернутий товар у розмірі 8000 гривень; 3% річних: 140.71 гривень ; сума збільшення боргу з урахуванням інфляції: 3160 гривень; сума неустойки 16 000 гривень, а всього 27300,71гривню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують договірні правовідносини, а саме укладено договір № № б/н від 18.01.2015 року про виготовлення та доставку м'якого кутка, які не передбачають такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Також, позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди позивачу. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ч.3ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", тому суд, відповідно до ч.3ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. За подання позову позивач повинен був сплатити 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за вимоги матеріального характеру, а всього 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.526,530,610,611,629,865-872 Цивільного кодексу України, ст. ст.3,4,15, 57-61,88,209-218, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору на виготовлення товару та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір № б/н від 18.01.2015 року на виготовлення товару, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передоплату за договором № б/н від 18.01.2015 року в сумі 27300 (двадцять сім тисяч триста) гривень 71коп., з яких: 8000 (вісім тисяч) гривень - ціна товару, 140(сто сорок)гривень 71 коп. - 3% річних, 3160 (три тисячі сто шістдесят) гривень - збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, 16 000(шістнадцять тисяч) гривень - неустойка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3