Справа № 182/8405/15-ц
Провадження № 2/0182/824/2016
21.01.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Тихомирова І.В.
при секретарі: Рахуба О.Г.
за участю: позивача: ОСОБА_1
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про зняття арешту, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (далі ВДВС Нікопольського МРУЮ) про зняття арешту.
Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 31 серпня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-5153 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу, в межах суми боргу.
ОСОБА_3 про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 28352572 від 03 вересня 2010 року, було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1997 року, за реєстровим № 4-6764.
Вказаний арешт був накладений державним виконавцем на майно позивача у звязку з наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 станом на 31 серпня 2010 року в розмірі 8 919,99 грн.
Позивач звертався до ВДВС Нікопольського МРУЮ з заявою про зняття арешту у звязку з погашенням заборгованості, однак йому було відмовлено на підставі ст. 50, ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження.
Враховуючи те, що станом на 01 листопада 2015 року заборгованість за виконавчим листом № 2-5153 відсутня, ОСОБА_1 продовжує сплачувати аліменти щомісячно у визначеному судом розмірі, він просив суд зняти арешт з його майна.
В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Не заперечили проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача ВДВС Нікопольського МРУЮ про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.11), однак в судове засідання не з'явився.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
ОСОБА_3 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення.
Порядок зняття арешту визначений ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження зі змісту якої вбачається, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, або у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, повязані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Як встановлено судом, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 31 серпня 2010 року у звязку з наявністю у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 8 919,99 грн. станом на 31 серпня 2010 року (а.с.4) було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить позивачу, в межах суми боргу, зокрема на квартиру АДРЕСА_2, яка належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1997 року, за реєстровим № 4-6764.
ОСОБА_3 довідки державного виконавця ВДВС Нікопольського МРУЮ від 02 листопада 2015 року, заборгованість позивача за виконавчим листом № 2-5153, виданого 09 жовтня 2007 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, відсутня, та станом на 01 листопада 2015 року існує переплата у сумі 624,88 грн. (а.с.6).
Враховуючи те, що заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-5153 відсутня, ОСОБА_1 продовжує сплачувати аліменти щомісячно у визначеному судом розмірі, та відповідно до вимог ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження суд приходить висновку про доцільність задоволення позову ОСОБА_1 щодо зняття арешту з належного йому майна.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 57, 60, 212-215, 217, 218, 224 ЦПК 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 60 ч. 5 Закону України „Про виконавче провадження, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти арешт, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 31 серпня 2010 року на нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1997 року, за реєстровим № 4-6764.
Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 03 вересня 2010 року за № 10205823 про арешт квартири АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6