У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 Справа №607/11130/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, за погодженням начальника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 за погодженням начальника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, звернулася з поданням до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про примусове проникнення на територію майданчику стоянки для транспортних засобів, що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Корольова, 1, яка підпорядковується ФОП ОСОБА_4 вул. Брюкнера, 2/27 м. Тернопіль, з метою безоплатного вилучення, транспортного засобу ЗАЗ TF699Р, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який арештований в ході виконання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонний судом.

Зокрема у поданні старший державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 зазначила, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №27412060 згідно виконавчого листа №2-307/2011 від 04.02.2011 року Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_5 в користь ПАТ ОСОБА_6 54712,81 грн., в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно-автомобіль ЗАЗ ТF699Р, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний відповідачці ОСОБА_5, жительці м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 97/15.

06.07.2011 року державним виконавцем керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам для відома та виконання.

Керуючись ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено запити в реєструючі органи для перевірки майнового стану боржника.

Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 06.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови надіслано сторонам та на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

07.12.2012 року у Перший відділ державної виконавчої служби надійшла інформація з УДАІ УМВСУ про те, що згідно обліку транспортних засобів та їх власників ОСОБА_5 має у власності транспортний засіб ЗАЗ ТF699Р, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

12.11.2012року державним виконавцем, описано транспортний засіб ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та передано на відповідальне зберігання зберігачу ОСОБА_7.

14.02.2013 року державним виконавцем керуючись ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення експерта для оцінки майна боржника. Згідно акту №21/138/13/а передачі арештованого майна до договору №21/138/13/а від 13.09.2013 року директор Тернопільської філії ПП «Спеціалізованого підприємства «Юстиція» - ОСОБА_8 прийняв на аукціон від старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби ОСОБА_9 легковий седан -В, автомобіль ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору за місцем зберігання описаного та арештованого майна, а саме майданчик (стоянка) за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова, 1, який підпорядковується ФОП ОСОБА_4.

Згідно акта державного виконавця від 17.05.2016 року, виходом державного виконавця за адресою майданчику (стоянки) м. Тернопіль, вул. Корольова, 1, встановлено, що вимогу державного виконавця про повернення автомобіля, працівниками даної стоянки відмовлено. Представитись та підписатись в акті державного виконавця невстановлені особи відмовились.

Повторним виходом державного виконавця 01.07.2016 року за участю представника стягувана ПАТ «Креді ОСОБА_10» ОСОБА_11, боржника ОСОБА_5, інспектора Тернопільського міського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_12, встановлено, що на вимогу державного виконавця про повернення автомобіля, працівниками даної стоянки відмовлено, та вищевказаний транспортний засіб, знаходиться на даному майданчику (стоянці). Даний факт зафіксовано на фото доданих до матеріалів подання. Представником стоянки, який представився ОСОБА_13 повідомлено, що повернення автомобіля буде здійснено за умови сплати витрат пов'язаних із його зберіганням, про що державним виконавцем складено акт.

Вимогою державного виконавця призначено виконання на 28.07.2016 року, з метою вилучення транспортного засобу ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, реєстраційний номер BOO 168АН.

Згідно акта державного виконавця від 28.07.2016 року, виходом державного виконавця за адресою майданчику (стоянки) м. Тернопіль, вул. Корольова, 1, встановлено, що вимогу державного виконавця про повернення автомобіля, працівниками даної стоянки відмовлено. Представитись та підписатись в акті державного виконавця невстановлені особи відмовились.

16.08.2016 року державним виконавцем керуючись ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вчинено запит у Тернопільську міську раду про те, кому підпорядковується майданчик (стоянка) за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова, 1. 21.09.2016 року надійшла відповідь з Тернопільської міської ради про те, що згідно інформації управління транспорту, комунікації та звязку, майданчик (стоянка) за адресою м. Тернопіль, вул. Корольова, 1, не входить в перелік майданчиків для платного паркування. Відповідно, управління не має відомостей щодо підпорядкування вищезазначеного майданчика.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.10.2016 року нежитлові будівлі, за адресою: м. Тернопіль, вул. Корольова, 1, перебувають у приватній власності ОСОБА_4. Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в особі начальника не укладав будь яких договорів щодо зберігання вищевказаного транспортного засобу. За таких обставин дії особи ОСОБА_13 суперечать нормам діючого законодавства України.

В судовому засіданні старший державний виконавець подання підтримала, та просить його задовольнити и з підстав наведених у ньому.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Положення даної норми ЦПК України спрямовані на реалізацію права особи, передбаченого ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

З подання вбачається, що старший державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження до нежитлового приміщення - майданчика стоянки для транспортних засобів, що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Корольова, 1, де перебуває арештований на підставі постанови ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2012 року, автомобіль ОСОБА_5 марки ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, реєстраційний номер BOO 168АН. Для проведення та організації виконавчих дій необхідно реалізувати майно боржника, зокрема вищевказаний автомобіль. Реалізувати зазначене майно неможливо оскільки ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_13, відмовляють у наданні доступу до описаного транспортного засобу та його видачі, вимагаючи оплату за перебування транспортного засобу на стоянці по вищевказаній адресі, однак старшим державним виконавцем не надано суду належних доказів в обґрунтування відмови ОСОБА_4 видавати автомобіль.

Окрім цього, як вбачається із актів державного виконавця датованих 17.05.2016 року, 01.07.2016 року, в яких зазначено, що виходом державного виконавця за адресою майданчику (стоянки) м. Тернопіль, вул. Корольова, 1 - стоянка, яка підпорядковується ФОП ОСОБА_4, вимогу державного виконавця про повернення автомобіля, працівниками даної стоянки відмовлено. Представитись та підписатись в акті державного виконавця невстановлені особи відмовились. Проте, у зазначених актах відсутні відомості про недопущення державного виконавця службовими особами на територію автостоянки до транспортного засобу боржника, з метою вчинення ним виконавчих дій, що є обовязковою умовою для примусового проникнення до володіння особи у якої знаходиться майно боржника. Інших будь-яких доказів, які б підтверджували факти недопущення державного виконавця на територію зазначеної стоянки, суду не надано, а питання щодо повернення транспортного засобу повинно вирішуватися у спосіб визначений Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 17.12.2008 року, згідно якого повернення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за вимогою державного виконавця.

Крім того у вищезазначених актах відсутні поняті, в присутності яких державний виконавець здійснював вихід до даної стоянки, що суперечить нормам ЗУ «Про виконавче провадження», який чітко передбачає, що присутність понятих є обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнений, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна. Окрім цього акти державного виконавця про вихід його на територію стоянки складені 2016 роком, а автомобіль поміщений на майданчик для зберігання для транспортних засобів у 2013 році, тому не зрозуміло чи вчинялися державним виконавцем виконавчі дії, зокрема чи здійснювалися виходи на територію майданчика за період із 2013 року по 2016 рік, оскільки відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вжити передбачених Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено та своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України; невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Вищезазначене свідчить про те, що порядок примусового вилучення майна боржника, що перебуває в інших осіб, в повній мірі регламентований відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», що надають право державному виконавцю в примусовому порядку вилучати майно боржника у зазначених осіб у разі, якщо вони перешкоджають його вилученню. У даному випадку Закон не вимагає від державного виконавця надання дозволу суду на примусове вилучення такого майна, окрім цього у листі Департаменту ДВС «Щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв» визначено чіткий перелік питань, з якими державний виконавець має право звернутись до суду при здійсненні виконавчого провадження, однак питання яке ставиться старшим державним виконавцем у поданому ним поданні перед судом, не міститься у такому переліку.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що у вищевказаному Листі визначено форму та зміст подання, з яким держаний виконавець звертається до суду, та яких останній повинен дотримуватися, зокрема у подання підписується державним виконавцем із зазначенням дати її подання, однак у данні з яким звернулася старший державний виконавець про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, не містить дати звернення до суду, зокрема відсутня дата погодження вказаного подання начальником Тернопільського міського відділу ДВС.

З огляду на вищевикладене приходжу до висновку, що подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про примусове проникнення на територію майданчику стоянки для транспортних засобів, що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Корольова, 1, яка підпорядковується ФОП ОСОБА_4, не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.376 ЦПК України. У разі невиконання законних вимог державного виконавця посадовою особою таке питання повинно вирішуватися у порядку передбаченому ст.90 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 223, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, за погодженням начальника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Кунцьо С.В.