Справа № 529/535/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, що складається з земельної ділянки площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - ОСОБА_2 селищна рада/, земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташованої в смт. Диканька Диканського району Полтавської області, а також домоволодіння, яке знаходиться по вул. Черняховського, 44 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, однак через відсутність відомостей про цю землю у державному земельному кадастрі та правовстановлюючого документа на будинок на ім'я померлого позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на нього, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - ОСОБА_2 селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - ОСОБА_2 держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача ОСОБА_2 селищно ради та третьої особи ОСОБА_2 держнотконтори.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 липня 2015 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 301525, виданим 14 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Полтавській області.

За життя нині померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії /далі - Державний акт/ Р2 № 616314, виданого 28 лютого 2003 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів, належала земельна ділянка площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради. Окрім цього на підставі Державного акта серії ІІІ-ПЛ № 039944, виданого 11 квітня 2000 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів, нині померлий ОСОБА_4 володів земельною ділянкою площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області. Державні акти були видані у визначеному на той час порядку і зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаних земель нині померлому ОСОБА_3 також підтверджено витягом та довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданими відділом Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Полтавської області 14.01.2016 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_3 Державних актів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище земельні ділянки належали нині померлому ОСОБА_3 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не були внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Окрім вказаних земельних ділянок нині померлому ОСОБА_3 належало домоволодіння, яке розташоване по вул. Черняховського, 44 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, яке ним було побудоване на підставі Дозволу на проведення робіт, виданого 04 грудня 1965 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради депутатів трудящих.

Згідно технічного паспорта, виготовленого 24 березня 2016 року приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, погреба вхідного - літ. а1, а2, вбиральні - літ. В, огорожі № 1, воріт огорожі № 2, трубопроводу № 3. Однак нині померлий ОСОБА_3 за життя не встиг зареєструвати вказане вище нерухоме майно на своє ім'я, хоча володів ним на законних підставах.

З довідки ОСОБА_2 селищної ради вбачається, що нині померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у вказаному вище домоволодінні до дня своєї смерті.

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення права власності у померлого ОСОБА_3 на вказаний будинок, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки за життя нині померлий ОСОБА_3 правомірно набув право власності на вказане вище домоволодіння, хоча і не встиг оформити право власності на нього на своє ім'я, суд приходить до висновку, що це нерухоме майно належало померлому на законних підставах і є спадковим.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач по справі ОСОБА_1 була дружиною нині померлого ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про одруження, виданого 14 березня 1963 року Кегичівською селищною радою депутатів трудящих Харківської області, а тому є спадкоємцем за законом першої черги.

З довідки ОСОБА_2 держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, яка була дружиною померлого, про прийняття спадщини. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність відомостей про спірні земельні ділянки у Державному земельному кдастрі, а також відсутність правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння на ім'я нині померлого ОСОБА_3

Враховуючи, що вказані вище земельні ділянки та домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_3 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-318, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, 86, 100 ЦК України в редакції 1963 року ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Диканьки Диканського району Полтавської області та належала померлому 12 липня 2015 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 039944, виданого 11 квітня 2000 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1193.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної Диканського району Полтавської області та належала померлому 12 липня 2015 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 616314, виданого 28 лютого 2003 року ОСОБА_2 селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Черняховського, 44 в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області, складається в цілому з житлового будинку літ. А-1, погреба вхідного - літ. а1, а2, вбиральні - літ. В, огорожі № 1, воріт огорожі № 2, трубопроводу № 3 та належав померлому 12 липня 2015 року ОСОБА_3 на підставі Дозволу на проведення робіт, виданого 04 грудня 1965 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради депутатів трудящих Диканського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: