233 № 233/2509/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Махота О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, відшкодування моральної шкоди, у якій посилаючись на ст.ст. 133-135 ЦПК України просив суд витребувати з бюро технічної інвентаризації м. Костянтинівка та з державного реєстру нерухомого майна відділу реєстрації Костянтинівської міської ради відомості щодо права власності на даний час квартири АДРЕСА_1, для долучення останніх до матеріалів цивільної справи. Зазначив, що дані докази необхідні для подання заяви про забезпечення позову та він не може одержати ці відомості самостійно, так як дана інформація не надається на запити громадян та за її отримання необхідно сплатити кошти, які в нього на теперішній час відсутні, бо він є інвалідом ІІ групи. Також зазначив, що ці матеріали можуть бути доказами у цивільній справі та підтвердять вимоги позивача.

Сторони, присутність яких не є обов*язковою, в судове засідання не з*явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд прийшов до наступного.

Зі змісту ст. 133 ЦПК України вбачається, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або в них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, метою такого процессуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, що беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що у майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Відповідно до ч.1 ст.135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред*явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, попереднє судове засідання із викликом сторін призначене на 16 вересня 2016 року о 13-00 годині, станом на теперішній час думка позивача та відповідача по суті позовних вимог та заперечень судом не з*ясовувалася.

При цьому, з заяви ОСОБА_1 не вбачається обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливимабо ускладненим при вирішені зазначеного клопотання про витребування цих доказів під час попереднього судового засідання або до початку розгляду справи по суті.

Документів у підтвердження звернення позивача за отриманням певних відомостей та одержання відмови їх наданні із зазначенням підстав, а так само доказів того, що запитувані відомості можуть бути знищені чи втрачені, надано не було.

З врахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для забезпечення доказів, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-135, 209, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя