Справа № 521/8980/16-ц
Провадження № 2/521/3761/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору № 99-949М від 01.06.1999 року купівлі продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_1 дійсним та визнання права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 07.11.2014 року.

Позов мотивовано тим, що 01.06.1999 року на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ОСОБА_3 та відповідачем, було укладено договір купівлі-продажу квартири № 701299-949М, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Після оформлення документів зазначений договір було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. ОСОБА_3 помер 07.11.2014 року. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено в видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належним йому майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально, тому він звернулась до суду із зазначеним позовом та просив визнати вказаний біржовій договір купівлі-продажу дійсним та визнати його права власності на зазначену квартиру.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про місце і час слухання справи були сповіщені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с.69,70,77,78)

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав до суду заяву в якій він не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить їх задовольнити в повному обсязі, та просить провести розгляд справи за його відсутності(а.с.73)

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.06.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №99-949М, відповідно до умов якого позивач придбав квартиру за адресою АДРЕСА_3, договір був оформлений та зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь», право власності позивача було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується копією листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (а.с.79)

ОСОБА_3 помер 07.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15,36), відповідними довідками(а.с.44,45), копією актового запису про смерть(а.с.54), копією витягу з держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.55), що містяться в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_3

З матеріалів спадкової справи № 5/2015 від 27.04.2015 року (а.с.34-67) вбачається, що позиває є сином ОСОБА_3, померлого 07.11.2014 року, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, отримав свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру йому було відмовлено, що підтверджується копією листа нотаріуса (а.с.76)

Згідно положень ст.ст. 1217,1223, 1296 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування мають право спадкоємці, які прийняли спадщину; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003р. до правовідносин, які виникли до 01.01.2004р. застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Купівля-продаж житла є договірним зобовязанням і регулюється правилами цивільного законодавства.

Згідно ст.224 ЦК УРСР 1963 р., що підлягає застосуванню до спірних відносин з огляду на дату укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Спірний договір містить всі істотні умови, сторонами виконано свої зобовязання за вказаним договором, ОСОБА_3 було сплачено відповідачу обумовлену ціну квартири, відповідач передав квартиру ОСОБА_3, ОСОБА_3 зареєстрував за собою право власності на вказану квартиру, у звязку із чим суд доходить висновку про задоволення позову в частині визнання вказаного договору дійсним.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту в обраний ним спосіб шляхом визнання зазначеного вище біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Керуючись ст.47,224,225,227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), ст.1217,1223,1268,1296,1297 ЦК України,ст..10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99-949М від 01 червня 1999 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь», в журналі реєстрації договорів обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер №99-949 від 01.06.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 07.11.2014 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мурзенко М.В.