Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 вересня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

- головуючого судді Шепетко І.О.,

- за участю секретаря Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на квартиру за адресою вул.. Собранецька, 118/8 в м. Ужгород. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 272 від 14 вересня 2005 року у приватну власність йому була виділена квартира № 8 за адресою вул. Собранецька, 118, м. Ужгород. На підставі даного рішення 23 вересня 2005 року КП «Ужгородське МБТІ» видало свідоцтво про право власності та внесло відповідні відомості до реєстру права власності на нерухоме майно. У 2005 році, на час перебування на. заробітках у республіці Чехія, позивач надав відповідачу ОСОБА_2 повноваження слідкувати за даною квартирою, для чого оформив довіреність, віддав усі правовстановлюючі документи та ключі для вільного доступу до приміщення. У 2010 року, по поверненню з-закордону, позивач випадково дізнався, що за час його відсутності, відповідач ОСОБА_2 уклала низку договорів від імені позивача, предметом яких було відчуження спірної квартири. Так право власності позивача на спірну квартиру було неправомірно скасовано та, в процесі переходу до третіх осіб, було зареєстровано за невідомою позивачу ОСОБА_4

З метою захисту свого порушеного права, позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними. Заочним рішенням суду по справі № 2-340/11 від 06.12.2013 року було визнано недійсними договір купівлі продажу квартири від 20.10.2005 року, укладений між ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності від 08.08.2005 р. від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_3, а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Монич Р.1. та зареєстрований в реєстрі за №3056. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 26.05.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності від 12.04.2010 року від імені ОСОБА_4, а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №674. Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Право власності ОСОБА_4 було скасовано реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що видано Витяг №37237077 від 07.05.2015 року. Згідно даного витягу реєстраційний номер спірної квартири у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно було змінено на №01. Оскільки усі правовстановлюючі документи на спірну квартиру були передані позивачем відповідачу ОСОБА_2 та в ході її недобросовісних дій були втрачені, де вони знаходяться на даний момент не відомо, доступу до них у позивача немає. Так було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру та оригінал технічної документації на квартиру. Без вказаних документів реєстрація права власності на спірну квартиру неможлива.

Позивач неодноразова звертався до Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області з метою заново зареєструвати право власності на спірну квартиру згідно рішення ВК УМР № 272 від 14 вересня 2005 року про надання права власності на таку та згідно рішення суду про скасування неправомірно зареєстрованого права на таку. Але, оскільки у рішенні суду не вказано вимогу визнати та зареєструвати таке право за позивачем, реєстраційна служба надавала відмови у здійсненні реєстрації права власності за позивачем. В результаті, позивачу не надали письмової відмови у реєстрації, а лише усно розяснили неможливість проведення такої процедури. У звязку з чим вимушений звернутися до суду з вимогою про визнання за ним права власності на квартиру за адресою: м.Ужгород, вул. Собранецька, 118/8.

В судове засідання позивача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Проте, як вбачається з матеріалів справи, наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином через оголошення в газеті "Новини Закарпаття" № 103 (4568) від 13 вересня 2016 року, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 272 від 14 вересня 2005 року у приватну власність йому була виділена квартира № 8 за адресою вул. Собранецька, 118, м. Ужгород.

Заочним рішенням суду по справі № 2-340/11 від 06.12.2013 року було визнано недійсними договір купівлі продажу квартири від 20.10.2005 року, укладений між ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності від 08.08.2005 р. від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_3, а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Монич Р.1. та зареєстрований в реєстрі за №3056. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 26.05.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності від 12.04.2010 року від імені ОСОБА_4, а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №674. Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру. Рішення набрало чинності. Даним рішенням встановлено, що 08.08.2005 року ОСОБА_5 було видано довіреність на імя ОСОБА_8, яка була посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за № 2219. На підставі зазначеної довіреності, 20.10.205 року, від імені ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу квартири, відчужила квартиру ОСОБА_3

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомоо майна, вбачається, що відомості про право власності відсутні, відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є, зокрема, рішення судів про таке, що набрали законної сили.

Таким чином, враховуючи, що договір купівлі-продажу, за яким спірна квартира вибула із володіння позивача визнаний недійсним, реєстрація спірної квартири за відповачем скасована, то позивач є власником зазначеної квартири. Враховуючи, що відповідачі не повернули позивачу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, чим чинять перешкоди позивачу у користуванні своєю власностю, суд приходить до висновку, що позов обгрунтованний та підлягає до задоволення.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 184, 321, 334, 386, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88,85, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру за адресою: м. Ужгород, вул.. Собранецька, 118/8.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати по 243 грн. 60 з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9