Провадження № 2/752/9/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.09.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Заступника прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а :

заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, який виданий ОСОБА_1, і зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.2009 року за № 07-7-05091, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 15.04.2011 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку по вул.Вільямса, 12 в Голосіївському районі м.Києва, кадастровий номер НОМЕР_1, що виданий ОСОБА_2 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.12.2011 р. за № 07-7-06570.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 було прийнято з грубим порушенням вимог чинного законодавства, який регулює питання передачі у власність громадянам земельних ділянок, а саме:проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за замовленням ОСОБА_1 не розроблявся, не погоджувався Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, не погоджувався відповідними контролюючими органами, проект рішення міської ради про передачу у власність земельної ділянки Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації не готувався, що було встановлено судовими рішеннями, а саме постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.11.2011 р. та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 р., відповідно до яких рішення Київради від 18.12.2008 р. № 922/922 в частині передачі земельних ділянок у власності громадян, в т.ч. ОСОБА_1 скасовано.

Оскільки рішення про виділення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки було прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, то відповідно на підставі положень ст.155 ЗК України позивач просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також державний акт, виданий на ім»я останнього.

В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що при вирішенні питання щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 були грубо порушені вимоги чинного земельного законодавства і дане рішення прийнято без відповідного розроблення проекту землевідведення, без його погодження відповідними державними органами.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, посилаючись, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права,а також на необґрунтованість заявленого позову.

Представник Київської міської ради заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи заперечення тим, що судові рішення, на які посилається позивач при зверненні до суду, скасовані, а рішення Київради від 18.12.2008 р. № 922/922 в частині виділення земельної ділянки ОСОБА_1 є чинним, в зв»язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922 «Про передачу громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва» були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жулини у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва, передано громадянам у приватну власність земельні ділянки загальною площею 99 га для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських будівель і споруд (додаток № 1 до рішення) та загальною площею 38 га для ведення садівництва (додаток № 2 до рішення) у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Вказаним рішенням було затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів окремого об'єкта містобудування - будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м. Києва; внесено зміни до Генерального плану м. Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, а саме: територію, яка передається відповідно до цього рішення, вилучено із зони зелених насаджень загального користування та переведено за функціональним призначенням до території садибної житлової забудови; затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом'янському та Голосіївському районах м. Києва.

Пункт 900 списку громадян, яким передається у приватну власність земельні ділянки для будівництва та ослугоування житлових будинків, господарських будівель і споруд у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та у Голосіївському районах м.Києва, що є додатком № 1 до рішення Київської міської ради №922/922, містить посилання, що ОСОБА_1 передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також на виконання даного рішення йомуїй видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстрований 22.12.2009 р. Головним управлінням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05091.

В подальшому, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купив земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

В подальшому ОСОБА_2 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.12.2011 р. за № 07-7-06570.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинна на час прийняття оскаржуваного рішення) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

На момент прийняття Київською міською радою рішення № 922/922 діяв Регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві, затверджений рішенням Київської міської ради від 15 липня 2004 р. (з наступними змінами та доповненнями) N 457/1867 «Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві».

Відповідно до п. 1 ст. 9 Регламенту підставою для розроблення документації із землеустрою є згода Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради та технічне завдання на розробку відповідної документації із землеустрою, погоджене з Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 1 ст. 10 Регламенту встановлено, що погоджена документація із землеустрою разом із супроводжувальним листом подається землевпорядною організацією до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) для розгляду, підготовки проекту рішення Київської міської ради та його передачі до Київської міської ради для прийняття відповідного рішення в порядку, визначеному розділом 4 цього Регламенту. Якщо документація із землеустрою не буде подана у визначений строк до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), то згода втрачає чинність і відповідна земельна ділянка включається до переліку земельних ділянок, права на які набуваються на конкурсних засадах в порядку, визначеному законодавством.

Остаточне рішення щодо затвердження переліку земельних ділянок, права на які набуваються на конкурсних засадах, приймається Київською міською радою.

Звертаючись до суду позивач посилається на те, що проект землевідведення щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки по вул.Вільямса, 12 в м.Києві не розроблявся, не погоджувався відповідними державними органами, не годувався проект рішення Київської міської ради, внаслідок чого рішення Київської міської ради №922/922 від 18.12.2008 р. є незаконним, що встановлено судовими рішеннями, а саме: постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.11.2011 р. та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 р.

Як встановлено в ході судового розгляду Окружним адміністративним судом м.Києва 17.11.2011 р. було ухвалено рішення про скасування рішення Київської міської ради від 18.12.2008 р. № 922/922 щодо передачі земельних ділянок у тому числі ОСОБА_1

Зазначене рішення в частині скасування рішення Київської міської ради від 18.12.2008 р. № 922/922 було залишено без змін відповідно до постанови Київського апеляційного суду м.Києва від 05.04.2012 р.

В подальшому, відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 р. постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.11.2011 р., на яку посилається позивач, скасовано, а провадження у справі - закрито.

Тобто, на момент розгляду справи рішення Київської міської ради від 18.12.2008 р. № 922/922 щодо передачі громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва у мікрорайоні Жуляни у Солом»янському та Голосіївському районах м.Києва в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_1 є чинним.

Враховуючи викладене на момент розгляду справи у суду відсутні підстави з врахуванням досліджених доказів прийти до обґрунтованого висновку, що при підготовці рішення Київської міської ради № 922/922 від 18.12.2008 р. проект землеустрою про передачу громадянам у власність (в т.ч.ОСОБА_1.) земельних ділянок в мікрорайоні Жуляни не розроблявся, а рішення про передачу земельної ділянки є незаконним.

З огляду на це, не підлягають задоволенню вимоги про визнання недійсним державний акту на право власності на вказану земельну ділянку, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.2009 року за № 07-7-05091, який був виданий на підставі зазначеного рішення, яке є чинним.

Крім того, відповідно до положень ст..152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто, в даному випадку належним способом захисту є звернення позивача до суду з вимогою про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність громадянам, оскільки, такий спосіб захисту, як визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку не передбачено положеннями ст.152 ЗК України.

Також, не є належним способом захисту порушеного права звернення позивача з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки позивач не є стороною оспорюваного правочину, а також не доведено незаконність відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Добросовісність набуття ОСОБА_2 презюмується законом, якщо інше не буде встановлено судом.

Будь-яких доказів на підтвердження недобросовісності дій відповідача ОСОБА_2 при укладенні договору купівлі - продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не встановлено в ході даного судового розгляду, оскільки, як зазначалось судом вище, рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність громадянам земельних ділянок, на підставі якого ОСОБА_1 став власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 прийнято в межах компетенції даного органу і є чинним. В подальшому, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку якого було зареєстровано у встановленому законом порядку, відчужив її ОСОБА_2

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд не вбачає підстав для задоволенню позову в повному обсязі, з підстав, зазначених позивачем при зверненні до суду.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і відносить їх за рахунок держави, оскільки на час звернення до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Заступника прокурора м.Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України до Київської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання правочину недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя