АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

у с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що із заяви вбачається спір про право. В обґрунтування скарги вказує, що спору щодо права на призначення та отримання пенсії немає. Зазначає, що відсутній лише документ, який дає право на звернення до Пенсійного фонду, а саме житлово-експлуатаційна організація відмовилась надати довідку про проживання її чоловіка ОСОБА_3 разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_1, оскільки чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи центрального об'єднання УПФ України в м. Києві, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної

_____________________________________________________

Справа № 758/7154/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10887/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

скарги, колегія суддів дійшла висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заяви ОСОБА_2 про встановлення факту перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року відповідно до ст. ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежитьвиникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у відповідності до ст. ст. 234, 256 ЦПК України встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні є фактом, що має юридичне значення, а отже, підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У роз'ясненні п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні у чоловіка ОСОБА_3, який помер, з метоюзвернення до центрального об'єднаного управління ПФУ в м. Києві для призначення (перерахунку) пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Разом з тим, із заяви ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника відсутні дані про наявність спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1995 року і до смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність спору про право та передчасно вирішив питання про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту.

За таких обставин, ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді Л.Д. Поливач

О.В.Шахова