Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1945/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Квітка О. О.
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Черненко В.В., Мурашко С.І.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідачів: реєстраційна служба Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області, Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним договору та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору міни земельних ділянок , -

ВСТАНОВИЛА:

09.11.2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли», ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на стороні відповідачів: реєстраційна служба Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області, Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним договору.

16.12.2015 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору міни.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 6,5672 га, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3.

Визнано недійсним видане ОСОБА_2 свідоцтво про право власності № НОМЕР_4 від 17.10.2014 року на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 6,5672 га, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, скасувавши запис № 7377746 від 17.10.2014 року про державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Визнано недійсною додаткову угоду від 18.11.2014 р. до договору оренди землі від 23.05.2006 року укладену між ОСОБА_2 та фермерським господарством «Танривердієва Муси Танриверді-огли», скасувавши запис № 7758744 від 18.11.2014 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за фермерським господарством «Танривердієва Муси Танриверді-огли» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору міни - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в сумі 2708 грн.68 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2016 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, її зустрічний позов - задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання з'явився представник ОСОБА_3, ОСОБА_10., інші учасники судового розгляду не з'явилися, повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, від імені якого по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Коваленко Г.Г. 04.03.2011 р. за реєстровим № 142, діяла її представник ОСОБА_5, укладено договір міни, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Коваленко Г.Г., про що в державному реєстрі вчинено запис № 1172.

Згідно даного договору міни , ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 у власність, належну їй земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 6,5672 га, що розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, а ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2, належну їй земельну ділянку № НОМЕР_5 площею 0,0101 га, що розташована на території Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6.

Приватним нотаріусом Кіровоградського районного округу Коваленко Г.Г. на державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 06.12.2005 р. виданому ОСОБА_2 зроблено запис про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_3 і вказаний державний акт прикріплено до договору міни. На цьому ж державному акті Управлінням Держкомзему у Кіровоградському районі зроблено запис про реєстрацію права на земельну ділянку в поземельній книзі 23.12.2011 р. за реєстровим номером НОМЕР_8. Вказаний запис скріплено гербовою печаткою Управління Держкомзему у Кіровоградському районі та підписом начальника управління ОСОБА_7

ОСОБА_2 у жовтні 2014 року подала оголошення в газету про втрату свого державного акта на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 06.12.2005 року, отримав в Управлінні Держкомзему у Кіровоградському районі його завірену копію та подав документи державному реєстратору на державну реєстрацію за собою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, що вбачається з реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 .

17.10.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедіним В.В. було прийнято рішення № 16569883 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2 з видачею їй свідоцтва про право власності № НОМЕР_9 від 17.10.2014 року.

20.11.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Секмедіним В.В. було прийнято рішення № 17344685 про державну реєстрацію обтяження права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, а саме зареєстроване право оренди за ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли» на строк до 20.11.2024 року на підставі додаткової угоди до договору оренди землі від 23.05.2006 р. укладеної 18.11.2014 року між ОСОБА_2 та ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли». Згідно листа Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі № 9-28-99.5-2295/15-16 від 27.04.2016 р. встановлено, що в 2011 році поземельні книги в електронному вигляді велися ДП ЦДЗК, Кіровоградська філія якого ліквідована в 2013 році. В паперовому вигляді поземельні книги велися Управлінням Держкомзему, яке в 2013 році було реорганізовано в Управління Держземагентства. В 2015 році створено нову юридичну особу - Управління Держгеокадастру. Вказана юридична особа не є правонаступником ДП ЦДЗК та Управління Держкомзему, а тому від даних юридичних осіб поземельні книги за 2011 рік Управлінню Держгеокадастру не передавалися. Де на даний час можуть знаходитися поземельні книги за 2011 рік, Управлінню Держгеокадастру не відомо.

З врахуванням встановлених обставин справи , суд першої інстанції з посиланням на ст. ст. 16, 203, 215, 239, 241, 319, 321, 334, 392 ЦК України, ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову , та відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову. При цьому суд зазначив, що дії відповідача ОСОБА_2 щодо отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку на своє ім'я, яка відчужена нею раніше на користь ОСОБА_3, та відповідно реєстрація цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, укладання додаткової угоди з ФГ «Танривердієва Муси Танриверді-огли» щодо продовження терміну оренди земельної ділянки, подання зустрічної позовної заяви у даній справі засвідчують факт не визнання, оспорювання відповідачем ОСОБА_2 права власності позивача ОСОБА_3 на земельну ділянку.

Також судом першої інстанції відхилено з огляду на недоведеність відповідними доказами твердження представника ОСОБА_2, про те, що у ОСОБА_3 не виникло право власності на земельну ділянку, у зв'язку з невнесенням запису про перехід права власності до поземельної книги, натомість ОСОБА_3 надано для огляду оригінали договору міни та державного акта з відповідними наявними записами про перехід права власності скріпленими гербовими печатками та підписами посадових осіб державних органів. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що з тексту довіреності виданої ОСОБА_2 та посвідченої приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Коваленко Г.Г. 04.03.2011 р. за реєстровим № 142, вбачається, що ОСОБА_5 не перевищила свої повноваження при укладенні договору міни зі ОСОБА_3 Відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів в підтвердження інших своїх доводів про те, що вона не надавала ОСОБА_5 жодних довіреностей та не підписувала жодних документів. Вимоги про визнання довіреності недійсною відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не ставила. Крім цього , судом зроблено висновок про те, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2, в порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України, не надано жодних доказів в підтвердження порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при укладенні договору міни вимог п. 15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Доводи представника ОСОБА_2 зводяться до припущень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності державної реєстрації договору міни земельних ділянок є необгрунтованими. Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення , суд досліджував в судовому засіданні оригінали договору міни від 08.12.2011 р. та державного акта на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 06.12.2005 р. Згідно наявної у матеріалах справи копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 06.12.2005 р. виданого ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Кіровоградського районного округу Коваленко Г.Г. зроблено запис про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_3. На цьому ж державному акті Управлінням Держкомзему у Кіровоградському районі зроблено запис про реєстрацію права на земельну ділянку в поземельній книзі 23.12.2011 р. за реєстровим номером НОМЕР_8. Вказаний запис скріплено гербовою печаткою Управління Держкомзему у Кіровоградському районі та підписом начальника управління ОСОБА_7 Судом першої інстанції приймалися заходи щодо встановлення місця знаходження поземельної книги у якій здійснювалася реєстрація прав власності на земельну ділянку, разом із тим у зв'язку із зміною реєструючих органів встановити місцезнаходження поземельної книги не вдалося. Оскільки на державному акті серії НОМЕР_7 від 06.12.2005 р. виданому ОСОБА_2 , після укладення договору міни зроблена відмітка про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку в поземельній книзі 23.12.2011 р. за реєстровим номером НОМЕР_8, то реєстрація переходу права власності на земельну ділянку відбулася. Крім цього вказаний запис скріплено гербовою печаткою Управління Держкомзему у Кіровоградському районі та підписом начальника управління ОСОБА_7 ( т.1 ас.220-221) Доказів , які б спростовували зазначені обставини ОСОБА_2 суду не надала. Не грунтуються на вимогах закону і доводи скарги стосовно того, що зміст договору міни суперечить вимогам п.15 Перехідних положень ЗК України , а тому він є недійсним. Згідно з пунктом 15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 01.01.2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

У постановах від 05.11.2014 року та від 11.02.2015 року Верховний Суд України зробив висновок про те, що аналіз статті 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та пунктів 3 , 5 Рекомендацій щодо обміну земельними ділянками, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.11.2003 року N 288, дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай». Як встановлено судом першої інстанції земельна ділянка площею 0,0101 га, яка належала ОСОБА_3, є саме тим «паєм» в розумінні висновків Верховного Суду України та вимог закону, оскільки була отримана спадкодавцем у власність в результаті виділення в натурі земельної частки (паю) колишнього члена КСП. ( т.1 ас.83-86, 159) Земельна ділянка , яка належала ОСОБА_2 також була отримана останньою у результаті розпаювання земель колективної власності, а тому її правова природа також «пай».( т.1 ас. 115) Також слід зазначити , що ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами.

Про намір провести обмін належної на праві власності ОСОБА_2 земельної ділянки свідчить і заява її чоловіка ОСОБА_9 про згоду на укладення договору міни належною їй на праві власності земельної ділянки площею 6, 5672 га. (т.1 ас.88-89) Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: