АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до Ропчанської сільської ради, ОСОБА_2, Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сторожинецькому районі Чернівецької області, Реєстраційної служби Сторожинецького району управління юстиції Чернівецької області, третя особа - відділ Держгеокадастру у Сторожинецькому районі Чернівецької області, про визнання незаконним та скасування рішення Ропчанської сільської ради та скасування запису у Поземельній книзі, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - Залізниця) в листопаді 2015 року звернулося до суду з позовом до Ропчанської сільської ради, ОСОБА_2, Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Сторожинецькому районі Чернівецької області, Реєстраційної служби Сторожинецького району управління юстиції Чернівецької області про визнання незаконним та скасування рішення Ропчанської сільської ради,

_________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/442/16 Головуючий у 1 інстанції: Казюк О.О.

Категорія: 47 Доповідач: Литвинюк І.М.

2

скасування державної реєстрації права власності та запису у Поземельній книзі.

Свої вимоги обгрунтовувало тим, що в ході інвентаризації ПП «Ріга» земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0132 га та 0,0008 га в смузі відведення Залізниці від 12 км + 235 м до 16 км + 179м: в напрямку Глибока-Берегомет в адміністративних межах населеного пункту с. Ропча Сторожинецького району Чернівецької області перебуває у власності ОСОБА_2, якому рішенням ІV сесії VI скликання Ропчанської сільської ради від 06 березня 2011 року №18-04/2011 було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 1,6601 га для ведення особистого селянського господарства ( в т.ч. і земельну ділянку площею 0,1497 га, яка накладається на смугу відведення залізниці), що в с. Ропча Сторожинецького району на хуторі Думбрава.

На підставі вказаного рішення земельним ділянкам площею 0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства присвоєно кадастрові номери № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідно.

На земельній ділянці, розміри якої визначені Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Гл.Буковинська - Берегомет з км 9+307-20+00 інвентарний №, побудована в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством.

Посилаючись на те, що вищевказаним рішенням порушується право позивача на користування земельною ділянкою і воно суперечить чинному законодавству, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Ропчанської сільської ради №18-04/2011 від 16 березня 2011 року «Про затвердження техдокументації із землеустрою та передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок» відповідачу ОСОБА_2 загальною площею 1,95 га в тому числі 0,2500га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд та площею 1,6601 га для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в с. Ропча на хуторі Думбрава Сторожинецького району Чернівецької області, скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та скасувати запис в Поземельній книзі.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано частково рішення ІV сесії VІ скликання Ропчанської сільської Ради №18-04/2011 від 16 березня 2011 року «Про затвердження техдокументації із землеустрою та передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок» ОСОБА_2 в частині площею

3

0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3 в с. Ропча на хуторі Думбрава Сторожинецького району Чернівецької області.

Скасовано державну реєстрацію в частині права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки: площею 0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_3 в с. Ропча на хуторі Думбрава Сторожинецького району Чернівецької області.

Скасовано запис в Поземельній книзі щодо права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки в частині площею 0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_3 в с. Ропча на хуторі Думбрава Сторожинецького району Чернівецької області.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення суду та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що має часткове накладення його земельної ділянки на смугу відводу залізниці.

На рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2015 року ДТГО «Львівська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити позов.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам та обставинам справи і невірно застосовано норми матеріального права. Чинним законодавством не передбачено скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, запису в Поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку, яка не сформована як об'єкт цивільних прав, площа та межі якої не визначені та відсутня інформація про неї у Державному земельному кадастрі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ДТГО «Львівська залізниця» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині земельної ділянки, що накладається на земельні ділянки, які знаходяться у власності відповідача ОСОБА_2 розміром 0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та розміром 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства, суд першої інстанції виходив з того, що постановленням рішення

4

Ропчанською сільською радою та передачею у власність ОСОБА_2 іншої частини земельної ділянки право позивача не порушується. Позивач належним чином обґрунтував розмір накладення земельних ділянок площею 0,0008 га та 0,0312 га по контурною відомістю, реєстром наданих у власність ділянок, інвентарною карткою, довідкою статистичного обліку земель під об'єктами залізничного транспорту, планом земельної ділянки, матеріалами інвентаризації земель.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням IV сесії VI скликання Ропчанської сільської ради від 06 березня 2011 №18-04/2011 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд та площею 1,6601 га для ведення особистого селянського господарства (в т.ч. і земельну ділянку площею 0,1497 га, яка накладається на смугу відведення залізниці), що в селі Ропча Сторожинецького району на хуторі Думбрава.

Гарантоване ст. 14 Конституції України право власності на землю може набуватися і реалізовуватися громадянами виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України.

Ця правова норма також стосується статусу земельних ділянок у смугах відведення залізниць.

Положеннями ст. 68 ЗК України, ст. 11 ЗК "Про транспорт", ст. 6 ЗУ "Про залізничний транспорт" до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів залізничного транспорту.

Постановою Центрального виконавчого комітету СРСР № 58, Ради народних комісарів СРСР № 50 від 07.02.1933 року було затверджено Положення "Про землі, надані транспорту", відповідно до п. 4 якого до земель, наданих транспорту відносилися землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об'єктами залізничної інфраструктури. Це положення набрало чинності

5

та діяло на вказаних землях з 1939 року, на підставі Закону СРСР "Про включення Західної України у склад СРСР із возз'єднанням її із УРСР" від 01.11.1939 року, до набрання чинності Постановою Ради Міністрів СРСР № 24 від 08.01.1981 року "Про затвердження Положення про землі надані транспорту". Нормами ст.1 вже цього положення встановлено, що землями транспорту визнаються землі, надані підприємствам, установам і організаціям транспорту для здійснення покладених на них спеціальних задач. Розміри земельних ділянок, наданих для вказаних цілей визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації.

Рішенням Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 положення п.6 постанови ВРУ РСР від 08.12.1990 року "Про земельну реформу" № 563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами та організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Ті обставини, що спірна земельна ділянка зайнята об'єктами залізничної інфраструктури підтверджено «Планом границ полосы ж.д. отвода линии Адынката-Берхомет Львовской железной дороги в административных границах Сторожинецкого района Черновицкой области от 12 км + 228м до 41 км + 250м» розробленим та погодженим «Дорожною проектною конторою Юго-Западной ж.д.» в 1959 році (далі - План смуги відведення), відповідно до якого ширина смуги відведення на ділянці з 15км+158м до 15 км+220 м перегону з правої сторони по ходу км становить 20-80 м від осі колії. В той час, ділянка ОСОБА_2 за кадастровим номером № НОМЕР_3 починається в точці 1 - на відстані 12,80 м від осі колії, в точці 2 - 16,65 м від осі колії, площа перетину даної земельної ділянки ОСОБА_2 в смузі відведення залізниці становить 0,0312 га. Ділянка ОСОБА_2 за кадастровим номером НОМЕР_2, розташована на відстані 44,35 м- 55,20 м від осі колії. Отже, площа перетину земельної ділянки ОСОБА_2 із смугою відведення залізниці становить 0,0008 га.

На земельній ділянці, розміри якої визначені Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Гл.Буковинська - Берегомет з км 9+307-20+00 інвентарний № , побудована в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством.

Позивач, як землекористувач, сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б давали підстави зробити висновок про неналежність та недопустимість вказаного Плану смуги відведення як доказу у справі.Він є документом, який підтверджує, що ділянка землі знаходиться в смузі відведення, що перебуває у залізниці на праві постійного землекористування.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції,

6

дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, вірно зазначив, що оспорюваним рішенням Ропчанської сільської ради IV сесії VI скликання №18-04/2011 від 06 березня 2011 року про передачу земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд та площею 1,6601 га для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_2, порушено право ДТГО "Львівська залізниця" на користування земельною ділянкою спеціального призначення лише в частині накладення земельних ділянок площею 0,0008 га та 0,0312 га.

Доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що це нерухоме майно не зареєстровано за залізницею на праві власності й лише перебуває на її балансі, і тому спірна земельна ділянка не належить до категорії земель державної власності, суперечать зазначеним законам.

Також посилання на те, що у Львівської залізниці відсутні документи, що підтверджують право користування позивачем відведеною земельною ділянкою під смугою залізничного полотна і полосою відводу, не заслуговують на увагу, так як з постановленням Конституційним Судом України рішення від 22 вересня 2005 року у справі № 5-рп/2005, відсутня вимога закону щодо обов»язкового виготовлення Львівською залізницею державного акту на право користування земельною ділянкою, а факт володіння та користування позивачем земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна є незаперечним й підтверджується письмовими доказами.

При зміні законодавства та введенні інституту державних актів вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні користуванні землі.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями (ч. 4 ст. 84 ЗК України).

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільська рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства.

Виходячи із аналізу зазначених норм, доводи апелянта про те, що спірна земельна ділянка не належала до земель державної власності і його позбавлено права власності на це майно, та посилання на рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, в якому зазначено, що майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади, є помилковими і суперечать чинному законодавству, оскільки Ропчанська сільська рада не мала повноважень щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

7

При наданні земельних ділянок ОСОБА_2 частина земель для цієї мети у Львівської залізниці не вилучалася.

Пунктом «г» ч. 3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може бути здійснено шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Нормами ч.1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За таких обставин, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 передано у приватну власність частину земельної ділянки, яка знаходиться у смузі відведення Львівської залізниці згідно з містобудівною документацією, Планом меж полоси відводу лінії Адинката-Берхомет Львівської залізничної дороги в адміністративних межах Сторожинецького району Чернівецької області 1959 року, що заборонено п. «б» ч. 4 ст. 84 ЗК України, та прийшов до обґрунтованого висновку щодо визнання незаконним та скасування рішення ІV сесії VІ скликання Ропчанської сільської Ради №18-04/2011 від 16 березня 2011 року «Про затвердження техдокументації із землеустрою та передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок» ОСОБА_2 в частині площею 0,0008 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,0312 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3 в с. Ропча на хуторі Думбрава Сторожинецького району Чернівецької області.

Рішення суду першої інстанції в зазначеній частині ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 14 жовтня 2014 року, у справі № 3-150гс14, у подібних правовідносинах, підстав для його скасування у цій частині немає.

Разом із тим, не можна погодитись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки та скасування запису в Поземельній книзі щодо права власності, оскільки інформація про зміну відомостей про земельну ділянку вноситься до Державного земельного кадастру відповідно до вимог, визначених в Законі України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд першої інстанції не

8

звернув уваги на те, що Законом України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень" передбачена певна процедура реєстрації прав на нерухомість, до складу якої входять також земельні ділянки.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора, пов'язану зі здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

За положеннями ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стаття 27 Закону передбачає скасування державної реєстрації речових прав в разі винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до державного реєстру прав. Визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації.

За змістом вказаних норм на теперішній час не мається підстав для покладання на Управління Держземагенства обов'язку здійснити такі дії в судовому порядку. Заінтересована особа не позбавлена можливості звернутися до відповідних органів у порядку, передбаченому чинним законодавством, щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру.

За таких обставин, в зазначеній частині рішення суду першої інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з відмовою у позовних вимогах проскасування державної реєстрації права власності на землю та скасування запису в Поземельній книзі відмовити.

В іншій частині рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

9

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2016 року щодо задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації в частині права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки та скасування запису в Поземельній книзі скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» в частині позовних вимог щодо скасування державної реєстрації та скасування запису в Поземельній книзі відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: