Провадження 4-с/127/177/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

при секретареві Бородіч О.О.

за участю представника скаржників ОСОБА_1

державного виконавця Пічкура Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції , зацікавлена особа ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення коштів, про стягнення виконавчого збору, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

12.07.2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, зокрема просили скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження в зв»язку з пропуском строку пред»явлення виконавчого листа до виконання; скасувати постанову про стягнення коштів з кожного боржника, оскільки вважали, що сума, що підлягає стягненню солідарно повинна бути визначена частці що до кожного з боржників; постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про накладення арешту на майно боржників в зв»язку з тим, що при винесенні вказаних постанов державний виконавець не впевнився в тому, що боржники отримали копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржників ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в скарзі та наполягав на її задоволенні.

Державний виконавець Пічкур Ю.О. заперечував проти задоволення вимог скарги що до скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посилався на ст. 23 Закону України « Про виконавче провадження» і в частині переривання строків пред»явлення виконавчого листа до виконання; на ст.. 27 вказаного Закону в частині правомірності стягнення виконавчого збору та накладення арешту, в частин і визначення суми стягнення покладався на думку суду. ОСОБА_7 зазначив, що копії постанов були направлені боржникам, про те відправленням кореспонденції займається канцелярія, тому йому не відомо у який спосіб було здійснено відправлення ( простим чи рекомендованим.

Суд досліди матеріали:

-Копію виконавчого листа ( на а.с. 3) про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4О на користь ОСОБА_5 судових витрат в сумі 1314 гр-н 70 коп.

-Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень ( на а.с. 4- 6) за виконавчим листом, в кожному з яких зазначено сума стягнення 1314 гр-н 70 коп.

-Копія виклику повідомлення , попередження про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавчі дії , можливість накладення штрафу, необхідність явки до виконавчої служби;

-Копії постанов про повернення виконавчого листа стягувачу винесені 21.01.2015 року та 29.02.2016 року.

Суд дослідив матеріали виконавчих проваджень що до кожного скаржників, зокрема копії виконавчого листа, копії супровідних листів про направлення копій постанов про відкриття виконавчого провадження та визначення терміну самостійного виконання рішення, постанови про стягнення виконавчого збору та накладення арешту, винесених після визначеного терміну самостійного виконання рішення. Суд констатує відсутність матеріалах виконавчого провадження повідомлень про вручення поштових відправлень.

Згідно ст.. 23 Закону України « Про виконавче провадження», - строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання. 21.01.2015 року та 29.02.2016 року виконавчі длисти повертались стягувану , отже строки пред»явлення виконавчого листа до виконня переривались та не пропущені.

Згідно ст.. 543 ЦК України, у разі солідарного обов»язку боржників ( солідарних боржників) кредитом має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Отже підстав для визнання дій державного виконавця в частині зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з кожного з боржників 13 14 гр-н 70 коп. немає.

Згідно ст.. 27 Закону України « Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків

розпочинає примусове виконання рішення.

Отже законодавець не пов»язує дії держаного виконавця з визначенням строку отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, тому підстав скасовувати постанову про стягнення виконавчого провадження суд не вбачає.

Суд приймає до уваги пояснення державного виконавця що до відправлення кореспонденції канцелярією державної виконавчої служби, відсутності доказів , що тактів вимоги не виконані.

Так зокрема скаржники не ставили питання про витребування реєстрів відправки кореспонденції у вказаний період та не довели порушення свого права. Суд відповідно до вимог законодавства самостійно докази для сторін не збирає.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Отже накладення арешту також пов»язане зі спливом часу на самостійне виконання рішення та не пов»язане з отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тому суд вважає, що вимоги, викладені в сказі не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 23, 27, 57 Закону України « Про виконавче провадження» ст. 386, 387 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції , зацікавлена особа ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення коштів, про стягнення виконавчого збору, про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області на протязі 5 днів з моменту проголошення апеляційною скаргою.

Суддя О.В. АН