Провадження №: 2/752/5295/16
У Х В А Л А

23.09.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Бурлака Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбей», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриф Девелопмент Інвестмент», Публічного акціонерного товариства «Укрінком», треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Безпека Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «БЦ Квартал М», ОСОБА_5, про визнання майнових прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визнати за позивачем майнові права на 108,20 кв.м. нежитлової площі в майновому комплексі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 а саме майнові права на офіс №4 площею 27,00 кв.м. в секції №4, офіс №7 площею 44,00 кв.м., офіс №8 площею 37,00 кв.м., що знаходяться на другому поверсі секції №4.

22.09.2016 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позовних вимог, шляхом накладення арешту на об'єкт майнового комплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, а саме на 8477,00 кв.м. нежитлової площі вказаного житлового комплексу, заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження частин об'єкта майнового комплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 а саме 8477,00 кв.м. нежитлової площі вказаного житлового комплексу.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві про забезпечення позовних вимог, представник позивача зазначає, що іншими особами не визнається право власності позивача на частину нежитлової площі у приміщеннях вказаного вище комплексу, а саме у випадку задоволення позову, спірне майно має перейти у власність позивача, проте тільки за умови збереження його (спірного майна) у стані, що існував на момент укладання відповідного договору між позивачем та відповідачем. Тому, враховуючи, що будівництво завершено, а приміщення комплексу можуть бути відчужені у протиправний спосіб, на думку позивача, існує реальна загроза розпорядження спірним майном.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову за даною заявою, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 152 ЦПК України, видами забезпечення позову є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

В розумінні ст.ст. 151, 152 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що предметом даного позову є визнання за позивачем майнових прав на 108,20 кв.м. нежитлової площі в майновому комплексі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 а саме майнові права на офіс №4 площею 27,00 кв.м. в секції №4, офіс №7 площею 44,00 кв.м., офіс №8 площею 37,00 кв.м., що знаходяться на другому поверсі секції №4.

Натомість, у поданій заяві про забезпечення позовних вимог, позивач просить забезпечити позов, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження частин об'єкта майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а саме 8477,00 кв.м. нежитлової площі вказаного житлового комплексу. Питання щодо правомірності відчуження будь-якого нерухомого майна, взагалі не є предметом спору у даному судовому провадженні за позовом ОСОБА_1

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд надходить до висновку про те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача - накладення арешту на об'єкт майнового комплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, а саме на 8477,00 кв.м. нежитлової площі вказаного житлового комплексу, заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження частин об'єкта майнового комплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 а саме 8477,00 кв.м. нежитлової площі вказаного житлового комплексу, - не відповідає заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам, та не є співмірним із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається виключно у разі якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а зазначене в заяві позивача обґрунтування не дає суду підстав для висновку щодо існування реальної загрози утруднення виконання чи неможливості виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог, а тому суд надходить до висновку про те, що вимоги, викладені у заяві про забезпечення позовних вимог не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Камбей», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриф Девелопмент Інвестмент», Публічного акціонерного товариства «Укрінком», треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ Зелена Планета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Безпека Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «БЦ Квартал М», ОСОБА_5, про визнання майнових прав, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя