УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

МазурЛ.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів,

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовними вимогами, які у процесі розгляду справи розгляду справи збільшив, та остаточно просив:

- розірвати укладений між ним та відповідачем договір № 30 від 05 березня 2012 року в частині виготовлення вхідних дверей Aluplast 2 стор. ламін. засклені склопакетом 4-16-4;

- стягнути з фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_5 на його користь 17 431 грн 87 коп. за виготовлення неякісних вхідних дверей.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 березня 2012 року замовив у відповідача виготовлення склопакетів марки «Wintech-білий» енергозберігаючий, двері Aluplast двосторонні ламіновані та захисні ролети на загальну вартість 5 739,99 дол.США.

Посилаючись на те, що у встановлених відповідачем 19 квітня 2012 року дверях Aluplast під час їх огляду було виявлено ряд дефектів, а саме: неякісне виконання нижнього та верхнього горизонтального та вертикального імпоста у місцях їх з'єднання з колом у центрі дверей, відсутність відповідного кута штапика біля верхнього вертикального імпоста, у результаті чого утворилась шпарина, неякісні обробка країв імпостів та зачищення швів кола, ОСОБА_4 позовні вимоги просив задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір від 05 березня 2012 року № 30 в частині виготовлення вхідних дверей Aluplast 2 стор. ламін. засклені склопакетом 4-16-4, укладений між ОСОБА_4 (до переміни прізвища ОСОБА_6.) та ФОП ОСОБА_5

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15 005 грн 36 коп. сплачених за виготовлення неякісних дверей.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2015 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 02 лютого 2016 року про виправлення описки повернуто ОСОБА_5 вхідні двері Aluplast 2 стор. ламін. засклені склопакетом 4-16-4.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 грудня апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За приписами ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що оскільки вхідні двері були виготовлені відповідачем на замовлення позивача відповідно до укладеного між сторонами договору побутового підряду від 05 березня 2012 року з порушенням технічних умов ДСТУ Б В.2.6.-15:2011, які відносяться до істотних недоліків, що підтверджується висновками експертиз від 13 жовтня 2014 року та від 25 грудня 2014 року, ОСОБА_4 (до переміни прізвища ОСОБА_6.) відповідно до ч. 1 ст. 872 ЦК України має право на повернення сплаченої за товар грошової суми у розмірі, розрахованому судом згідно з приписами ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана