У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Коротуна В.М., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання права власності на вклад та майнові права та обов'язки за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Одеської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати за нею право власності на банківський вклад на вкладному рахунку, відкритому ОСОБА_7 у відділені Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), а також просила визнати за нею право власності на майнові права та обов'язки за договором банківського вкладу з Правилами від 17 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_7 та ПАТ «УкрСиббанк».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона разом із ОСОБА_7 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у належному останньому на праві власності, будинку АДРЕСА_1.

Факт їх спільного проживання встановлено рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17 січня 2014 року.

У червні 2013 року позивач продала житловий будинок, що належав їй на праві власності та знаходився за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до розписки ОСОБА_4, остання отримала від ОСОБА_8 за житловий будинок грошові кошти у розмірі 97 000 грн.

Згідно з договором банківського вкладу від 17 червня 2013 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, останній розмістив на вкладному рахунку грошові кошти у розмірі 40 500 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Позивач вказувала, що грошові кошти розміщенні на вкладному рахунку, відповідно до вищевказаного договору банківського вкладу, це частина коштів виручених від продажу належного їй житлового будинку. Крім того, ОСОБА_7 був інвалідом та власного доходу не мав, а вказані кошти на вкладних рахунок через касу банку вносила саме вона, про що свідчить її підпис на квитанції.

Після смерті ОСОБА_7, вона зверталась до відділення банку із заявою про видачу грошових коштів, проте їй було відмовлено, оскільки клієнтом банку та стороною договору банківського вкладу є ОСОБА_7

Крім того, позивач зазначала, що на вказаний банківський вклад претендує приятель ОСОБА_7 - ОСОБА_5, оскільки вказані грошові кошти померлий ОСОБА_7 був винен ОСОБА_5 Враховуючи викладене, просила позов задовольнити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на банківський вклад на вкладному рахунку відділення ПАТ «УкрСиббанк».

Визнано за ОСОБА_4 право власності на майнові права та обов'язки за договором банківського вкладу з Правилами від 17 червня 2013 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 жовтня 2015 року, апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року скасовано. У задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти, розміщені ОСОБА_7 на вкладному рахунку належали саме ОСОБА_4, оскільки остання напередодні продала належний їй на праві власності житловий будинок. Крім того, саме вона вносила вказані грошові кошти на вкладний рахунок через касу у відділенні ПАТ «УкрСиббанк».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені вказаних позовних вимог, апеляційний суд правильно виходив з того, що оскільки рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17 січня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_4, остання є спадкоємцем після померлого ОСОБА_7

При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо звернення ОСОБА_4 до нотаріуса з питань прийняття спадщини, як і не містять підтверджень відмови нотаріуса в оформлені права власності на спадкове майно та видачі свідоцтва про права власності.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Коротун

О.С. Ткачук