УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви визначені в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ч.4 та ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано висновку відповідного органу опіку та піклування щодо розв'язання спору між батьками дітей про участь у вихованні дитини, відсутні докази ( не міститься посилання на їх наявність) щодо місця проживання (реєстрації) дитини разом з матір'ю (батьком), характеризуючи дані про особу батька (матері) дитини, їх майновий стан та житлові умови, інше.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року позивачу надано строк для усунення недоліків до 22 вересня 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, оскільки позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір та не надано доказів, які безпосередньо стосуються предмету позову та є обов'язковими при вирішення даного спору в силу положень ч.4 та ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України.

21 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1, на виконання ухвали суду, подав клопотання про виправлення недоліків, долучивши до клопотання квитанцію про сплату судового збору в розмірі 551, 20 грн., однак вимоги суду надати обов'язкові докази для вирішення спору, а саме, висновок відповідного органу опіку та піклування щодо розв'язання спору між батьками дітей про участь у вихованні дитини, залишились без належного реагування з боку позивача.

Вивчивши матеріали позовної заяви та долучено до позову докази, суддя приходить до висновку, що позивачем не надано докази, які мали підтвердити виконання вимог суду, викладені в ухвалі від 12 вересня 2016 року, що дає підстави вважати позовну заяву не поданою та повернути позивачу на підставі ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119-121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснюю позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :