У х в а л а

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ШтеликС.П., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 січня 2006 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № DNH4KP60550373, згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 2 662 грн 40 коп. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що позичальник порушила свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 16 січня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 33 782 грн 10 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 840 грн; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в сумі 9 911 грн 36 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 19 945 грн 88 коп., а також штрафу в розмірі 500 грн (фіксована частини) та штрафу в розмірі 1 584 грн 86 коп. (процентна складова ), позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача указану суму кредитної заборгованості.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2015 року відмовлено в позові публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2015 року змінено мотивувальну частину рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2015 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2015 року та рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2015 року в частині, яка не змінена рішенням суду апеляційної інстанції, ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що банк не надав належних доказів того, що спірні кошти видавалися позичальниці, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з їх недоведеністю.

Змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів того, що на момент підписання спірної заяви на отримання кредитних коштів діяли Умови надання споживчого кредиту в тій редакції, яка передбачає збільшення строку позовної давності. При цьому, вказані Умови не є частиною кредитного договору, оскільки не підписані позичальником, а позивач пропустив передбачений законом строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом і у зв'язку із зазначеним відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України в справі 6-698цс15 від 10 червня 2015 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Також, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що позивач належним чином не довів, що строк позовної давності було перервано частковим погашенням боргу на суму 1 грн саме ОСОБА_4, а тому не виконав свій процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 60 ЦПК України, що позбавляло суд можливості задовольнити позов.

Отже, розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у зв'язку із чим рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині, яка не змінена апеляційним судом, відповідають вимогам щодо їх законності та обґрунтованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків, викладених у рішення апеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2015 року.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішенняапеляційного суду Сумської області від 23 вересня 2015 року та рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2015 року в частині, яка не змінена судом апеляційної інстанції, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

В.А. Черненко