АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/1461/16 Головуючий 1 інст. - Іванова І.В.
Провадження № 22ц/790/4882/16 Доповідач - Костенко Т.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Пономаренко Ю.А.

за участю секретаря Кравченко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про виконання умов договору та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

09 лютого 2016 року ОСОБА_2 Володимирівна звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вчинення певних дій та стягнення заборгованості у загальному розмірі 163 350 гривень, який у подальшому уточнила та виключила з числа відповідачів ОСОБА_4, залучивши його у якості третьої особи. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 06 серпня 2015 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договорів НОМЕР_1 на надання інформаційно-консультативних послуг по придбанню нерухомого майна з метою придбання однокімнатної квартири в м. Харкові, в районі Холодної гори. Відповідно до умов договору відповідачу та його родичам було надано декілька варіантів в районі, який його цікавить, про що свідчить підпис відповідача про огляд в актів виконаних робіт від 06 серпня 2015 року. Між сторонами /було досягнуто згоди по всім істотним умовам договору. Зі сторони замовника на адресу виконавця не надходило претензій, зауважень по якості та кількості наданих послуг. З метою належного та якісного виконання робіт, послуг - виконавцем було проведено ряд заходів, які були спрямовані на досягання інформаційних потреб відповідача відносно об'єктів , які відчужуються, а саме: розміщення запиту відповідача в інформаційній комп'ютерній базі даних ФОП ОСОБА_1; кожен день оброблялася інформація про наявність об'єктів нерухомості , які виставлені на продаж , з метою найбільш цікавих по ціновій політики; відповідачу надавалася інформація у вигляді адрес об'єктів нерухомості; надавалась інформація відповідачу юридичного характеру по порядку оформлення первинних об'єктів нерухомості, які тільки здані. Внаслідок проведених заходів по виконанню договору позивач надав відповідачу інформацію у вигляді адресів, влаштував огляд , провів переговори з продавцем, тобто забудовником по усім 1 кімнатним квартирам, які маються в наявності в районі, про який ставилося питання , які відповідали вимогам укладеного договору.

Відповідно до п. 2.5 договору НОМЕР_1 від 06 серпня 2015 року відповідач зобов'язався прийняти послуги та оплатити їх в розмірі та строки, які оговорені в умовах вищевказаного договору. Виплатити виконавцю, позивачу винагороду у розмірі , строки та в порядку встановленими п. 3 договору у випадку придбання об'єкта нерухомості, інформація про яке надана позивачем відповідачу, родичам замовника до третього ступеню рідні ,в тому числі по лінії дружини/чоловіка/. Не приймати спроби по самостійному, без участі і відома виконавця /позивача/, огляд та укладення договору на придбання об'єктів нерухомості , інформація про які була надана виконавцем та не надавати дану інформацію третім особам. Зазначене зобов'язання оцінюється сторонами в сумі грошової винагороди позивача, вказаного в. п. 3.1. Позивачем виконані в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по договору № 2389 від 06 серпня 2015 року. Відповідачу ОСОБА_3 06 серпня 2015 року була надана інформація, показана, оглянута однокімнатна кватира АДРЕСА_1, загальною площею 60,3 кв. м. жилою площею 26,3 кв. м.. Відповідач приховав інформацію про придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на ім'я свого батька ОСОБА_4 13 серпня 2015 року приватний нотаріус Харківського міського округу Кошель Т.В. посвідчила договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_4, який зареєстровано під індексним номером 23648978 від 13 серпня 2015 року в 15:59:58. Відповідно до п. 3.1 вартість послуг позивача складає 5% від вартості об'єкта нерухомості. Вартість об'єкта нерухомості складає 900 000 грн., вартість послуг позивача 45 000, 00 грн.. За порушення зобов'язання по оплаті договором передбачені штрафні санкції п. 5: за просрочку оплати послуг виконавця, позивача 1% від суми платежу за кожний день прострочення, строк оплати настав в порядку ст. 530 ЦК України -20 серпня 2015 року, що складає 163 дні та 73 350,00 грн.; за порушення зобов'язання вказаних в п. 2.5.3 договору від 06 серпня 2015 року -100% від суми невиконаного зобов'язання , що складає 45 000 грн.. Загальна сума, яка підлягає стягненню складає 163 350 грн.. В підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань відповідач поставив підпис в підтвердження прийнятих послуг, інформації про об'єкт нерухомості, саме позивачем. З метою недопущення судового порядку вирішення спору, який виник внаслідок порушення зобов'язання була надіслана претензія 05 жовтня 2015 року, яку відповідач отримав 07 жовтня 2015 року, але належним чином не відреагував. У зв'язку з чим вина вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про виконання умов договору та стягнення заборгованості відмовлено у повному обсязі.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає рішення незаконним.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому розгляду справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції невірно витлумачені умови договору, а саме п. 2.5.2 або суд помилково вийшов за межі позовних вимог.

Апелянт вважає, що особистий підпис ОСОБА_3 у договорі № 2389 від 06.08.2015 року та акті виконаних робіт є прямим та допустимим доказом, що підтверджує обставини на які вона посилалася. Крім того, суд проігнорував цей доказ, а також не прийняв до уваги пояснення третьої особи та свідка, які у своїх поясненнях підтвердили неналежне виконання відповідачем умов договору.

Апелянт вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам у справі, які встановлені на підставі доказів.

Враховуючи викладене вище, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України, суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За правилами статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до приписів статей 58, 59, 60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому докази мають бути належними та допустимими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду будь-яких об'єктивних та беззаперечних доказів того, що відповідач ОСОБА_3 скористався отриманою у ФОП ОСОБА_1 інформацією про наявність на ринку продажу квартири та передав таку інформацію третій особі, а відтак у відповідача не виникли зобов'язання перед позивачем щодо сплати послуг за договором НОМЕР_1 від 06 серпня 2015 року.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, 6 серпня 2015 року між ФОП ОСОБА_1 в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір на надання інформаційно- консультаційні послуги по придбанню нерухомого майна НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що 08.08.2015 року між Агенцією Нерухомості «Харківська Губернія» та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг, в рамках якого останнім переглянуто квартири в будинку АДРЕСА_1.

13 серпня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. за № 3672. Відповідно до умов договору купівлі-продажу (п. 2.1) ОСОБА_4 купив вказану квартиру та як покупець набув вищевказане майно у спільну сумісну власність подружжя, сплативши продавцю 723 600 грн. повністю, ще до підписання договору.

Таким чином, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що твердження позивача стосовно того, що квартира АДРЕСА_1 була придбана третьою особою на підставі інформації, отриманої відповідачем ОСОБА_3 від позивача в рамках надання послуг по договору 2389 від 06 серпня 2015 року, є безпідставними.

Такий висновок не суперечить умовам п.2.5.2 договору № 2389 від 06 серпня 2015 року, оскільки ОСОБА_4 придбав квартиру за власні кошти, у сумісну власність подружжя, що підтверджується нотаріально посвідченим договором.

Доказів придбання квартири третьою особою ОСОБА_7 на користь сина ОСОБА_3 суду не надано.

Отже, судова колегія вважає, що районний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача вартості послуг, штрафу та пені за невиконання умов договору.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Т.М. Костенко

Судді: - А.І. Колтунова

Ю.А. Пономаренко