РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренка Ю.О.,

суддів Собослой Г.Г.,Куцин М.М.

при секретарі Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року, у справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

ПАТ Універсал Банк, звернулося з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL2899 згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 127800 доларів США.

У забезпечення повернення кредиту, 31 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» (08.07.2.009 року змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено договір поруки №BL2899/1, згідно якого ОСОБА_1 брав на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № №BL2899 від 31 березня 2008 року.

Позивачем всі умови договору виконано, та надано ОСОБА_2М передбачену договором суму коштів, в свою чергу відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 1 162 654, 51 грн.

ПАТ "Універсал Банк" в суді першої інстанції збільшив позовні вимоги і просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №BL2899 від 31.03.2008 року яка станом на 10.01.2009 року складає 129 501,16 дол. США, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №BL2899 від 31.03.2008 року у розмірі 90 040,81 доларів США, та солідарно з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 гривень та 120,00 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2016 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №BL2899 від 31.03.2008 року у розмірі 129 501,16 доларів США, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за Кредитним договором №BL2899 від 31.03.2008 року у розмірі 90 040,81 доларів США, вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати оскаржене рішення, як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

За твердженням апелянта, матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами кредитного договору та отриманням грошей, крім того відсутні первинні фінансові документи які можуть свідчити про наявність або відсутність боргу та не перевірено наявність ліцензії у банку для здійснення операцій у валюті. На думку апелянта суд не взяв до уваги, що порука припинена з серпня 2008 року (часу підняття процентної ставки без згоди поручителя), а під час дії поруки банк до суду з відповідним позовом не звертався.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 31 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір №BL 2899 за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит в розмірі 127 800 доларів США, строком до 01 березня 2028 року, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти належним чином використати і повернути кредитні кошти та сплатити плату за кредит в порядку передбаченому договором. (а.с.5-8, 224-225). За умовами п. 1.2 кредитного договору погашення кредитних коштів та процентів повинно булло здійснюватись відповідно до графіку згідно додатку № 1 до договору (а.с.5-11).

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та ОСОБА_2укладено іпотечний договір від 31.03.2008 року, за яким ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Минай, вул. Залізнична, 1 (а.с.14-16).

Відповідно до заяви про отримання готівки від 01 квітня 2008 року ВАТ «Універсал Банк» видав ОСОБА_2 127026,02 долари США (а.с.17)

08.07.2009 року ВАТ «Універсал Банк» змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до розрахунків заборгованості, 01.09.2008 року банком було змінено відсоткову ставку до 23 % (а.с.98-101)

Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до розрахунків заборгованості, 05.06.2008 року банком було змінено відсоткову ставку до 30 % (а.с.27,131)

ОСОБА_2, в порушення умов вищевказаного Договору, свої зобов'язання перед банком належним чином не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами яка станом на 29.12.2014 року складає 219541,97 долари США, що еквівалентно 3461927,63 грн., з яких: 125472,44 долари США - заборгованість по кредиту, 84447,71 долари США - заборгованість по відсотках та 9621,81 долари США - заборгованість по збільшеним відсоткам (а.с.98-100).

З огляду на невиконання ОСОБА_2 умов договору щодо повернення позики частинами, позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

31 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» укладено договір поруки №BL2899/1, згідно якого ОСОБА_1, як поручитель брав на себе зобов'язання відповідати перед ВАТ «Універсал Банк» за невиконання ОСОБА_2 зобов'язань по кредитному договору №BL2899 від 31 березня 2008 року (а.с.12-13).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою відповідно до ст.. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 квітня 2014 року визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки №BL2899 від 31 березня 2008 року з 10.01.2009 року (а.с.102-103)

Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-3176цс15, за положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Аналіз ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються, тобто зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

Таким чином, оскільки з 10.01.2009 року порука припинена (згідно рішення апеляційного суду Закарпатської області), позовні вимоги до поручителя, з якими банк звернувся 28.01.2010 року про солідарне стягнення заборгованості задоволені бути не можуть.

Наведене не враховано судом першої інстанції.

Твердження апелянта про відсутність доказів укладення між сторонами кредитного договору та отриманням грошей є безпідставними, оскільки дані обставини стверджуються не тільки копією кредитного договору, заявою про видачу готівки, але й договорами іпотеки, поруки (які укладались в забезпечення вже існуючого кредитного договору і наявність яких сторонами не заперечується), позовною заявою ОСОБА_1, який діяв в інтересах ОСОБА_2 про визнання несправедливим та недійсним п.1.3.2. кредитного договору кредиту №BL2899 від 31 березня 2008 року (а.с.110-111), та іншими доказами.

20 січня 1994 року ВАТ "Банк Універсальний" була видана ліцензія для здійснення операцій у валюті(а.с.227-230).

З врахуванням викраденого, суд першої інстанції не врахував факту припинення поруки і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.88, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року в частині задволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № BL 2899 від 31 березня 2008 року та судових витрат - скасувати і в цій частині постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 січня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: