Провадження №: 2/752/1142/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Рожок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічному позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання договору застави транспортного засобі недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання договору застави транспортного засобі недійсним.

За заявленим первісним позовом ТОВ «Порше Мобіліті» просить про наступне:

1. В рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року, розмір якої станом на 27.10.2015 року складає 306675 (триста шість тисяч шістсот сімдесят п'ять) грн. 49 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1 598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» суму штрафу в розмірі 14 714 грн. 04 коп. в порядку п. 4.1.2. Договору застави № 50010368 від 29.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2417.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що28.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (надалі - ТОВ «Порше Мобіліті», Позивач або Заставодержатель) та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач 1, Заставодавець) укладено Кредитний договір № 50010368 (надалі - Кредитний договір), в якому зазначено, що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування (надалі - Загальні умови), Графік погашення кредиту (надалі - Графік погашення), а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

На підставі та на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 117 712 грн. 33 коп. - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті складає 14 475 доларів 20 центів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п. 2.3. Загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 28.08.2018 року, для купівлі автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 1 598 куб. см.

В Кредитному договорі Сторони погодили, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту Суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування.

Відповідач, згідно з п. 1.2. Загальних умов, зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Позивачу Кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Окрім того, відповідно до п. 1.6. Загальних умов зобов'язання Відповідача 1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року забезпечено Договором застави № 50010368 від 29.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2417 (надалі -Договір застави), згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 1 598 куб. см., державний номер НОМЕР_2 (надалі - Предмет застави), що належав йому на праві власності.

Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов Сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється Відповідачем ОСОБА_1 у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця.

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає Відповідачу 1 ОСОБА_1 відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.3. Загальних умов).

Позивачем, відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, були виставлені Відповідачу 1 ОСОБА_1 відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за травень - вересень 2015 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положеньукладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими Відповідачем ОСОБА_1, внаслідок чого виникла заборгованість останнього.

Невиконання Відповідачем 1 ОСОБА_1 своїх обов'язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені Сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 31749 грн. 60 коп. за кредитом.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.На підставі викладених положень ЦК України, Позивачем нараховані 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання Відповідачем 1 в розмірі 265 (двісті шістдесят п'ять) грн. 05 коп. за Кредитом.

Три проценти річних розраховано як розмір простроченої заборгованості на 3% та на кількість днів прострочення за платежем.

Сума інфляційних втрат складає 328 грн. 93 коп. за Кредитом.Інфляційні втрати Позивача розраховано як розмір простроченої заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення.

Нормами ч. 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Поняття неустойки визначено в ч. 1 ст. 549 ЦК України, за якою неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України).

За змістом п. 8.1. Загальних умов, у разі порушення Відповідачем 1 терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

Враховуючи допущені з боку Відповідача 1 прострочення по сплаті чергових платежів, йому, згідно з п. 8.1. Загальних умов та вимог чинного законодавства,нарахована пеня на загальну суму 883 грн. 50 коп. за Кредитом.Розмір пені розраховано як 10% на кількість днів прострочення за платежем.

Відповідно до Кредитного договору між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником укладено Договір добровільного страхування № 28-0199-13-00787 від 28.08.2013 року.

Вигодонабувачем за цим договором виступає ТОВ «Порше Мобіліті».

Пунктом 5.5. Загальних умов визначено, що Позичальник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, протягом усього строку дії Кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована Компанією.

Положеннями п. 5.6. Загальних умов передбачено, що у випадку порушення Позичальником умов п. 5.5. Загальних умов, Кредитор (Компанія) на власний розсуд укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує Компанії витрати, понесені останньою у зв'язку з виконанням даного доручення.

Відтак, у Позичальника в період з 29.08.2015 року по 28.10.2015 року виникла заборгованість по відшкодуванню страхових платежів в порядку п. 5.6. Загальних умов кредитування на загальну суму 4 946 гри. 93 коп., в тому числі 4 898 грн. 09 коп. сума заборгованості по відшкодуванню страхових платежів, 11 грн. 27 коп. сума 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання Відповідачем 1, та 37 грн. 57 коп. сума нарахованої пені в порядку п. 8.1. загальних умов кредитування.

В положеннях п. 3.2. Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового Кредиту, серед іншого, у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 (один) календарний місяць (п. 3.2.1. Загальних умов).

08.09.2015 року на адресу Відповідача 1 ОСОБА_1 направлено Вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за № 50010368 (надалі - Вимога), якою Позивач вимагав від Відповідача 1 дострокового повернення Суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, яка станом на дату направлення вимоги становила 242 770 (двісті сорок дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 37 коп.

Зазначеною Вимогою Позивач повідомив Відповідача 1 ОСОБА_1, що у випадку неповернення Суми кредиту та заборгованості протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї Вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу.

Також, у Вимозі звернуто увагу Відповідача 1 ОСОБА_1 на ту обставину, що заборгованість по Сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти, її розмір підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу та буде перераховано на дату подання позову.Однак, вимогу Позивача щодо дострокового повернення Кредиту у встановлені строки проігноровано Відповідачем 1 ОСОБА_1

Загальна заборгованість за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року, станом на 27.10.2015 року складається з:

1)простроченої заборгованості в загальній сумі 38174 грн. 01 коп. за Кредитом та відшкодуванню страхових платежів, з яких: 36647 грн. 69 коп. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за Кредитом та відшкодуванню страхових платежів; 276 грн. 32 коп. - сума 3% річних за час прострочення за Кредитом та відшкодуванню страхових платежів; 328 грн. 93 коп. - сума інфляційних втрат за час прострочення за Кредитом; 921 грн. 07 коп. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів за Кредитом та відшкодуванню страхових платежів;

2)заборгованості з дострокового повернення Кредиту в сумі 214143 грн. 24 коп., з яких:212673 грн. 03 коп. -сума заборгованості за Кредитом; 634 грн. грн. 52 коп. - сума заборгованості за процентами;192 грн. 85 коп. - сума 3 % річних за час прострочення виконання зобов'язання; 642 грн. 84 коп. - сума пені за прострочення виконання зобов'язання.

Пунктом. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення Позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3, Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. На підставі зазначено пункту Кредитного договору Відповідачу 1 ОСОБА_1 нараховано штраф в розмірі 23 542 (двадцять три тисячі п'ятсот сорок дві тисячі) грн. 47 коп.

Пунктом 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Враховуючи факт порушення Відповідачем 1 ОСОБА_1 умов Кредитного договору, для забезпечення відновлення порушеного Відповідачем 1 права Позивачем укладено Договір про надання юридичних послуг від 26.05.2015 року з ТОВ «КПД Консалтинг».

Згідно із Заявкою на надання послуг № 36 від 22.10.2015 року до Договору про надання юридичних послуг вартість юридичних послуг складає 10 000 грн. 00 кой., крім того ПДВ 2000 грн. Вартість робіт з підготовки заяви про кримінальне правопорушення, її подачу та контроль реєстрації в ЄРДР відносно боржника ОСОБА_1 складає 13920 грн. Ці витрати позивач вважає збитками та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1

Пунктом 8.3. Загальних умов передбачено, що за кожен випадок порушення Позичальником умов ст. ст. 5.1 - 5.4, 8.2. Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 25 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією третьої вимоги щодо сплати.

Відповідно до положень Кредитного договору за направлення вимог Відповідачу нараховано штрафні санкції в розмірі 4 895 грн. 77 коп.

Загальна сума заборгованості Відповідача 1 перед Позивачем за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року станом на 27.10.2015 року становить 306675 (триста шість тисяч шістсот сімдесят п'ять) грн. 49 коп.

Також, відповідно до п. 4.1.2 Договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання Заставодавцем умов, передбачених ст. 2.3 цього Договору Заставодержатель може застосувати до Заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості Предмета застави, визначеної у ст. 1 цього Договору.

З метою встановлення дійсного власника автомобіля, що був переданий в заставу за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року, Позивач через свого представника Мирошніченко І.В. звернувся із заявою до Голови Національної поліції України із проханням надання інформації.

Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/27-1963 від 25.05.2016 року, автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1 598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, що був переданий в заставу за Договором застави № 50010368 від 29.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А, зареєстрованим в реєстрі за № 2417, був знятий з реєстраційного обліку для реалізації, внаслідок чого був перереєстрований за свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_5 на нового (теперішнього) власника ОСОБА_2 (далі Відповідач 2).

Отже станом на день звернення з позовом до суду предметом застави є автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1 598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Положеннями п. 2.3.4 Договору застави визначено, що Заставодавець зобов'язується безпопередньої письмової згоди Заставодержателя не здійснювати стосовно Предмету застави, дій, пов'язаних зі зміною права власності на Предмет застави, а також дій, пов'язаних з передачею Предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування.

Станом на день вчинення реєстраційної операції щодо зміни права власності на Предмет застави, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договору застави № 50010368 від 29.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2417, у зв'язку з чим покупець мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля.

Цим відбулась фактична заміна Заставодавця.

В п.1.1. Договору застави за домовленістю Сторін заставна вартість Предмету застави встановлена в розмірі 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) грн. 40 коп.

Штраф розраховано як 10 % від заставної вартості предмета застави.

Розмір штрафу становить 14 714 грн. 04 коп.

В силу застави, відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Заставодержатель згідно з п. 5.1. Договору застави, має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За рахунок заставленого майна, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 5.2. Договору застави, задоволення вимог Заставодержателяздійснюється шляхом добровільної передачі Предмета застави у власність Заставодержателя або шляхом звернення стягнення на Предмет застави.

Приписами ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Нормами ч. ч. 1-2 ст. 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.Реалізація Предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено Сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна Предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в пункті 1.1. цього Договору, або, за вимогою Заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними Заставодержателем (п. 5.4.1. Договору застави).

Відповідач ОСОБА_1 заявлений по справі зустрічний позов до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання договору застави транспортного засобі недійсним мотивує тим, що на його думку, при його укладанні сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, не домовились про конкретний розмір платежів за кредитним договором що підлягають сплати позичальником, сукупну вартість кредиту, що на його думку свідчить про недійсність договору застави.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» позовні вимоги за заявленим позовом підтримує, а зустрічний позов не визнає, посилаючись на його необґрунтованість а також фактичне дієве виконання обома сторонами умов кредитного договору, на виконання умов.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов не визнав, посилаючись на те, що автомобіль у ОСОБА_1 був викрадений після чого останній перестав платити платежі позивачу. Про викрадення автомобіля відповідач ОСОБА_1 повідомляв позивача та відносно цього випадку відкрите кримінальне провадження. Просить задовольнити зустрічний позов про визнання договору застави недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з'явилась. Причини її неявки в судове засідання суд вважає неповажними.

Вислухавши представника позивача ТОВ «Порше Мобіліті», представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов заявлений ТОВ «Порше Мобіліті»(а.с.141-149 уточнена позовна заява) таким що підлягає частковому задоволенню у частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави, а зустрічний позов відповідача ОСОБА_1 про визнання договору застави транспортного засобу недійсним таким, що не підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні 28.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 50010368, в якому зазначено, що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту , а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

На підставі та на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 117712 грн. 33 коп. - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті складає 14 475 доларів 20 центів США.

Окрім того, відповідно до п. 1.6. Загальних умов зобов?язання відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором від 28.08.2013 року забезпечено Договором застави № 50010368 від 29.08.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 2417 , згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 з об'ємом двигуна 1 598 куб. см., державний номер НОМЕР_2.(а.с.21-24).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 632 ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторонами при укладенні Договору погоджено, що в разі зміни курсу доларів США по відношенню до національної валюти - гривні, платіж може коливатися як в сторону зменшення розміру щомісячного платежу, так і збільшення.

У частині 1 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, щопідлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця правова норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України. Положення ЦК України хоч і передбачають застосування гривні при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті.

Таким чином коригування платежів, з підстав зміна курсової різниці гривні стосовно долара не суперечить чинному законодавству.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Уклавши кредитний договір(а.с.9) сторони визначили еквівалент суми кредиту в іноземній валюті що складає 14475 доларів 20 центів США.

Сторони при укладанні кредитного договору погодили що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування (надалі - Загальні умови), Графік погашення кредиту (надалі - Графік погашення), а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

Відповідно доп.1.3. Загальних умов кредитування визначено що позичальник сплачує платежі у повернення кредиту в гривні шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку «КІБ «ПАТ «КредіАгріколь Банк».

Відповідно до п.17, 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»( визначення термінів):

послуга - це діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

споживач - фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Отже, з урахуванням викладеного можна зробити висновок, що застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з правовідносин визнання угод недійсними можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типу відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору.

Після укладення договору між сторонами виникають цивільно-правові правовідносини тому до спору щодо недійсності договору застави Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватись, а застосуванню підлягають норми ЦК України.

В зустрічній позовній заяві відповідач ОСОБА_1 безпідставно посилається на те, що укладеного ним з позивачем кредитного договору не існує (а.с.53).

Безпідставними суд вважає посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» про несправедливість умов договору, коли не надано доказів примушування позивача до укладання договору застави.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд вважає що відсутні підстави визначені у ст.14 Закону України «Про заставу», ст.215 ЦК України для визнання недійсним договору застави оскільки він відповідає вимогам ст.584 ЦК України та ст.ст.12,13 Закону України «Про заставу».

Оскільки об'єкт застави вибув з користування ОСОБА_1 внаслідок викрадення, про що відкрите кримінальне провадження і ці обставини не заперечуються представником ТОВ «Порше Мобіліті», то це підпадає під страховий ризик передбачений п.2.1.1. «а» за договором добровільного страхування предмета застави(а.с.97-104) за п.2 якого є ПАТ «Порше Мобіліті».

Таким чином безпідставними суд вважає позовні вимоги ПАТ «Порше Мобіліті» стягнення з ОСОБА_1 користь ТОВ «Порше Мобіліті» суми штрафу в розмірі 14714 грн. 04 коп. в порядку п. 4.1.2. Договору застави від 29.08.2013 року.

Так п.4.1.2. Договору застави щодо розміру відповідальності кореспондує до настання подій передбачених п.2.3. Договору застави(а.с.22).

В судовому засіданні представником позивача ТОВ «Порше Мобіліті» не надано суду беззаперечних та переконливих доказів умисним діям саме відповідача ОСОБА_1 щодо вчинення дій відносно зміни права власності на предмет застави.

Статтею 586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу» визначена обов'язковість згоди заставодержателя при відчуженні предмета застави.

Як вбачається з витягу з державного реєстру обтяжень нерухомого майна предмет застави автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1 598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 знаходиться під обтяженням з забороною усіх типів відчуження.(а.с.150).

Заставодержателем є Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті».

ТОВ «Порше Мобіліті» згоди на відчуження автомобіля будь яким особам не надавало.

У відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про заставу» реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Як вбачається з відповіді Головного сервісного центру МВС України від 25.06.2016 року предмет застави на час розгляду справи перебуває у власності ОСОБА_2 з видачею на автомобіль нового номерного знака НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5(а.с.139). Цей автомобіль як вона вказує остання придбала у ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 23.04.2016 року.

У відповідності до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо майно що є предметом застави переходять іншої особі.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 5.2. Договору застави, задоволення вимог Заставодержателяздійснюється шляхом добровільної передачі Предмета застави у власність Заставодержателя або шляхом звернення стягнення на Предмет застави.

Приписами ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Нормами ч. ч. 1,2 ст. 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.Реалізація Предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено Сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна Предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в пункті 1.1. цього Договору, або, за вимогою Заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними Заставодержателем (п. 5.4.1. Договору застави).

Суд вважає правомірними вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про погашення боргу перед Товариством з обмеженою відповідальність «Порше Мобіліті» за Кредитним договором від 28.08.2013 року за рахунок звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1 598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1.

Оскільки у відповідності до ч.2 ст.16 Закону України «Про заставу» реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави, а у відповідності до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо майно що є предметом застави переходять іншої особі то розгляд справи у Сихівському районному суді м. Львова за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, Територіального сервісного центру 4641, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу не має преюдиційного значення для Голосіївського районного суду при розгляді цієї справи.

Навпаки це саме для Сихівськомго районного суду м. Львова в порядку ч.3 ст.61, п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України буде має преюдиційне значення рішення Голосіївського районного суду м. Києва по справі за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та зустрічному позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання договору застави транспортного засобі недійсним, оскільки позов у Сихівській районний суд м. Львова виник з підстави наявності договору застави автомобіля, а дійсність договору застави оспорюється за зустрічним позовом ОСОБА_1

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідача з ОСОБА_2 підлягають витрати понесені ТОВ«Порше Мобіліті» по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючисьст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.203, 215, 524, 525, 526, 533, 586, 590, 591, 598, 622, 628 ЦК України, ст.ст.12, 13, 14, 16, 19, 20 ,27 Закону України «Про заставу», ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення боргу перед Товариством з обмеженою відповідальність «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50010368 від 28.08.2013 року, укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1, розмір якого станом на 27.10.2015 року складає 306675 (триста шість тисяч шістсот сімдесят п'ять) грн. 49 коп., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Polo Sedan з об'ємом двигуна 1598 см3, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_2 (81113, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП: НОМЕР_3), шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні решти позовних вимог за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю про визнання договору застави транспортного засобі недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (81113, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП: НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» у відшкодування витрат по сплаті судового збору понесених по сплаті судового збору 4820 грн. 84 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко