Справа № 344/2268/13-ц
Провадження № 6/344/270/16
У Х В А Л А

23 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

за участю представника заявника ОСОБА_3, представника боржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» про заміну стягувача з виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року від 23.03.2016 року, поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року виданого 23.03.2016 року згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 14.05.2014р.,

В С Т А Н О В И В:

Представник «Фінансова компанія «Леверідж» звернувся в серпні 2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про заміну стягувача з виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року від 23.03.2016 року, поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року виданого 23.03.2016 року згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 14.05.2014р..

В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги.

Представник боржника заперечив проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, з підстав зазначених в письмовому запереченні від 05.09.2016р..

Судом встановлено, що рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 року було скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 25.04.2013 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.06.2013 року: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 21844465,74 грн.

16 липня 2014 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Інформаційно-конультативний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ІКЦРП» отримало право вимоги виконання зобовязання по кредитному договору, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 (а.с.69-74, т.5). Також, 16 липня 2016 року між ТОВ «Інформаційно-конультативний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» та ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» було укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «ІКЦРП» передало ТОВ «ФК «Леверідж» право вимоги виконання зобовязання по кредитному договору, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 (а.с.75-80, т. 5).

На виконання даного рішення ВССУ від 14.05.2014р., Івано-Франківським міським судом 23.03.2016 року було видано виконавчий лист про стягнення вищевказаної заборгованості із ОСОБА_5С, на користь ПАТ «УкрСиббанк» за заявою ПАТ «УкрСиббанк» у березні 2016р..

Обґрунтовуючи доводи, заявник зазначив, що 20.04.2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №50879215, однак в подальшому постановою заст..директора Департаменту ДВС від 19.07.2016р. на підстави ухвали суду від 02.06.2016р., було скасовано постанову про відкриття ВП від 25.04.2016р..

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.06.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду від 02.08.2016р., на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» було замінено сторону (стягувача) ВП №50879215 з виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року від 23.03.2016 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» (а.с.107-108, 217-219 т.5).

Заперечуючи вимоги щодо заміни стягувача, боржник вказує на те, що ст..368 ЦПК не передбачає поняття заміни стягувача, а за ухвалою суду від 03.06.2016 року, яка є чинною вже проведено заміну сторони (стягувача) ВП №50879215 з виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року від 23.03.2016 року з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж».

Щодо даної вимоги слід зазначити таке.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 Закону № 606-ХІV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Статусу стягувача і боржника сторони набувають після відкриття виконавчого провадження як в разі виконання рішення суду, яким закінчується судовий розгляд справи, так і в разі виконання ухвали суду про забезпечення позову (Рішення КСУ від 31 травня 2011 року у справі № 4-рп/2011).

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону № 606-XIV у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 378 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення цього питання.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Окрім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З врахуванням вищевказаного, судом уже було проведено заміну сторони у ВП із зазначенням статусу стягувача, з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» ухвалою, що набрала чинності 02.08.2016р., про що вказано вище, а тому повторної заміни на думку суду не потребується, а така вимога у даній заяві в цій частині, не є обгрунтованою.

Щодо вимоги про поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року виданого 23.03.2016 року згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 14.05.2014р., то слід вказати таке.

За загальним правилом відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Отже, виконавчий лист видається за заявою стягувачу або прокурору, який здійснював представництво інтересів особи.

Згідно з п. 21 постанови ВССУ № 6, перевіряючи додержання строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення ст. 22 Закону № 606-ХІV, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2677-VI виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Статтею 22 Закону № 606-ХІV передбачено строк предявлення виконавчого листа до виконання протягом 1 року.

Виконавчі документи повинні бути предявлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону № 606-ХІV.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 606-ХІV стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

Процесуальний порядок поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання встановлений ч. 2 ст. 371 ЦПК, а саме: заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Як зазначав представник боржника, з часу отримання рішення Вищого спеціалізованого суду України від 14.05.2014р. та відступлення права вимоги до 16 липня 2014 року до ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж», звернення до суду про поновлення строку предявлення виконавчого листа не предявлялося, а пояснення представника заявника про неможливість своєчасного заявлення такого клопотання через розгляд судом в т.ч. апеляційної інстанції інших клопотань по даній цивільній справі, не є доведеними суду, та є припущенням щодо ніби-то наявних перешкод у такому зверненні про поновлення строку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж», не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.371, 378, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Леверідж» про заміну стягувача з виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року від 23.03.2016 року, поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа №344/2268/2013 року виданого 23.03.2016 року згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 14.05.2014р., - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.