Справа № 212/4089/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі;

Головуючого судді; ОСОБА_2

за участі секретаря судового засідання; ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, позовну заяву,- ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивач ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоровя.

У своїй позовній заяві ОСОБА_6 просив суд, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь 174000 гривень 00 копійок за спричинену моральну шкоду, без утримання податку з доходу фізичних осіб, обґрунтовуючи це тим що, він протягом 15 років пропрацював на різних робочих посадах ПАТ «КЗРК» шахти «Гвардійська», де в звязку з незадовільними умовами праці з вини роботодавця він отримав професійне захворювання. На даний час йому встановлена 35 % втрати професійної працездатності, внаслідок чого він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування.

У зв'язку з професійним захворюванням було порушено його життєві зв'язки, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку з загальною слабістю, втомою, постійними болями, перебуваючи на лікуванні, він не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані.

Вважає, що з боку роботодавця йому має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я.

Розрахунок моральної шкоди він визначає виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на 2016 рік що становить 1450 гривень. Так як професійне захворювання встановлено в 2006 році, 1450 гривень * 10 років = 174 000,00 гривень

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини.

Представник відповідача в справі Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_5 позов не визнала у повному обсязі, та вказала, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. А норми Цивільного Кодексу України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути застосовані у такому випадку, на який посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника відповідача, позивач сам винен у тому, що його здоровю завдано суттєвої шкоди. Так як він добровільно виконував тривалий час роботу зі шкідливими умовами праці. Тому вини відповідача у завдані шкоди здоровю позивача і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, представник відповідача суду зазначив, що позовні вимоги не доведені позивачем та його представником.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 працював на протязі 15 років та 2 місяців на шахті Гвардійська що є структурним підрозділом ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підземним кріпильником, підземним гірничим робітником очисного вибою (машиністом скреперної лебідки) в підземних умовах, де і була заподіяна шкода його здоровю.

У зв'язку із заподіянням шкоди 03 січня 2006 року ОСОБА_6 було встановлено 35% втрати професійної працездатності за діагнозом хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст. емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. за результатами наступних переглядів висновком МСЕК рівень втрати професійної працездатності в відсотках залишився без змін 35% - безстроково.

Причина професійного захворювання тривала робота в умовах впливу шкідливих виробничих факторів запиленість повітря робочої зони пил з вмістом вільного двооксиду кремнію від 10% до 70% в концентрації 2,1мг/м3 до 18,1мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3, час перебування в умовах шкідливих факторів більше 80% від загального продовж зміни.

У зв'язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці позивач отримав професійне захворювання, і за висновком МСЕК від 08 травня 2007 року ОСОБА_6 був встановлений наступний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст. емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. - захворювання професійне.

Внаслідок професійного захворювання, ОСОБА_6 постійно зазнає фізичного болю і страждань. Професійне захворювання спричинило погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей.

Таким чином, та обставина, що позивач захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби позивач, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками, та копією Акту розслідування його професійного захворювання форми П-4 від 21 лютого 2006 року. Суд не може погодитись з думкою представника відповідача, що сам ОСОБА_6 винен у тому, що його здоровю завдано шкоди, бо самостійно приймав рішення про роботу у шкідливих умовах праці, та те що ОСОБА_6 працював на інших підприємствах де йому могла бути спричинено шкода здоровю, тому ПАТ «Кривбасзалізрудком» не може нести відповідальність за спричинення шкоди здоровю ОСОБА_6 оскільки показники шкідливого впливу на здоровя значно перевищують гранично допустимі норми, про це йдеться в Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 лютого 2006 року форми П-4, та в характеристиці санітарно-гігієнічних умов праці ОСОБА_6. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6, працевлаштовуючись на роботу в шкідливих умовах ні яким чином не погоджувавався на виконання роботи з значно перевищуючими, встановлені норми показниками шкідливого впливу на здоровя.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст. 23, 1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне ОСОБА_6 під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральній та фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_6, у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 35 % втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6, заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про розмір відшкодування ОСОБА_6, моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань ОСОБА_6, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20000 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 88 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 - 20000 гривень 00 копійок без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ; ОСОБА_2