САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/3847/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Портної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить домоволодіння №27 по вул. Шереметьєвській в м. Дніпропетровську. Відповідачка ОСОБА_2 є її дочкою, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 діти відповідачки. Станом на серпень 2015 року вони мешкали за адресою м. Дніпропетровськ, вул. 20-річчя Перемоги в чотирикімнатній квартирі. Вищезазначену квартиру відповідачі продали та зі згоди позивача, тимчасово поселилися в її будинок з 27.08.2015 року, до того часу поки не придбають собі житло. В будинку відповідачі були зареєстровані. Вони придбали для себе 3 квартири в м. Дніпродзержинську і 12лютого 2016 року знялися з реєстраційного обліку за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Шереметьєвська, 27, та зареєстрували своє місце проживання за адресами придбаних квартир. Однак виселятися з будинку відповідачі категорично відмовилися. Відповідачі ігнорують позивача та поводять себе так, ніби вони є власниками будинку, на вимоги залишити його не реагують. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з домоволодіння №27 по вул. Шереметьєвській в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що вона вселилася в будинок матері влітку 2015 року. За сімейними обставинами продала квартиру. Була зареєстрована по вул. 20-річчя Перемоги, 2/68, а потім була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своїми дітьми. До своєї квартири в м. Дніпродзержинську не переселяється оскільки там йде ремонт. Позивач спочатку не заперечувала проти їх проживання у будинку, а тепер заперечує. Виїде з будинку, як завершиться ремонт в квартирі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ч.4 ст.169 ЦПК України та розглянути справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.2004 року, виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить домоволодіння №27 по вул. Шереметьєвській в м. Дніпро (м. Дніпропетровську), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 4-5).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дочкою та онуками позивача відповідно. В 2015 році вони продали свою квартиру та з 27.08.2015 року зі згоди позивача тимчасово вселилися у належний позивачу будинок №27 по вул. Шереметьєвській в м. Дніпро (м. Дніпропетровську). Дані обставини в судовому засіданні визнані обома сторонами справи, а отже у відповідності до ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що наразі між позивачем та відповідачам постійно виникають сварки, через що психологічний клімат в їх сімї є незадовільний. На вимогу позивача звільнити її будинок, відповідачі не реагують.

Факт наявності конфлікту між сторонами з приводу проживання відповідачів у спірному будинку не заперечувався учасниками справи в судовому засіданні.

Таким чином, суд знаходить доведеним, що проживання відповідачів у спірному будинку всупереч бажання позивача, створює позивачу перешкоди у здійсненні нею права вільно користуватися та розпоряджатися належною їй власністю, що є підставою для захисту її порушеного права, а отже і задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійснення права власності шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, з домоволодіння №27 по вул. Шереметьєвській у м. Дніпро без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев