Справа № 569/7413/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

судді Діонісьєвої Н.М.,

при секретарі Краглевич Ю.О.

з участю представника заявника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 27 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення із житлового приміщення без надання іншого житла,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2015 року, ухваленому у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення із житлового приміщення без надання іншого житла, позовні вимоги задоволені.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного рішення, як про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що його, як учасника цивільного процесу, суд повинен був повідомити судовою повісткою про виклик , вказавши час та місце розгляду справи завчасно, але не пізніш ніж за три дні до судового засідання шляхом надсилання її поштою рекомендованим листом, або ж зворотне повідомлення про вручення судової повістки про виклик в судове засідання, а також можливе повідомлення учасників судового розгляду за допомогою засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Однак, його не було повідомлено про час та місце розгляду справи в Рівненському міському суді Рівненської області, про що в матеріалах цивільної справи відсутні відповідні докази повідомлення, зокрема зворотне повідомлення про вручення судової повістки про виклик в судове засідання.

Також в заяві про перегляд відповідач вказує, що відповідно до виписки із протоколу №38 спільного засідання адміністрації і профкома ДП «Спецбуд» від 08.10.1992 року йому було виділено однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею -11,6 кв.м.

Статтею 9 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 116 Житлового кодексу Української РСР зазначено, що виселення без надання іншого жилого приміщення можливо у випадках:

1) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає;

2) використання житла наймачем або особами, за дії яких він відповідає, не за призначенням;

3) систематичного порушення наймачем або особами, за дії яких він відповідає, прав та інтересів сусідів;

4) незаконного зайняття жилого приміщення;

5) визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер.

Але жодного з цих випадків відповідачем не було порушено.

Також, варто відмітити, що іншого житла ОСОБА_1 не є. Вищевказана квартира є його єдиним місцем проживання.

Тому виселення його із займаного приміщення порушує його права, гарантовані статтею 47 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути примусово позбавлений житла.

Також вважає, що при вказаних обставинах, суд без участі відповідача не мав можливості об'єктивно розглядати справу по суті, й належним чином дослідити всі докази й надати об'єктивну оцінку.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просить її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки рішення суду від 27 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення із житлового приміщення без надання іншого житла не є постановленим в заочному порядку, оскільки відповідач ОСОБА_1 25 червня 2015 року, 19 жовтня 2015 року був присутнім в судових засіданнях, про наступні судові засідання знав, про що свідчать його підписи на довідковому листі у матеріалах справи, однак судові засідання проігнорував і суд був змушений виносити рішення без його участі.

Просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення, оскільки воно не є заочним, а постановлено в загальному порядку.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 брав участь в двох судових засіданнях , а саме: 25 червня 2015 року (а.с.22), 19 жовтня 2015 року (а.с.35) та , як вбачається з протоколу судового засідання від 19 жовтня 2015 року просив відкласти судове засідання для надання можливості врегулювати спір, що виник, мирним шляхом. Таке клопотання відповідача було задоволено і судове засідання відкладено. Про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений, про що свідчить його особистий підпис на довідковому листі у матеріалах справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 231 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 27 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення із житлового приміщення без надання іншого житла залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7