Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/4391/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

Суддів Спас О.В.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Провадження у справі закрито.

За умовами мирової угоди, відповідач ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за договором позики передає у власність ОСОБА_3 2/5 частин комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві спільної часткової власності на підставі розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації № 448 від 20.06.2007 року.

Відповідач ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за договором позики передає у власність ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яка належить йому на праві спільної часткової приватної власності на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області № 2-1816/2010 від 08.11.2010 року.

Відповідач ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за договором позики передає у власність ОСОБА_3 сідловий тягач НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 17.06.2006 року.

Відповідач ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу за договором позики передає у власність ОСОБА_3 причіп рефрижератор, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.06.2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу за договорами позики.

У березні 2015 року третя особа ОСОБА_5, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики.

У квітні 2015 року ОСОБА_5 подала до суду заяву про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року, в якій просила скасувати запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на 2/5 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстровано на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц.

Скасувати запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що зареєстроване на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц.

Скасувати запис про реєстрацію за ОСОБА_3 транспортного засобу (автомобіля) марки DAF TE95XF (двигун НОМЕР_6) і транспортного засобу (автомобіля) марки SCHMITZ SKO 24 (1998 року виготовлення), що зареєстровані на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц, та відновити реєстрацію на ці транспортні засоби за попереднім власником.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року первинний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Скасовано запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на 2/5 частини комплексу будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що зареєстроване на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц.

Скасовано запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що зареєстроване на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц.

Скасовано запис про реєстрацію за ОСОБА_3 транспортного засобу (автомобіля) марки DAF TE95XF (двигун НОМЕР_6) і транспортного засобу (автомобіля) марки SCHMITZ SKO 24 (1998 року виготовлення), що зареєстровані на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року у справі № 320/11380/13-ц, та відновлено реєстрацію на ці транспортні засоби за попереднім власником.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки про розгляд справи він належним чином не повідомлявся, а тому суд не мав права залишати його позов без розгляду. Допускаючи поворот виконання ухвали суду, суд залишив поза увагою норми ст. 380-381 ЦПК України, та не звернув увагу на те, що правом подачі заяви про поворот виконання наділений відповідач у справі. ОСОБА_5 не є відповідачем у справі. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначив про повторну неявку позивача та його представника у судові засідання 12.05.2015 року та 27.05.2015 року, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи та заяви ОСОБА_5 про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року призначено судом на 09.30 годину 12 травня 2015 року, про що повідомлені представники сторін та ними отримані судові повістки в залі судового засідання, що не суперечить нормам ст.191 ЦПК України ( т.1 а.с. 146).

За нормами ч.5 ст. 76 ЦПК України, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Оскільки, ОСОБА_6 є представником ОСОБА_3 та отримав судову повістку про виклик до суду на 12 травня 2015 року, в силу даної статті, вважається, що і ОСОБА_3 повідомлений про розгляд справи належним чином.

Матеріали справи не містять відомостей про розгляд чи відкладення розгляду справи 12 травня 2015 року. Ні журналу судового засідання, ні ухвали суду про відкладення розгляду справи і у зв'язку з чим, в матеріалах справи не має.

Натомість, на а.с. 149 т.1 наявна розписка ОСОБА_5 про явку у судове засідання на 15.00 годину 27 травня 2015 року та ксерокопії судових повісток про виклик сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання на 15.00 годину 27 травня 2015 року (т.1 а.с.150-151).

Відповідно до ст. 74, 76 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається фізичній особі під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не отримана судова повістка про виклик до суду на 27 травня 2015 року. Судова повістка повернулася до суду без вручення, з повідомленням пошти про те, що вручити її 19 та 20 травня 2015 року не представилось можливим за відсутності ОСОБА_3 вдома (т.1 а.с. 153).

Представник позивача ОСОБА_6 про час та місце розгляду справи на 27 травня 2015 року судом не повідомлявся.

За таких обставин, не можна вважати, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи 27 травня 2015 року.

Крім того, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_3 за його повторної неявки у судове засідання, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в силу ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, на підставі яких суд залишив позовну заяву ОСОБА_3 без розгляду, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка позивача, незалежно від причин неявки і лише за умови, що від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав підстав для залишення позову без розгляду в порядку ч. 3 ст. 169, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки про чудове засідання 27 травня 2015 року ні ОСОБА_3 ні його представник належним чином не були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Таким чином, ухвалу суду в цій частині не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно ст. 311 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, з ухвали суду вбачається, що судом також вирішувалося питання про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року та ухвалою суду скасовані записи про реєстрацію права власності на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3

Однак, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України. В ній відсутня мотивувальна частина та не зазначені мотиви з яких суд дійшов висновків про скасування записів про реєстрацію.

Крім того, заява ОСОБА_5 про поворот виконання ухвали суду не розглянута судом.

З журналу судового засідання та звукозапису судового засідання не вбачається, що заява ОСОБА_5 була предметом дослідження у судовому засіданні.

Ні мотивувальна, ні резолютивна частина ухвали не містить висновків суду про задоволення, чи відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5, а також висновків про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року, зазначено лише про скасування записів про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на рухоме та нерухоме майно.

Крім того, розглядаючи дану заяву, суд не перевірив, чи дотримані заявником вимоги ст. 381 ЦПК України, чи не пропущений строк подання заяви про поворот виконання та чи наділений заявник правом подавати заяву про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року.

Враховуючи зазначені порушення процесуального законодавства, ухвалу суду в цій частині не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо судом порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та на новий розгляд питання за заявою ОСОБА_5 про поворот виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: