АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/5457/16 Головуючий 1-ї інстанції Богдан М.В.
Справа № 2- 641/6387/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання дій та нарахувань незаконними та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

11 червня 2015 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі Підприємство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачі проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 кв. 701,702 в м. Харкові та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку.

Протягом тривалого часу вони не в повному обсязі здійснюють оплату за надані Підприємством послуги, внаслідок чого, за період з 01 листопада 2012 року по 30 травня 2016 року з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми, виникла заборгованість в сумі 3 550,24 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» в якому просили визнати незаконним відкриття Підприємством абонентського лицевого рахунку, визнати дій відповідача незаконними відносно ненадання платіжних документів та нарахувань, стягнути на їх користь моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., з посиланням на Закон України «Про захист права споживачів».

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» зустрічні позовні вимоги не визнав з підстав їх недоведеності.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року позов Комунального підприємства «Харківводоканал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 1 429,84 грн. та водовідведення 985,34 грн. з урахуванням 1 061,33 грн. індексу інфляції за час прострочення та 73,73 грн. 3% річних від простроченої суми, а всього 3 550,24 грн., а також в рівних частках судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне з'ясування обставин справи та неповноту дослідження доказів.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку ОСОБА_2, ОСОБА_3, належним чином повідомлених, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, представника Комунального підприємства «Харківводоканал», дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ,електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що у будинку № 107 по вул. Ньютона, в м. Харкові, що належить територіальній громаді м.Харкова, у квартирах 701,702 зареєстровані відповідачі по справі: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1 (а.с.7).

Судом першої інстанції також встановлено, підтверджено наявними у справі доказами та цей факт відповідачами не спростовано, що послуги з централізованого водопостачання і водовідведення надаються позивачем централізовано, відповідачі вказані послуги отримують та від їх надання не відмовлялись.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 листопада 2012 року по 30 травня 2016 року з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми складає 3 550,24 грн. (а.с.8-10).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердила той факт, що фактично вона з жовтня 2012 року сплачує за надані послуги з водопостачання та водовідведення не в повному обсязі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у неї відсутні будь-які договірні відносини з Комунальним підприємством «Харківводоканал», а тому всі нарахування позивача є незаконними є безпідставними і суперечать вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 20 ч. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний:

1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;

Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року (із змінами та доповненнями) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги та своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Правовідносини, які склалися між сторонами про надання послуг з централізованого водопостачання є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вказана позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зустрічним вимогам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дана належна правова оцінка, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність цих вимог.

У відповідності до вимог ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Позивачем не доведено, що «Харківводоканал» будь-яким чином порушили права, свободи та інтереси ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Суд першої інстанції дав належну оцінку наданим доказам, запереченням сторін і обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи ОСОБА_1, стосовно того, що позивачем не надано належних доказів щодо достовірності показань приладу обліку води, який установлений на їх будинку і на підставі якого позивач проводить нарахування за надані послуги, не приймаються колегією суддів, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, претензій по невідповідності показань лічильника і проведених нарахувань не пред'являли.

Не відповідають дійсності і посилання ОСОБА_1 на те, що суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення іншого змісту, вказані доводи спростовуються технічним записом судового процесу (а.с.186).

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст..303, 304,.307 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили..

Головуючий -

Судді -