У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Зерно» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання наказу таким. що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є членом СФГ «Зерно», що підтверджується Статутом в діючій редакції від 20 серпня 2012 року та рішенням Згурівського районного суду Київської області у справі № 365/112/13-ц від 20 грудня 2013 року. На початку 2015 року позивач отримав від відповідача наказ від 02 січня 2015 року № 2, згідно якого його було зобов'язано подати звіт про доходи та витрати СФГ «Зерно», передати усі звітні документи, печатку, орендовану земельну ділянку, припинити будь-які дії, пов'язані із використанням орендованої СФГ земельної ділянки та зобов'язано заступника відповідача Шмагеля В.І. прийняти у нього документи, забезпечити належне використання земельної ділянки, отримати у контролюючих органах дані про стан звітності, отримати у банківських установах інформацію про рух коштів. Вважає, що підпис під спірним наказом не належить голові СФГ «Зерно». Вказував, що за даними УДП поштового зв'язку «Укрпошта» поштове відправлення, яким йому доставлено наказ № 2, не було зареєстроване у системі. В його обов'язки, як члена СФГ «Зерно», не входило ведення обліку про доходи та витрати господарства, витрати та розпорядження коштами та йому не передавалась печатка, тому він не мав можливості виконати наказ № 2.

В кінці березня 2015 року позивач отримав наказ від 17 березня 2015 року № 12 про проведення службового розслідування за фактом невиконання ним наказу № 2 лише в частині припинення дій по використанню земельної ділянки. Свої дії до прийняття рішення № 6 не вважає незаконними, так як він був членом СФГ та виконував підготовку орендованого поля до посівних робіт відповідно до норм ЗУ «Про фермерське господарство» та Статуту господарства. 05 травня 2015 року голова СФГ «Зерно» прийняв рішення № 6 про виключення його із членів господарства.

Позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення голови СФГ «Зерно» від 05 травня 2015 року № 6, визнати наказ від 02 січня 2015 року № 2 таким, що не підлягає виконанню, вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 червня 2016 року, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 17 червня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має найменування та може мати печатки. Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреси, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об'єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов'язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 27 Закону України «Про фермерське господарство» трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), - законодавством України про працю. Трудові спори у фермерському господарстві вирішуються у встановленому законом порядку.

Виходячи із вищевикладених норм, трудові відносини членів СФГ визначаються і регулюються Статутом СФГ, у якому встановлено весь процес спільної праці, чіткий порядок вступу до господарства та виходу з нього, трудовий режим, періоди відпочинку, відпусток, заходи заохочення та дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обов'язків, чіткий порядок виключення членів та прийняття рішень.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено, що наказ від 02 січня 2015 року № 2 є таким, що не підлягає виконанню, та голова фермерського господарства вивів позивача з членів цього господарства не у спосіб визначений законом та Статутом СФГ «Зерно».

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 17 червня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Згурівського районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Селянського фермерського господарства «Зерно» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання наказу таким. що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов