Справа № 456/4880/14-ц
Провадження № 2/456/100/2016
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2016 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про зобовязання виконання умов договору та стягнення коштів,

встановив:

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що 22 жовтня 2013 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-1301-13-00533. Згідно ОСОБА_2 страхування було застраховано транспортний засіб SUBARU LEGACY OUTBACK 2.5 2006 року випуску, державний номер ВС1711EC, номер кузова НОМЕР_1. При цьому сторони визначили вартість автомобіля у розмірі 140000,00 грн., страховий тариф КАСКО 5,59%, страхова премія 7826 грн. Позивач (страхувальник) оплатив страхову премію страховику повністю. 27 травня 2014 року, на пропозицію Страховика автомобіль було достраховано до суми 172000 грн. (додаткова угода №1 від 27.05 2014 року та квитанція про оплату додаються). 20 вересня 2014 року о 23:30 на авто дорозі Київ-Чоп 564 км + 670 м із зазначеним вище автомобілем сталось ДТП, що призвело до його пошкоджень. Факт належним чином зафіксований органами ДПС, страхова компанія повідомлена у письмовій формі згідно умов ОСОБА_2 страхування. 22 вересня 2014 року, відповідно до умов договору страхування, Страховика було письмово повідомлено про факт настання ДТП. Відповідно до п.11 ОСОБА_2 страхування Страховику було надано документи, передбачені договором. Також, було подано запит до авторизованого Відповідачем автосервісу SUBARU ПП «Автоцентр ЕРА» з проханням підготувати рахунок-фактуру та калькуляцію ремонтних робіт по автомобілю Позивача. На підставі даного запиту ПП «Автоцентр ЕРА» 28 жовтня 2014 року було надано рахунок на оплату №11360 з додатком-калькуляцією №ВС1711EC. 05 листопада 2014 року представником Позивача було подано заяву до Відповідача щодо погодження здійснення ремонту автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK 2.5 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2, згідно вищезгаданого рахунку №11360 від 28 жовтня 2014 року. Тобто, Відповідач в цей момент отримав повний пакет документів, який вимагається згідно п.11 ОСОБА_2 страхування при настанні страхового випадку. У відповідь на заяву щодо погодження ремонтних робіт згідно поданого рахунку, Відповідач надіслав лист за №03/7699 від 14.11.2014 p., в якому не дав конкретної відповіді на поставлене запитання, а натомість зазначив, що згідно п.12.4 ОСОБА_2 страхування, належний Позивачу транспортний засіб зазнав конструктивної загибелі, відповідно, нам було запропоновано надати банківські реквізити для здійснення виплати страхового відшкодування (копія листа додається). Відповідно до ОСОБА_2 страхування та Додаткової угоди №1 від 27 травня 2014 року до нього, вартість автомобіля визначена у розмірі 172 000 грн. Згідно наданого авторизованим Відповідачем автосервісом рахунку, вартість відновлювальних робіт щодо автомобіля Позивача становить 99895,06 грн. (що становить 58,08% вартості автомобіля). Відповідно до умов ОСОБА_2 страхування, застрахований автомобіль вважається конструктивно знищеним, якщо вартість відновного ремонту становить 60% та більше відносно вартості застрахованного автомобіля. У даному випадку вартість ремонту менша 60% вартості автомобіля, тому аргументи страхової компанії вважаємо безпідставними та необґрунтованими. Виходячи з наведених фактів та керуючись ОСОБА_2 страхування, вважає дії Відповідача такими, що порушують умови договору страхування, та такими, що мають на меті уникнути належного виконання умов підписаного Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 страхування. 05 листопада 2014 року Відповідачу було надано для розгляду рахунок авторизованого СТО для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. Згідно п.15.7. ОСОБА_2 страхування, протягом 14 робочих днів від дати складання акту про виплату Страховик повинен здійснити виплату страхового відшкодування (тобто не пізніше 03.12.2014 року). Згідно п.19.1. ОСОБА_2 страхування, за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть майнову відповідальність шляхом сплати пені у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Оскільки від 03.12.2014 до 12.01.2015 року Відповідач протермінував суму 99895,06 грн., пеня за вказаний період становить 99895,06*39 днів*0,1% = 3895,91 грн. 12.01.2015 року Відповідачем було перераховано 66531,72 грн. на рахунок СТО ПП «Автоцентр Ера». Позивач не заперечує проти цього платежу і вважає його частковим виконанням Відповідачем своїх обовязків згідно договору страхування. Після часткової оплати згідно ОСОБА_2 страхування залишок до оплати становить 33363,34 грн. На різницю між сумою згідно рахунку (99895,07 грн. та виплаченою сумою в розмірі 66531,72 грн.) пеня за протерміновані 402 днів (період 12.01.2015-17.02.2016 року) на суму 33363,34 грн. становить 33363,34 грн.*402 днів*0,1% = 13412,06 грн. Загальна сума пені становить 3895,91+13412,06 грн. = 17307,97 грн. Три проценти річних розраховуються: виходячи з періоду прострочення з 03.12.2014р. по 11.01.2015р., суми боргу 99895,07 грн., та складають 320,21 грн.; виходячи з періоду прострочення з 12.01.2015р. по 17.02.2016р., суми боргу 33363,34 грн., та складають 1102,36 грн. загальна сума 3 процентів річних за договором складає 1422,57 грн. Втрати від інфляції розраховуються виходячи з суми боргу, який в грудні 2014р. складав 99895,07 грн., з січня 2015р. по січень 2016р. 33363,34 грн., сукупного індексу інфляції, та становлять 17743,45 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позові обставини, та просять суд позов задоволити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що 22.10.2013р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-1301-13-00533, предметом якого був транспортний засіб «Субару», державний номер НОМЕР_2. 22.09.2014р. до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся позивач з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в звязку з чим, відповідно до умов ОСОБА_2 страхування, а саме п. 9.3.5, страховою компанією було прийнято рішення доручити проведення оцінки завданого матеріального збитку ТОВ «Експерт-сервіс». За результатами проведеного дослідження ТОВ «Експерт-сервіс» було складено звіт про оцінку автомобіля №850/14 від 23.09.2014р., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legacy Outback, державний номер ВС1711EC, складає 121299,09 грн. Ринкова вартість вказаного ТЗ на момент настання страхового випадку становить 163391,72 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує 60%, тому даний транспортний засіб, відповідно до умов п. 12.4 ОСОБА_2 страхування, зазнав конструктивної загибелі, в звязку з чим Страховиком було прийнято рішення розрахувати суму страхового відшкодування за формулою, що наведена в п. 12.4.2 ОСОБА_2 страхування. Провівши відповідні розрахунки, відповідачем було перераховано на рахунок СТО ПП Автоцентр «Ера» страхове відшкодування в розмірі 66531,72 грн. Вважає, що відповідачем умови ОСОБА_2 страхування виконані повністю, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з ОСОБА_2 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті 28-1301-13-00533 від 22.10.2013р., ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) застрахував транспортний засіб ОСОБА_1 (Страхувальник) Subaru Legacy Outback 2.5, державний номер ВС1711EC, встановивши дійсну вартість ТЗ 140000 грн. Строк дій договору визначено з 00 год. 00 хв. 23.10.2013р. по 24 год. 00 хв. 22.10.2014р.

Пунктом 12.4 ОСОБА_2 страхування передбачено, що у випадку конструктивної загибелі застрахованого ТЗ (якщо згідно акту автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту перевищує 60% дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку), розмір страхового відшкодування розраховується за вибором Страховика по одному з варіантів, передбачених ОСОБА_2 страхування.

З п. 15.7 ОСОБА_2 страхування вбачається, що протягом 14 робочих днів від дати складання страхового акту Страховик повинен здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати).

Як передбачено п. 19.1 ОСОБА_2 страхування за невиконання або неналежне виконання обовязків за ОСОБА_2 Сторони несуть майнову відповідальність шляхом сплати пені у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

З Додаткового договору №1 від 27.05.2014р. до ОСОБА_2 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті 28-1301-13-00533 від 22.10.2013р. вбачається, що в Договір страхування внесено зміни, а саме збільшено дійсну вартість ТЗ та страхову суму КАСКО до 172000 грн.

Заявою від 22.09.2014р. ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» повідомлено про настання страхового випадку, а саме 20.09.2014р. о 23 год. 30 на 564 км + 670 м а/д Київ-Чоп внаслідок ДТП сталося пошкодження Subaru Legacy Outback, державний номер ВС1711EC.

Як вбачається з заяви від 05.11.2014р. на імя Голови Правління ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», яку отримано 05.11.2014р., представника ОСОБА_1 просить погодити здійснення ремонту автомобіля марки SUBARU LEGACY OUTBACK 2.5, державний номер ВС1711EC, згідно встановленого рахунку на оплату №11360 від 28.10.2014р. та калькуляції ВС1711ЕС до нього.

Згідно рахунку на оплату №11360 від 28.10.2014р., вартість ремонту SUBARU LEGACY OUTBACK, державний номер ВС1711EC, за калькуляцією 1711 становить 99895,06 грн.

Як вбачається з висновку/калькуляції №ВС1711ЕС від 29.10.2014р., загальна вартість ремонту Subaru Legacy Outback, державний номер ВС1711EC, становить 99895,06 грн.

З листа ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» №03/7699 від 14.11.2014р. вбачається, що внаслідок ДТП відповідно до п. 12.4 ОСОБА_2 страхування транспортний засіб Subaru Legacy Outback, державний номер ВС1711EC, зазнав конструктивної загибелі.

Як вбачається з довідки ПП Автоцентр «Ера» №2208 від 14.01.2015р., дане підприємство є офіційним дилером по продаж, ремонту та обслуговуванню автомобілів Субару у м. Львові та Львівській області на підставі дилерського договору, укладеного з ТОВ «Субару Україна».

З довідки ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» №03/0239 від 17.01.2015р. вбачається, що ПП Автоцентр «Ера» є рекомендованим ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» для ремонту автомобілів «Субару».

Як вбачається з висновку №20/79 судової автотоварознавчої експертизи від 08.09.2015р., ринкова вартість автомобіля Subaru Outback, державний номер ВС1711EC, станом на 20.09.2014р. до моменту його пошкодження у ДТП становила 188723 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Outback, державний номер ВС1711EC, в цінах на дату ДТП 20.09.2014р. становила 103772,80 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 7 Закону в Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 2 ст. 8 Закону передбачено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В статті 9 Закону визначено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 35.1 статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ « Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 6 червня 2012 року, розглянувши справу №6-49 цс 12, згідно якого зобовязання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст.ст. 549-550 ЦК України.

Також, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах 03 вересня 2014р., розглянувши справу №6-100 цс 14, згідно якого за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Крім цього, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах 19 листопада 2014р., розглянувши справу №6-160цс14, в якому зазначено, що відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Як вбачається з п.4 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

В пункті 17 згаданої постанови Пленум ВСУ розяснив, що необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Як зазначено в п. 19 даної постанови Пленум ВСУ, з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку.

Як розяснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним ОСОБА_2 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, між сторонами виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків.

Суд не бере до уваги як доказ звіт №850/14 про оцінку автомобіля Subaru Legacy Outback 2.5, реєстраційний номер ВС1711EC, на який покликається представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позову, і яким встановлено, що ринкова вартість автомобіля Subaru Legacy Outback 2.5 становить 168391,72 грн., а вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля становить 121299,09 грн., вважає такий неналежним, оскільки він повністю спростовується висновком №2079 від 08.09.2015р. судової автотоварознавчої експертизи, проведеної Львівським НДІ судових експертиз, який сумнівів у своїй належності та допустимості не викликає.

Виходячи з встановлених у висновку №2079 від 08.09.2015р. ринкової вартості автомобіля Subaru Outback, державний номер ВС1711EC, станом на 20.09.2014р. до моменту його пошкодження у ДТП, яка становила 188723 грн. та вартості відновлювального ремонту цього автомобіля в цінах на дату ДТП 20.09.2014р., яка становила 103772,80 грн., покликання представника позивача на конструктивну загибель транспортного засобу Subaru Outback, державний номер ВС1711EC, внаслідок ДТП, суд вважає безпідставним, оскільки вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складає 54,99% від встановленої його ринкової вартості, що не перевищує визначену в п. 12.4 ОСОБА_2 страхування процентну межу (60%), тому не дає права Страховику застосовувати умови п.12.4 ОСОБА_2 страхування.

Враховуючи, що позивач в розрахунках позовних вимог виходить з висновку/калькуляції №ВС1711ЕС від 29.10.2014р., вартісні показники вищевказаного автомобіля в якому менші за ті, що встановлені у висновку №2079 від 08.09.2015р. судової автотоварознавчої експертизи, тому суд вважає, що такі позовні вимоги відповідають положенням ст.ст. 11, 27, 31 ЦПК України.

Таким чином, Страховик порушив умови згаданого ОСОБА_2 страхування, належним чином не виконавши взяті на себе зобовязання, а саме не сплатив Страхувальнику у строки, передбачені договором, страхове відшкодування, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 03.12.2014р. в розмірі 99895,06 грн. Враховуючи часткове погашення заборгованості в розмірі 66531,72 грн., станом на 12.01.2015р. залишок непогашеної заборгованості становить 33363,34 грн., тому така підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі.

Зважаючи на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, тому суд вважає вимоги позивача щодо сплати відповідачем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми підставними і такими, що відповідають змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунки індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, наведені представником позивача, загальний розмір яких становить 17743,45 грн., відповідають рекомендаціям, наведеним у листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.97 («Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») та проведені вірно.

Наведені представником позивача розрахунки трьох процентів річних, загальний розмір яких становить 1422,57 грн., також сумнівів у своїй правильності не викликає.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені суд вважає підставними та законними, зважаючи на вимоги ст.ст. 549-551 ЦК України та п. 19.1 ОСОБА_2 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті. Однак, розрахунок пені проведений без врахування вимог ст.258 ЦК України, за правилами якої (п.1 ч.2 згаданої статті) період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року, тому такий розрахунок суд не бере до уваги та вважає неправильними.

Враховуючи період, за який повинен проводитися розрахунок пені з 03.12.2014р. по 02.12.2015р., розмір пені, передбачений сторонами в ОСОБА_2 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, який складає 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.19.1 договору), тому розмір пені розраховується наступним чином: 99895,06 грн. (сума заборгованості станом на 03.12.2014р.) * 39 (кількість днів, зазначених представником позивача за період з 03.12.2014р. по 11.01.2015р.) * 0,1% (розмір пені, встановлений договором) = 3895,91 грн.; 33363,34 грн. (сума заборгованості, яка залишилася після часткового її погашення відповідачем в розмірі 66531,72 грн.) * 325 (кількість днів за період з 12.01.2015р. по 02.12.2015р.) * 0,1% (розмір пені, встановлений договором) = 10843,09 грн. Загальний розмір пені за період з 03.12.2014р. по 02.12.2015р. складає 14739,00 грн.

Беручи до уваги вищевикладене в своїй сукупності, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Зважаючи на те, що автотоварознавча експертиза №12/15 від 25.02.2015р. проведена за заявою позивача з його власної ініціативи і в обґрунтуванні позовних вимог позивач та його представник не виходять з висновків експерта, зроблених за наслідком її проведення, тому суд вважає, що понесені позивачем витрати на проведення цієї експертизи в розмірі 1500 грн. відшкодуванню не підлягають.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в розмірі ставки, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», яка діяла станом на 03.12.2014р., тобто на момент звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 15, 18, 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 33363,34 грн., пеню за порушення грошового зобов'язання в розмірі 14739,00 грн., три проценти річних за весь час прострочення грошового зобов'язання в розмірі 1422,57 грн., індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання в розмірі 17743,45 грн., а всього 67268 (шістдесят сім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 36 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в дохід держави судовий збір в розмірі 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 68 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_3