Справа № 278/3980/14-ц
У Х В А Л А

14 січня 2016 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши заяву Житомирської місцевої прокуратури про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, третіх осіб державного підприємства "Житомирський військовий лісгосп", державної інспекції сільського господарства у Житомирській області про визнання недійсним розпорядження, державних актів на право власності.

14 січня 2016 року керівник Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_18 звернувся до суду з письмовою заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2079 га., що розташована на території Тетерівської сільської ради Житомирського району, за кадастровим номером :01:000:1005, яка належить ОСОБА_19 та заборонити вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки.

Також останній подав клопотання про відстрочку сплати судового збору у звязку з тим, що видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачено і відповідне фінансування органами прокуратури з такою метою не здійснювалось.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Пунктами 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, що беруть участь у справі. Розглядаючи заяву суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача та інше.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що умовою, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений достовірними доказами. Однак, позивачем не надано до заяви доказів, які б підтверджували його матеріальне становище.

В порушення вимоги ст. 119 ЦПК України, представником позивача не сплачено судовий збір та не надано документів, що підтверджують підстави для відстрочення сплати судового збору, за таких обставин, суд не має можливості вирішити питання про забезпечення позову.

Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що клопотання представника позивача про відстрочку сплати судового збору з підстав зазначених у клопотанні задоволенню не підлягає.

Отже, в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, представником позивачем не додано до заяви документів, що підтверджують сплату судового збору.

Представником позивача заявлено вимогу майнового характеру.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову юридичній особі становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, який слід оплатити за реквізитами: р/р 0196, , код платежу 22030001, одержувач - ГУДКСУ у Житомирській області, МФО - 811039, що відповідатиме вимогам п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 79, 82, 119, 121, 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву Житомирської місцевої прокуратури про забезпечення позову залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали, для виправлення недоліків заяви.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Зубчук