РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 29.11.2013 №2016, вчинений ПН КМНО ОСОБА_2 по зверненню стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 539208,64 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути судові витрати. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. 16.06.2016 року позивачем засобами поштового звязку було отримано виклик державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області, з якого позивачу стало відомо про відкрите виконавче провадження на примусове виконання виконавчого напису від 29.11.2013 №2016, вчиненого ПН КМНО ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2, що належить позивачу на праві власності для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 539208,64 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження або будь-які інші документи виконавчого провадження позивачу не надсилались та не надходили. За результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позивач стверджує, що виконавчий нотаріус є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості у нотаріуса були відсутні, відповідні вимоги Позивачу не направлялись, сума заборгованості перед відповідачем розрахована не правильно. Під час вчинення виконавчого напису, приватним нотаріусом не було додержано вимог законодавства, а саме вчинено виконавчий напис за відсутності належних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, а саме надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису лише оригіналу кредитного договору та реєстру поштових відправлень на підтвердження безспірності заборгованості є недостатнім, та нотаріусу не було надано жодних документів на підтвердження факту повідомлення позичальника про зміну кредитора, та наданий розрахунок заборгованості є лише математичною таблицею, в якій сам кредитор невідомо на підставі чого, визначив суми, які підлягали сплаті у відповідний період, нарахував відсотки за користування грошовими коштами, пеню за прострочення сплати та загальну суму заборгованості за кредитом. При цьому, невідомим, залишається порядок погашення заборгованостей на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки жодного повідомлення про зміну кредитора та платіжні реквізити для погашення кредиту позивач не отримував. Крім того, вирахування заборгованості починається з 17.12.2012 року, проте в ньому враховано заборгованість по сплаті тіла кредиту, процентів та пені за період з 27.07.2007 року по 17.12.2012 року, тобто за період, коли право вимоги належало банку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня винекнення права вимоги минуло не більше трьох років, заборгованість виникла у 2007 році, а отже вбачається пропуск строку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовну заяву та просила задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти позову в повному обсязі, посилаючись, що позивач не вказав та не надав жодного доказу, який би підтвердив його підстави для задоволення вимог,

а нотаріус при вчиненні виконавчих написів не перевіряє безспірність заборгованості та не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, та нотаріусу були подані документи відповідно до зазначеного переліку, а тому вчинення оскарженого виконавчого напису нотаріусу відбулось з повним дотриманням норм, якими врегульована дана нотаріальна дія.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду письмові заперечення, в яких просить справу розглянути без своєї участі та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії, а своїм правом на звернення до суду в порядку ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» боржник не скористався. Тому позов є безпідставним та необгрунтованим, а вчинена нотаріальна дія є такою, що вчинена на законних підставах та у суворій відповідності до норм чинного законодавства.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 27.07.2007 року між АК ПІБ (ЗАТ) та позивачем був укладений кредитнпий договір №К-12/2550, за умовами якої банк надав позивачу кредит у сумі 55 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на строк до 20.07.2017 року.

У той самий день з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між АК ПІБ (ЗАТ) та позивачем був укладений іпотечний договір №І-12/2551, згідно з умовами якого в іпотеку була передана двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить йому на праві власності.

11.03.2009 року між АК ПІБ (ЗАТ) та позивачем було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого внесені зміни до п.2.4 кредитного договору.

17.12.2012 року між ПАТ «АК ПІБ» та відповідачем були укладені договір про передачу прав за договором про забезпечення та договір відступлення прав вимоги, відповідно до яких первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобовязується сплатити за нього первісному кредиторові грошову суму (ціну продажу) на умовах, визначених цим договором. У звязку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення Цедент в порядку та на умовах, визначених цим договором передає цесіонарію права, що передаються, та зобовязується передати Цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобовязується прийняти Договори забезпечення.

10.10.2013 року відповідач надіслав на адреси позивача вимоги про усунення порушень протягом 30 днів та вимоги про добровільне виселення.

Згідно із заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» про вчинення виконавчого напису нотаріуса та доданого розрахунку вбачається, що сума, яка підлягає сплаті становить 535 208 грн. 64 коп.

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_1 іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

29.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру №4 в буд. Під №18 по вул. Пушкінській у м. Харкові Харківській області, що належить на праві власності позивачу.

Постановою від 16.12.2013 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби за виконавчим написом № 2016 від 29.11.2013 року відкрито виконавче провадження, та 13.06.2016 року позивачу надіслано виклик державного виконавця.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року.

Відповідно до ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Тому, посилання представника позивача про наявність спору щодо суми заборгованості та застосування строків позовної давності є необгрунтованим. Також представником позивача та позивачем не надано належних та допустимих доказів, що позичальника не було сповіщено про зміну кредитора.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення позивачем письмової вимоги про усунення порушень та добровільне виселення, тому суд приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3,4,8,10,11, 15, 60, 209, 212- 215,223-224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Головуючий