УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Сороки Г.П.., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 30 листопада 2015 року за поданням заступника начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Воробйова Владислава Володимировича. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Воробйов В.В. звернувся до суду з поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В обгрунтування подання вказував, що на виконанні Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ знаходяться зведені виконавчі провадження за № ЄДРВП 47683618 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 18.05.2015 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь стягувачів. На підставі виконавчих документів постановами ВДВС від 19.05.2015 року відкриті виконавчі провадження. Боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином. На підставі договору дарування ОСОБА_4 належить ? частина земельної ділянки , розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Жовтневим районним судом м Маріуполя було встановлено, що будівельні матеріали , які знаходяться за даною адресою підлягають стягненню на користь ОСОБА_5 За вказаною адресою з метою проведення опису та арешту майна боржника державним виконавцем 04.06.2015, 09.06.2015 здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, але провести опис майна не виявилось можливим, у зв'язку з тим, що двері були зачинені. З метою виклику боржника та врегулювання дати проведення опису за адресою АДРЕСА_1 державним виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника, вказаному у виконавчому документі - АДРЕСА_2, але на вимогу державного виконавця двері ніхто не відчинив, про що складені акт державного виконавця від 30.09.2015 та 12.10.2015. Державним виконавцем при виході за місцем мешкання боржника залишені виклики на 05.10.2015 та 19.10.2015, але боржник не з'явився. Проникнути на територію земельної ділянки у АДРЕСА_1 неможливо у зв'язку з тим, що територія огороджена парканом. На підставі вищевикладеного заступник начальника Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ просив надати дозвіл державному виконавцю на примусове проникнення до вказаної земельної ділянки з метою проведення опису будівельних матеріалів та ? частки земельної ділянки, розташованій за вказаною адресою.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 30 листопада 2015 року дозволено державному виконавцю примусово проникнути до земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 з метою проведення опису будівельних матеріалів, загальною вартістю 681555,76 грн, що знаходяться за вказаною адресою, право власності на які визнано за боржником, та ? частки земельної ділянки, розташованій за вказаною адресою.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні подання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що вона не була проінформована щодо виїзду державного виконавця за вказаною адресою для опису та арешту майна, також повідомлень щодо викликів до Жовтневтневого ВДВС ММУЮ не отримувала. Окрім того, апелянт зазначив, що за вказаною адресою відсутні будь-які будівельні матеріали. Державний виконавець укрив від суду , про те. , що її на праві приватної власності належить земельна ділянка , яка розташована у м. Маріуполі і вартість її за попередньою оцінкою складає 400-500 тис грн..Вказане майно може бути реалізовано у рахунок погашення боргу.

В судовому засіданні заступник начальника Жовтневого ВДВС ММУЮ Воробйов В.В. просив апеляційну скаргу відхилити , ухвалу суду залишити без зміни,

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу апеляційного суду направила листа у якому просила справу розглянути у її відсутність.

Стягувач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді , вислухавши пояснення представника ВДВС , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,а ухвала суду - залишенню без зміни виходячи з наступного .

Відповідно до положень ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом вказані вимоги закону дотримані., повно та всебічно досліджені обставини справи,надані докази,яким дана належна оцінка,правильно встановлено характер спірних правовідносин та вірно застосований закон , який регулює спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області стягнуто з ОСОБА_2 ? частку будівельних матеріалів, які знаходяться на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 340 777 грн 38 коп. (а.с. 34-39).

19.05.2015 Жовтневим ВДВС м. Маріуполя відкрито виконавче провадження за вказаним рішенням Жовтневого суду від 27 жовтня 2015 року та надано строк до 27.05.2015 року ОСОБА_2 для самостійного виконання, про що повідомлено боржника належним чином (а.с. 11). Також 19.05.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2

З метою проведення опису та арешту майна боржника державним виконавцем 04.06.2015, 09.06.2015 здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме АДРЕСА_1, але провести опис майна не виявилось можливим, у зв'язку з тим, що двері будинку були зачинені, ніхто двері державному виконавцю не відчинив, про що було складено відповідний акт державним виконавцем за участю понятих (а.с. 20, 21)

З метою виклику боржника та врегулювання дати проведення опису за адресою АДРЕСА_1 державним виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника, вказаному у виконавчому документі - АДРЕСА_2, але на вимогу державного виконавця двері ніхто не відчинив, про що також було складені акти державного виконавця від 30.09.2015 та 12.10.2015. Державним виконавцем при виході за місцем мешкання боржника залишені виклики на 05.10.2015 та 19.10.2015, але боржник не з'явився, про що складений акт державного виконавця (а.с. 18,19).

Оскільки для виконання судового рішення створені перешкоди , державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до земельної ділянки належної боржнику для опису будівельних матеріалів , які належать ОСОБА_2

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку про те, що є законні підстави для задоволення подання та надання дозволу для примусового проникнення на земельну ділянку.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 про те. що, вона не повідомлялась про виклик до державного виконавця та про виїзд для опису належного її майна за місцем його знаходження , оскільки в матеріалах справи є повідомлення про вручення її виклику до державного виконавця ( а.с. 11 ).

Доводи апеляційної скарги про те,що за адресою АДРЕСА_1 не знаходяться будівельні матеріали та у боржника є інше майно ,за рахунок якого можливо виконати рішення суду , не впливають на висновки суду першої інстанції

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається ..

Керуючись ст. ст. 303.304, 307, 312 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Першотравневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2016 року залишити без зміни .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.М.Бугрим

Судді: Т.І.Биліна

Г.П.Сорока