Провадження № 2/127/903/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача - адвоката Самородової О.П.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який в процесі судового розгляду уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.1998 року у В РАГС Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, який в послідуючому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2013 року було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишились проживати разом із позивачем та знаходяться на її утриманні.

Неповнолітні доньки сторін ведуть активний спосіб життя, навчаються у школі, у музичній школі, поглиблено вивчають англійську мову, відвідують підготовчі заняття, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, відвідують тренування в спортивному клубі «Кінезіс».

Окрім того, неповнолітні доньки сторін мають хоробливий стан здоров'я. Так, старша донька ОСОБА_4 має ряд захворювань та фізіологічні особливості, а саме: порушення гормонального фону, яке потребує періодичних консультацій та постійного лікування, сколіоз та дефект верхньої щелепи обличчя, на що позивачем витрачаються немалі кошти. Молодша донька ОСОБА_5 також має слабке здоров'я, останній поставлені наступні діагнози: сколіоз, мастит правої молочної залози, пахова грижа.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомогти матеріально, забезпечити дітям належний рівень життя до якого звикли останні, коли проживали у повній сім`ї. Проте, в добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть.

Позивач уже намагалась стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з 28.11.2014 року, але не змогла їх одержати, у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, шляхом активного опору та надання суду недостовірної інформації щодо надання активної матеріальної допомоги дітям. Тому, вважає, що діти мають право на одержання аліментів саме з 28.11.2014 року.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28.11.2014 року, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Самородова О.П. уточнені позовні вимоги визнала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 400 грн. на кожну дитину до досягненння останніми повноліття.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.04.1998 року у В РАГС Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, який в послідуючому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2013 року було розірвано, що сторонами не заперечувалось.

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого В РАГС Вінницької міської ради 16.04.1999 року (а.с.4), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження, виданого міським В РАГС управління юстиції Вінницької області 29.05.2002 року (а.с.4).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету «Центральний» м. Вінниці від 13.10.2015 року №860 (а.с.104).

Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні доньки сторін ведуть активний спосіб життя, навчаються у школі, у музичній школі, поглиблено вивчають англійську мову, відвідують підготовчі заняття, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, відвідують тренування в спортивному клубі «Кінезіс», що сторонами не заперечувалось.

Разом з тим, неповнолітні діти мають хоробливий стан здоров'я.

Так, донька ОСОБА_4 має ряд захворювань та фізіологічні особливості, а саме: порушення гормонального фону, яке потребує періодичних консультацій та постійного лікування, що підтверджується Актами про надані медичні послуги від 08.11.2014 року, 21.11.2014 року, наданими ТОВ «Меділабс» (а.с.133, 135); сколіоз, що потребує відвідування дитиною тренувань у спортивному клубі «Кінезіс» та кабінету масажу, згідно консультативного висновку ортопеда від 13.11.2015 року (а.с.138); та дефект верхньої щелепи обличчя, що підтверджуються Актами виконаних робіт від 16.10.2014 року, 29.08.2015 року (а.с.122, 124), рахунками №6766 від 29.08.2015 року (а.с.127), №6801 від 26.08.2015 року (а.с.130).

Донька ОСОБА_5 також має слабке здоров'я, останній діагностовано наступні діагнози: сколіоз, згідно консультативного висновку спеціаліста (ортопеда) від 13.11.2015 року (а.с.137), мастит правої молочної залози, пахова грижа, у зв'язку з чим 18.06.2015 року дитина була прооперована, що також сторонами не заперечувалось. Дитині також згідно рекомендацій лікаря-ортопеда рекомендовано масаж та відвідування спортивних тренувань (а.с.137).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися, зокрема, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Вищевказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Також, відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей сторін та звичайні потреби дитини, активний спосіб життя доньок, а саме навчання останніх у школі, у музичній школі, вивчення ними англійської мови, відвідування підготовчих занять, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, що потребує чималих коштів, та хворобливий стан здоров'я дітей, що також потребує відповідних витрат.

Окрім того, суд враховує особу відповідача - платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку. Згідно довідки ГУ ДФС у Вінницькій області від 17.11.2015 року №33408/02-28-1705 відповідач являється фізичною особою-підприємцем, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року сума задекларованого доходу склала 220 000 грн., у період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року - 250 000 грн., з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року - 75 870,00 грн. У період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року звітує про відсутність доходу (а.с.94).

До того ж, як стверджував представник позивача в судовому засіданні, відповідач отримує чималий дохід не офіційно від здійснення перекладів з англійської та італійських мов та організації усиновлення дітей громадянами Італії. Як на підтвердження даних тверджень представника позивача можуть слугувати виписки із рахунків відповідача ОСОБА_2, зокрема із банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3, з якої прослідковується рух коштів відповідача, зокрема зарахування на його картку наступних сум: 25.03.2015 року - 2 462,62 євро; 30.03.2015 року - 481,58 євро; 28.04.2015 року - 485,56 євро; 07.05.2015 року - 974,10 євро; 09.06.2015 року - 972,11 євро; 26.06.2015 року - 4 452,62 євро; 09.07.2015 року - 4 452,62 євро; 22.10.2015 року - 983,06 євро; 23.11.2015 року - 2 965,10 євро, а всього 18 229,37 євро (а.с.107-114).

Таким чином, вищевикладені обставини в повній мірі свідчать про наявність у відповідача чималого неофіційного заробітку (доходу), що можна віднести до нерегулярного, мінливого доходу, та є підставою для визначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в процесі судового розгляду відповідачем було надано виписки по банківським рахункам, відповідно до яких вищезазначені кошти у відповідача на даний час на рахунках відсутні (а.с.153-154), проте даними довідками факт наявності у власності відповідача грошових коштів у вищезазначених розмірах не спростовується.

Окрім того, відповідач наголошував, що дані кошти в іноземній валюті йому перераховувались виключно як грошова допомога на лікування його друзями. Однак, належних та допустимих доказів, які б підтверджували дану обставину, відповідачем не надано. З наданого ультразвукового дослідження Вінницького військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 11.06.2015 року (а.с.152) та консультативного висновку ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України» №7549 від 16.06.2015 року (а.с.151) не вбачається будь-яких серйозних серцево-судинних захворювань у відповідача, хірургічне лікування відповідачу не показано, рекомендовано контроль артеріального тиску, гіпотензивну терапію, амбулаторне лікування під наглядом лікуючого лікаря, що, безумовно, виключає ту обставину, що відповідачем були витрачені кошти у розмірі 18 229,37 євро на його лікування.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №46620884 від 30.10.2015 року у власності відповідача знаходяться три житлові квартири за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 (а.с.78-80).

Відповідно до довідки облікової картки приватного ТЗ за відповідачем зареєстровано право власності на легковий автомобіль універсал - В, NISSAN PATROL GR TD, 2001 року випуску, д.н.з.НОМЕР_4 (а.с.92).

Також, заслуговує на увагу той факт, що відповідач 02.07.2015 року у В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області уклав шлюб із ОСОБА_7, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 02.07.2015 року (а.с.56), разом з тим інших утриманців, в тому числі неповнолітніх дітей, окрім спільних дітей із позивачем, у відповідача не має.

А тому, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Разом з тим, розмір аліментів у сумі 5 000 грн. на кожну дитину, який зазначила позивач, є дещо завищеним, а тому керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 3 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уже намагалась стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з 28.11.2014 року. Вважає, що не змогла їх одержати, у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, шляхом активного опору та надання суду недостовірної інформації щодо надання матеріальної допомоги дітям. Тому, вважає, що діти мають право на одержання аліментів саме з 28.11.2014 року.

Однак, з даними твердженням погодитись не можливо, так як зі сторони позивача не надано суду переконливих доказів того, що між нею та відповідачем існував спір щодо утримання неповнолітніх дітей, та позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Надане позивачем рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2015 року у справі №127/25456/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів не може бути прийняте судом до увагу, оскільки останнім в задоволенні позовів сторін відмовлено (а.с.88-89). Будь-яких інших доказів стосовно даної позовної вимоги суду не надано.

А тому, визначаючи час, з якого слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, суд виходив із положень частини 1 статті 191 СК України, а саме від дня пред'явлення позову, тобто з 07.09.2015 року.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє часткове підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.

А тому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 420 грн., від сплати якого звільнено позивача, суд виходив із ціни позову, яка згідно п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю усіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців, та часткового задоволення останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07.09.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі 3 500 (три тисячі п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07.09.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині задоволення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 420 (чотириста двадцять) грн. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: