Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2016 Справа №607/7390/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабськї Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімю. Між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить його розірвати. Проти примирення категорично заперечує.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, шлюб розірвати.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне:

Сторони уклали шлюб 18 жовтня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ИД №020705, виданим 18 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1376.

Від даного шлюбу в подружжя є донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №140279 від 12 лютого 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу, ст.112, 114 Сімейного Кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов-задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 18 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1376.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Дзюбич В.Л.