У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагентства у Київській області до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, реєстраційна служба Обухівського міського управління юстиції Київської області, про визнання рішення незаконним та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на ухвалу апеляційного суду Київської області від 5 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року прокурор Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагентства у Київській області звернувся до суду з позовом до Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, реєстраційна служба Обухівського міського управління юстиції Київської області, у якому просив визнати рішення незаконним та витребувати земельну ділянку.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року позовні вимоги прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави в особі Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держземагентства у Київській області задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 34 сесії 5 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області від 23 жовтня 2008 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га по АДРЕСА_1

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16 вересня 2014 року № 7010812 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 31).

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,15 га, вартістю 193 230 грн на користь держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області.

Визнано за державою в особі Головного управління Держземагентства у Київській області право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,15 га, вартістю 193 230 грн.

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду Київської області з апеляційною скаргою на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 5 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, і вирішити питання по суті.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3, з урахуванням норм ст. 77 ЦПК України, не виконала вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Установлено, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 2 125 грн 53 коп. та порушення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів.

Зазначена ухвала була направлена на адресу відповідача ОСОБА_3 Проте на адресу апеляційного суду Київської області тричі поверталися відповідні рекомендовані листи із ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху за закінченням терміну зберігання.

Однією із засад судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і, таким чином, закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Застосовуючи зазначену норму процесуального права, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що рекомендовані листи поверталися не з підстав непроживання ОСОБА_3 за зазначеною адресою, а за закінченням терміну зберігання, у матеріалах справи відсутні відомості про зміну місця проживання ОСОБА_3, а тому відповідач не була зобов'язана виконувати вимоги ч. 1 ст. 77 ЦПК ОСОБА_6 не отримала ухвали апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, а тому фактично не мала можливості виконати її вимоги. Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, є передчасним.

Згідно із ч. 2 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 5 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик