Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/4198/16 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 29 330,86 грн., та судовий збір в розмірі 551,20 грн.

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення, обґрунтовуючи тим, що тривалий час знаходиться на лікуванні, яке потребує значних сум, крім пенсії в розмірі 1 216, 95 коп., вона є приватним підприємцем, завдяки чому отримує сукупний дохід разом із пенсією в розмірі 2 267 грн., іншого доходу не має, проживає сама.

Просила суд надати їй відстрочку у виконанні рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року строком на 5 років до 22.05.2021 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року заяву задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 11.05.2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу протягом шести місяців, з обов'язковим щомісячним платежем у сумі 4 888, 48 грн..

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою надати їй більший строк, ніж вказаний у оскаржуваній ухвалі суду, на розстрочку виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.110-113).

Від ОСОБА_4 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона зазначає, що скасування ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року призведе до порушення її майнових прав, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін (а.с.108).

ОСОБА_4, представник Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області не з'явилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили,, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень по справі від них не надходило.

ОСОБА_4 приймає участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції через свого представника.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_5 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 29 330,86 грн., та судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.55).

Рішення суду набрало законної сили.

ОСОБА_3, звертаючись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, посилалася на те, що вона не має можливості відразу сплатити стягнуту рішенням суду суму, оскільки крім належного їй житлового будинку не має іншого майна, тривалий час знаходиться на лікуванні у медичних установах, її сукупний дохід разом із пенсією складає 2 267 грн..

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд першої інстанції зазначив, що з наявних матеріалів справи вбачається, що заявниця проходить лікування, отримує пенсію у розмірі 1216 грн. 95 коп., користується субсидією по ЖКХ, що підтверджується відповідними довідками, тому суд першої інстанції вважав заяву такою, що підлягає задоволенню.

Колегія не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою ст.. 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання. Аналогічна норма міститься у ст.. 373 ЦПК України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

За вимогами ст. ст.10, 60, 373 ЦПК України саме заявник зобов'язаний довести наявність виняткових обставин для відстрочки виконання судового рішення.

В матеріалах справи відсутні докази про наявність у боржника захворювання, яке б позбавляло її можливості виконувати зазначене судове рішення.

Посилання на медичні довідки уролога, окуліста та кардіолога про необхідність подальшого обстеження та лікування, флюорографію про наявність хронічного захворювання та довідка невропатолога про перебування заявниці з 1995 року на обліку, не свідчать про те, що вказані захворювання виникли вже після набрання законної сили рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року та не є тими винятковими обставинами, з якими закон пов'язує можливість відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 отримує невеликий дохід, є неприйнятним, оскільки названа обставина існувала була врахована при ухваленні рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 11 травня 2016 року.

З мотивів, викладених вище, судова колегія приходить до висновку про відсутність виключних обставин, що утруднюють виконання рішення суду, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 307, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2016 року у цій справі скасувати, постановити нову ухвалу наступного змісту:

«Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.»

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова