Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/276/16-ц Головуючий у 1-й інст. Діброва О. В.
Категорія 39 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Народицької селищної ради про визнання права власності та зобов»язання повернути житловий будинок за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, вона набула право власності на будинок № 42 по вул. Полякова в с. Бродник на території Сухарівської сільської ради Народицького району Житомирської області. Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 25.04.2007 року, зобов»язано Сухарівську сільську раду прийняти на свій баланс вказаний будинок та зобов»язано управління праці та соціального захисту населення в Народицькому районі поставити її на чергу для отримання компенсації вартості домоволодіння. На даний час компенсацію не виплачено, у зв»язку з чим вона бажає повернути будинок у свою власність та проживати в ньому. Просила визнати за нею право власності на спірний будинок та зобов»язати відповідача його повернути.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд дійшов неправильного висновку про втрату нею права власності на спірний будинок, оскільки вона компенсацію не отримала, не було підстав для прийняття будинку на баланс сільради, право власності на будинок за відповідачем не зареєстровано, судом застосовано неналежні норми закону.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала у спадщину житловий будинок № 42 по вул. Полякова в с. Бродник на території Сухарівської сільської ради Народицького району Житомирської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Статтею 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення.

Згідно положень п. 6 ч.1 ст. 35 вказаного Закону передбачено, що компенсацію, передбачену статтею 4 цього Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно (жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 25 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Народицької райдержадміністрації, Сухарівської сільради, сільрада зобов»язана прийняти на баланс вказаний будинок, УПСЗН зобов»язаний поставити позивача на чергу для отримання компенсації за домоволодіння № 42, розташоване по вулиці Полякова с. Бродник Народицького району. При цьому підставою для задоволення позовних вимог були положення ст. ст. 4 та 35 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України № 755 від 15.07.1997 року.

За таких обставин, посилання апелянта, що судом безпідставно застосовані вказані положення законодавства, є надуманим.

Посилання позивача на положення п.12 Постанови Кабінету Міністрів України № 706 від 16.12.1992 року «Про Порядок відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забрудення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», згідно з яким житлові будинки, що належали громадянам, які переселилися на нове місце проживання, зараховуються на баланс виконкомів місцевих рад після виплати громадянам компенсації, на правильність рішення не впливає, оскільки зарахування вказаного будинку на баланс сільради відбулося на підставі судового рішення, винесеного за позовом саме ОСОБА_1 Вказане рішення набуло законної сили.

Згідно з п. 1 Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою КМ України від 15.07.1997 року № 755, яке діяло на момент виникнення правовідносин, моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення, яка є підставою для занесення переселенця райдержадміністрацією (виконавчим органом міської ради міста обласного підпорядкування) до списків на виплату грошової компенсації, а моментом звернення громадянина щодо отримання грошової компенсації стосовно спадкового майна є дата подання громадянином заяви про здачу на баланс місцевих органів виконавчої влади майна, що перейшло йому у спадок.

У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, колегія суддів вважає, що положеня п. 1 вказаного Положення встановлює і момент припинення права власності щодо спадкового майна.

Щодо посилання позивача на відсутність реєстрації новим власником спірного будинку в органах БТІ, то вказана обставина на права позивача не впливає та не може бути підставою для скасування рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді