28.09.2016 Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/7228/16-ц
Провадження № 4-с/644/66/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та на дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2016 року ОСОБА_1 подав в суд скаргу, в якій просив визнати неправомірними дії начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні його клопотання про закінчення виконавчого провадження № 51807344 та визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, а саме: проведення виконавчих дій з виконання виконавчого документу, якого не існує; повторне винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, повторне накладення арешту на автомобіль DAEWOO LANOS, ДНЗ АХ4309ВІ 29.08.2016 року, повторна заборона на його відчуження 29.08.2016 року, повторне складення акту опису й арешту майна 29.08.2016 року, повторний опис вказаного автомобіля 29.08.2016 року та повторне передання його на зберігання ОСОБА_4, винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження без з'ясування вартості майна та з порушенням вимог щодо співмірності розміру боргу і вартості майна; винесення постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження без визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності; не надання можливості запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення; передання майна - автомобіля DAEWOO LANOS, ДНЗ АХ4309ВІ 29 серпня 2016 року на зберігання невідомій особі; не зазначення в акті опису й арешту майна від 29 серпня 2016 року паспортних даних зберігача, його місця проживання; відмітки про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; залучення до опису та вилучення майна 29 серпня 2016 року у якості понятих осіб, які мають особисту заінтересованість у провадженні виконавчих дій і пов'язані з учасниками виконавчого провадження підлеглістю та підконтрольністю. Також заявник просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.08.2016 року та скасувати акт опису й арешту майна, складений 29 серпня 2016 року.

В судовому засідання ОСОБА_1 підтримав скаргу.

Державний виконавець Давидов В.О. та представник ОСОБА_3 проти скарги заперечували, посилались на те, що державним виконавцем та начальником відділу було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження, оскільки у номері виконавчого документу, який був скасований за ухвалою суду, була допущена помилка, проте, як тільки судом вказана помилка була усунута відповідною ухвалою, державним виконавцем, після її отримання, негайно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також державні виконавці посилались на те, що твердження заявника про виконання неіснуючого виконавчого документу є хибним, оскільки на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС з 2014 року знаходиться судовий наказ № 2н-2-2135 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати наданих послуг за опалення та гарячу воду, проте в реєстр виконавчих проваджень судовий наказ записаний як виконавчий лист, що не змінює обовязку його виконання.

Щодо винесення повторно постанови про арешт майна боржника, державні виконавці посилались на те, що Закон України «Про виконавче провадження» не забороняє декілька разів накладати арешт на майно боржника.

Щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження без зясування вартості майна, то державні виконавці посилались на те, що на час винесення постанов до складу зведеного виконавчого провадження входило три виконавчих документа на загальну суму 25592,49 грн, з урахуванням виконавчого збору, але без урахування витрат на оцінку майна та реалізацію його. При винесенні вище вказаних постанов державний виконавець не мав можливості оглянути автомобіль, тим більше надати його для огляду спеціалісту - експерту, так як вартість майна боржника, згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Роздруківка з інтернет сайтів вказує що мінімальна ціна аналогічного автомобіля становить близько 75000 грн.

Щодо винесення постанови про арешт майна без визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності, то при винесенні оспорюваних постанов державний виконавець керувався електронним витягом з бази даних ДАЇ, згідно якої ОСОБА_1 є одноособовим власником транспортного засобу, а ОСОБА_5 лише має право керувати автомобілем.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Відповідно до ч.5, ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Таким чином державний виконавець діяв в межах Закону. В акті опису та арешту майна боржника від 28.08.2016 року з усіх перелічених порушень є тільки відсутність паспортних даних зберігача, але зберігачем є представник стягувана і є посилання на довіреність яка посвідчує особу. Крім того при складанні акту опису та арешту майна боржника державний виконавець проводить оперативну діяльність не в кабінеті а за місцем знаходження майна боржника.

Залучення до опису понятих, які є зацікавленими особами - при проведенні опису майна боржника державний виконавець залучає понятих, а саме відповідно до ч. 3 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Але при складанні акту опису та арешту майна державному виконавцю достеменно не було відомо про взаємовідношення понятих до стягувана, на що вказує заявник, при цьому належних та допустимих доказів з цього приводу заявником не надано.

Стосовно скасування актів та постанов про арешт майна боржника державний виконавець Давидов В.О. посилався на те, що оскільки боржником виконані рішення суду, то ним винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, якими скасовані всі заходи примусового виконання вчинені при виконанні рішень суду.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження з виконання судового наказу № 644/10254/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» 3205 грн. 72 коп. боргу за надані послуги та 609 грн. судового збору. Строк для добровільного виконання було встановлено до 04.08.2016 року. У звязку з тим, що до 04.08.2016 року судовий наказ боржником виконаний не був, державний виконавець прийняв рішення про арешт майна боржника. 19.08.2016 року було описане та вилучене майно боржника автомобіль ОСОБА_6, д.з. АХ 4309 ВІ.

22.08.2016 року виконавче провадження з виконання судового наказу № 644/10254/15-ц було приєднане до зведеного виконавчого провадження № 52019936 з виконання судових наказів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь КП «ХТМ» на загальну суму 19 451 грн. 18 коп., які перебували на примусовому виконанні з 2014 року.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадженням має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Зважаючи на те, що судове рішення боржником виконане в добровільному порядку не було, 19.08.2016 року був описаний та вилучений автомобіль, який належить ОСОБА_1

Судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримав 16.08.2016 року, однак ні до 19.08.2016 року, ні після, боржник не звертався до державного виконавця чи начальника ВДВС з клопотаннями про надання додаткового часу для добровільного виконання судового рішення. Також відсутні докази на підтвердження того, що боржник, у відповідності до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», пропонував майно чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Отже, зважаючи на викладені вище обставини та наявність декількох невиконаних судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги на загальну суму 25 592 грн. 49 коп., суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо арешту, опису та вилученню майна боржника є правомірними і цілком виправдані метою примусового виконавчого провадження.

З урахуванням того, що майно боржника було арештоване і вилучене, проте не направлене на реалізацію, відсутність оцінки його вартості не є порушенням положень законодавства, яке регулює процедуру примусового виконання рішень.

Також, з урахуванням того, що відповідно до електронної бази даних ДАІ автомобіль ОСОБА_6, д.з. АХ 4309 ВІ був зареєстрований за ОСОБА_1, а його дружина мала лише право керування автомобілем, у державного виконавця були відсутні підстави для внесення до суду подання для визначення частки боржника у арештованому майні.

Безпідставні посилання заявника і на те, що арештований автомобіль було передано невідомій особі без попередження її про відповідальність за підміну, пошкодження чи знищення майна. З акту опису й арешту майна від 19.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_4, паспортні дані якого містяться в довіреності, доданій до акту, було під розпис розяснено про заборону користування, псування та відчуження арештованого майна, а також про відповідальність про приховування чи підміну майна.

В ході судового розгляду було встановлено, що автомобіль ОСОБА_6, д.з. АХ 4309 ВІ був описаний і вилучений у боржника на підставі постанови державного виконавця про арешт майна від 04.08.2016 року. 29.08.2016 року ніякого повторного опису і вилучення майна ОСОБА_1 не відбувалось. Хоча державні виконавці і не змогли чітко пояснити, з якою метою повторно виносилась постанова від 29.08.2016 року про арешт автомобіля боржника ОСОБА_6, д.з. АХ 4309 ВІ та складався акт опису й арешту майна боржника від тієї ж дати, за умови що майно було описане та вилучене 19.08.2016 року і до 29.08.2016 року ОСОБА_1 не поверталось, однак зважаючи на те, що ніяких фактичних виконавчих дій на підставі постанови від 29.08.2016 року не вчинялось і ніяких юридичних наслідків не настало, суд не вбачає порушень прав та інтересів ОСОБА_1 у такому рішенні і діях державного виконавця.

Постановами від 05.09.2016 року були скасовані постанови про арешт майна боржника від 04.08.2016 року та від 29.08.2016 року.

Також суд приходить до висновку про правомірність дій начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження № 51807344, оскільки в ухвалі суду про скасування судового наказу була допущена описка в номері наказу, який скасовується. Виконавче провадження було відкрите на виконання судового наказу № 644/10254/15-ц, а в ухвалі від 25.08.2016 року йшлося про скасування наказу № 644/10452/15ц.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 384, 385 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Шевченко