1Справа № 335/6073/16-ц 2/335/1452/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Огнев"юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівськомурайону про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівськомурайону про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позові зазначає, що від шлюбу її доньки ОСОБА_2 з ОСОБА_3 народилася ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

27 травня 2008 року шлюб між ОСОБА_3та ОСОБА_2 був розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер батько ОСОБА_4- ОСОБА_3.

Після народження онуки позивача ОСОБА_4 та до теперішнього часу дитина знаходиться під опікою позивача. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

На даний час позивач не працює, але є пенсіонером та отримує пенсію.

Відповідач ОСОБА_2 працездатна, після припинення виховання над своєю донькою відмовляється сплачувати аліменти на свою дитину, мотивуючи тим що вона офіційно ніде не працює та не хоче надавати дитині допомогу. Відомостей про її матеріальний стан, місце її роботи, та місце її фактичного перебування позивачу невідоме.

Протягом останніх дев"яти років відповідачка ухиляється від свого обов"язку у виховані дитини, духовному розвитку та матеріальній допомозі.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання онуки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини та позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не з"явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, надала письмову заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

В судове засідання представник третьої особи не з"явився, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, актовий запис № 791, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер батько дитини ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого ВДРАЦС РС Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1312.

Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Як вбачається з довідки № 5236 від 04.05.2016 року виданої МКП „ Основаніє", що міститься в матеріалах справи ОСОБА_4, мешкає разом з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 а в приміщення для вимушених пересенців з 28.01.2015 року теперішній час.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. , ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків у відношенні своєї дитини, не забезпечує належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання доньки.

Згідно довідки ЗЗОШ „Основа" від 13.04.2016 року дитина навчається у 3 класі з 01.09.2014 року. Відповідач жодного разу не відвідувала школу, навчальними досягеннями дитини не цікавилась, вихованням литини займається бабуся ОСОБА_8

Крім того, відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 09.08.2016 року районна адміністрація як орган оіпки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2, 1986 р.н. батьківських прав по відношенню до її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме: враховуючи, що дитина мешкає з бабусую та перебуває на її утриманні, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходів) відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2016 року до її повноліття.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 165, 180, 182, 183, 191, 193 СК України, ст. ст. 88, 212 -215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівськомурайону про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.В.Воробйов