АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1376/16 Справа № 0417/2-1754/11 Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С.Г. Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, третя особа: ОСОБА_4, -

В с т а н о в и в :

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу посилаючись на те, що 08.05.2008 року позивач передав відповідачу 5.000,00 Євро, про що було відповідачем написано розписку. Зазначену суму відповідач повинен був повернути через місяць. Однак у даний термін відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не повернув. 28.05.2009 року його дружина ОСОБА_4 за його дорученням отримала від ОСОБА_3 частину боргу у розмірі 500,00 Євро. Позивач був присутній при передачі цих коштів, які передавала дружина ОСОБА_3 У відомості про отримання коштів розписалася ОСОБА_4, а не позивач через його погане самопочуття. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 4.500,00 Євро та судові витрати, пов'язані з залученням для участі у справі адвоката (т.1 а.с.5-6,116-118, т.2 а.с.14-15).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (т.2 а.с.25-27).

В апеляційній скарзі (а.с.38-40 т.2) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- 500,00 Євро отримала від ОСОБА_3, яка не була офіційним представником позивача;

- розписка, яка була взята до уваги судом при ухваленні оскаржуваного рішення, під час надання третій особі для підпису мала вигляд розграфлений аркуш паперу без необхідних реквізитів, який містив вільні місця для ймовірної можливості внесення даних в подальшому;

- приймаючи розписку ОСОБА_3 та визнаючи повернення ним боргу, суд не звернув уваги на те, що боржник не надав зворотної розписки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти, про що було складено розписку; кошти за договором позики отримані третьою особою - дружиною позивача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розписки від 08.05.2008 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 у борг гроші в сумі 5000,00 Євро, які зобов'язався повернути не раніше 1-го місяця (т.1 а.с.10).

Згідно відомість повернення боргу в сумі 5000,00 Євро від 28.05.2009 року (т.1 а.с.30).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що згідно наданої відповідачем «Відомості повернення 5000 Євро», датованої 28.05.2009 року, дружина позивача ОСОБА_4 отримала від відповідача кошти у розмірі 50000,00 грн. та 500,00 Євро, що підтвердила свідок ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Зі справи вбачається, що «Відомість повернення 5000 Євро» містить текст, цифри та підписи, що розташовані на восьми рядках, поділених на шість стовпчиків (т.1 а.с.30).

Другий рядок цього документу містить окремі стовпчики № 1, № 2, № 3-4, № 5 та № 6, в яких окремо від інших послідовно розташовані написи: «28.05.2009», «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» та підпис від імені ОСОБА_4, при цьому рядок № 3-4, в якому розтащований напис «Пятьсот евро 00 центов», є одним стовпчиком, а стовпчик № 5 є пустим.

Перший рядок цього документу містить окремі стовпчики № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 та № 6, в яких послідовно розташовані написи: «28.05.2009», «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», «Дата», «Подпись», при цьому напис «Пятьдесят тысяч грн 00 к» займає два стовпчики № 3 та № 4.

Таким чином, другий рядок вказаного документу під назвою «Відомість повернення 5000 Євро» з написами «28.05.2009», «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» містить підпис ОСОБА_4

В той же час перший рядок цього документу з написами «28.05.2009», «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», «Дата», «Подпись» не містить підпису будь-якої особи про отримання вказаної суми.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що підпис ОСОБА_4 проти написів «500 Є», «Пятьсот евро 00 центов» має свідчити і про отримання нею суми «50000 гр», «Пятьдесят тысяч грн 00 к», в той час як про отриання нею суми 50000,00 грн. вказаний документ її підпису не містить.

У зв'язку з цим не можуть бути прийняті до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, підпис якої наяний на документі під назвою «Відомість повернення 5000 Євро», про отримання ОСОБА_4 50000,00 грн., які в цій частині не узгоджуються з текстом письмового доказу.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з розташування написів в першому рядку вказаної «відомості», написи - «28.05.2009», «50000 гр» та «Пятьдесят тысяч грн 00 к», наявні в стовпчиках № 1, № 2, № 3 та № 4, на відміну від написів «Дата» та «Подпись», наявних в стовпчиках № 5 та № 6, розташовані ближче до горизонтальної лінії, яка є межою між першим та другим рядками.

При цьому вказані написи - «28.05.2009», «50000 гр» та «Пятьдесят тысяч грн 00 к», наявні в стовпчиках № 1, № 2, № 3 та № 4, виконані відносно лінії, яка є межою між першим та другим рядками, з нахилом зліво-направо, що є свідченням виконання цих написів не одночасно з написами «Дата» та «Подпись», наявними в стовпчиках № 5 та № 6 в першому рядку «відомості», а відповідно і з написами в другому рядку з підписом ОСОБА_4 про отримання 500,00 євро.

За вказаних обставин, коли наданий відповідачем документ про погашення боргу не містить підпису про отримання боргу в повному обсязі, а сам напис про залишок боргу свідчить про його внесення в документ неодночасно з іншим текстом цього документу, у суду відсутні підстави для визнання такого документу належним доказом щодо отриання підтвердження погашення відповідачем боргу за договором позики в повному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем на підтвердження позовнихз вимог надано розписку про наявність боргу відповідача в сумі 5000,00 євро.

В заперечення позову відповідачм надано письмовий документ під назвою «Відомість повернення 5000 Євро», який містить підпис дружини позивача про отримання лише частини боргу в сумі 500,00 євро.

Доказів про отримання ОСОБА_4 50000,00 грн. та погашення боргу в сумі 4500,00 євро відповідачем суду не надано.

Тому позовні вимоги позивача про стягнення залишку боргу в сумі 4500,00 євро підлягають задоволенню в розмірі 113427,11 грн., що еквівалентно 4500,00 євро по курсу НБУ: 100,00 євро = 2520,6026 грн. станом на 23.10.2015 року, тобто на дату подання позивачем уточненої позовної заяви.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем, по сплаті державного мита в сумі 51,00 грн. та в сумі 389,60 грн. та вират на технічно-інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та по сплаті послуг адвоката в сумі 5000,00 грн., а також на кристь держави судовий збір в сумі 693,67 грн. з розрахунку 1134,27 грн. (судовий збір по справі) - 440,60 грн. = 693,67 грн.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 113427,11 грн., що еквівалентно 4500,00 євро по курсу НБУ: 100,00 євро = 2520,6026 грн. станом на 23.10.2015 року, та судові витрати по сплаті державного мита в сумі 51,00 грн. та в сумі 389,60 грн. та вират на технічно-інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та по сплаті послуг адвоката в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 693,67 грн.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: