Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/876/16-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 31 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

Григорусь Н.Й.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25.05.2014 року близько 20-00 год. ОСОБА_2, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс йому тілесні ушкодження. Органами досудового слідства дії відповідача були кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України. Внаслідок отримання ушкоджень ОСОБА_3 проходив лікування, на яке було витрачено кошти в сумі 4863,52 грн. Дану суму він просив стягнути з відповідача. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, розмір якої оцінив в сумі 20000 грн.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3 відшкодування витрат на лікування в розмірі 789 грн. 82 коп. та 8 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання стягнення судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.05.2014 року близько 20-00 год. ОСОБА_2, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_3 тілесні ушкодження і в подальшому органами досудового слідства дії відповідача були кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Ці обставини підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 05.02.2016 року, яка є чинною, оскільки сторонами не оскаржувалась.

В цій постанові зазначено, що внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_2, згідно висновку експерта № 224 від 26.05.2014 року, тілесні ушкодження у ОСОБА_3 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вирішуючи спір та встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову, навівши мотиви з посиланням на відповідні докази, і втому числі на розписку відповідача.

Колегія суддів вважає, що розмір морального відшкодування визначений судом першої інстанції враховує положення п.п.9,10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та засади розумності й виваженості, а тому є достатнім для відновлення немайнових втрат позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності суду фактичним обставинам справи безпідставні, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з тих доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази з боку відповідача, які б спростовували вищенаведені обставини справи. Довід апелянта про роботу матері позивача у лікарні є голослівним та безпідставним у контексті досліджених судом доказів.

З огляду на викладене, судом першої інстанції при вирішенні спору вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді