н/п 2/490/2555/2016
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого судді Мамаєвої О.В.
із секретарем Баришніковою І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми індексації, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про причини неявки суд не сповістив.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим задовольнити позов.
Судом встановлено, що з 1972р. ОСОБА_1 працював у ДП "Суднобудівний завод ім.61 комунара", з 01.03.2000 року переведений інженером 1 категорії, 31.03.2015 року звільнений за власним бажанням - за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою /а.с. 3/ .
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Статтею 116 КЗпП України, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Що стосується виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
У п.4 розділу ІІІ, зазначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховується:
компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).
Відповідачу судом було запропоновано надати довідку про середню заробітну плату позивача, однак, відповідач витребувану довідку не надав, як не надав і заперечень проти позову.
Згідно наданого позивачем розрахунку, з яким суд погоджується, середньоденний заробіток позивача складає 166,8 грн.
Порядок та підстави нарахування індексації встановлені Законом України від 03.07.1991р. із наступними змінами та доповненнями "Про індексацію грошових доходів населення", правила застосування закону передбачені у "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", який був затверджений постановою КМУ від 17.07.2003р. із наступними змінами та доповненнями
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
За такого, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на користь держави у розмірі 1378 грн.
Керуючись ст.ст.10,30,31,60,81,88,212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст.95, 116, 117, 233 КЗпП України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення заборгованості по заробітній платі, суми індексації, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: О. В. Мамаєва