УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих інфляцією та стягнення 3% річних від простроченої суми,-

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих інфляцією, стягнення 3% річних від простроченої суми.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто 63 803,15 грн у відшкодування завданої майнової і моральної шкоди та 4 530,63 гривень судових витрат. Це судове рішення набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 15 жовтня 2014 року. Однак, виконання рішення суду навіть у примусовому порядку ОСОБА_4 не здійснюється, на час звернення в суд з цим позовом позивачеві повернуто лише 285,87 гривень.

З огляду на вищезазначене, вважаючи наявні у справі правовідносини грошовим зобов'язанням, за невиконання якого застосовуються наслідки, передбачені статтею 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків, завданих інфляцією, у розмірі 29 791,76 грн; 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення - 2 018,85 грн та судові витрати в розмірі 4 551,21 грн.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3,звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір по суті позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки спір має місце у зв'язку з тривалим невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Виниклі правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися правила щодо цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих інфляцією та стягнення 3% річних від простроченої суми.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова