Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Верніка В.М.;

із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,

- позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.07.2016 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що 18.07.2002 року шлюб між її батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №102. Пояснила, що у їхньому шлюбі 29.06.1998 року народилась вона. Сімейне життя у батьків не склалося через відсутність єдності поглядів, інтересів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Батько не проявляв ніякої уваги та турботи, як до матері так і до неї, не опікується її проблемами. Він залишив їх, коли їй був один рік та взагалі ніколи не приходив. Вказала, що з 01.09.2014 року навчається у Вінницькому коледжі менеджменту, власних доходів у неї немає, стипендію не отримує, так як навчається на контрактній основі. Повідомила, що її батько працює у виробничому підрозділі локомотивне депо Жмеринка на посаді машиніста, та з нього вираховувалися аліменти в розмірі 25% щомісячно, до досягнення дитиною 18 років. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 25%, щомісячно, на період її навчання у Вінницькому коледжі менеджменту, тобто до 30.06.2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги. На своє утримання просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 25% від його доходів щомісяця, посилаючись на обгрунтування, викладені у позовній заяві. Пояснила, що вона наразі навчається у ТОВ "Вінницький коледж менеджменту" на контрактній основі, щорічно їй потрібно сплачувати до 6 тисяч гривень за навчання, її матір, з якою вона разом проживає, не має змоги одноособово її утримувати та забезпечувати усім необхідним. Повідомила, що відповідач не цікавився її життям та не допомагав. Зауважила, що стан її власного здоровя задовільний. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав попередньо подані ним письмові заперечення проти позову, у яких вказував про часткове визнання позовних вимог ОСОБА_1, погоджуючись сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, тобто до 30.06.2018 року, але без урахування часу канікул та не більше як до досягнення донькою віку 23 років. Зазначив, що він з моменту народження доньки постійно приймав та до цього часу приймає участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні у тій мірі, в якій йому дозволяє фінансове становище. 06.09.2002 року вдруге одружився із ОСОБА_5, від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, останні знаходяться на його утриманні. Вказав, що працює офіційно та має стабільний заробіток, основна частина його заробітку спрямована на забезпечення сімї найнеобхіднішим: їжею, одягом, покриттям витрат на оплату комунальних послуг, утримання неповнолітньої доньку за піклування щодо її здоровя та фізичного розвитку, у тому числі на навчання в школі (ремонт класу, придбання канцелярського приладдя, шкільної форми). Пояснив, що заявлене стягнення з нього позивачкою необґрунтовано, так як у неї немає проблем зі здоровям, остання проживає в м.Жмеринка та навчається у Жмеринській філії ТОВ "Вінницький коледж менеджменту" та не несе витрати на житло та проїзд до навчального закладу, тому він вважав, що матеріальна допомога доньці у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) буде достатньою для оплати всіх витрат повязаних із її навчанням. В ході розгляду справи по суті підтвердив вказане своє часткове визнання позовних вимог. Пояснив, що на його утриманні є ще одна неповнолітня донька та дружина. Зауважив, що заявлені до стягнення 25% від його доходу це велика сума на утримання повнолітньої доньки щодо її потреб лише на оплату навчання, так як це буде становити до 2 тисяч гривень на місяць, а згодом іще більше за передбачуваного підвищення його заробітної плати. Стан власного здоровя визнав задовільним. Вказав, що він не має на утриманні батьків. Уточнив, що його дружина є працездатною, вона працює і також отримує заробітну плату.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сама дитина, яка продовжує навчання.

Відповідно положень ст.182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї; а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми.

Згідно вимог ст.201 СК України до відносин між батьками та повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до змісту ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Так, в судовому засіданні установлено, що ОСОБА_4 є батьком повнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-АМ №053492 (а.с.5), яка згідно довідки №29/16 від 01.06.2016 року навчається на другому курсі денної форми навчання Жмеринської філії ТОВ "Вінницький коледж менеджменту" за спеціальністю "Правознавство" на контрактній основі, термін навчання закінчується 30.06.2018 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-АМ №075519 (а.с.31) відповідач ОСОБА_4 06.09.2002 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, з копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №220402 (а.с.33) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-АМ №007067, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, 01.04.2014 року змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.32). Згідно довідки Квартальний комітет "Кавказ" м.Жмеринка від 15.08.2016 року №766 (а.с.34) відповідач ОСОБА_4 проживає разом із дружиною ОСОБА_8 та дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: вул. Долинська, 37, в м.Жмеринка Вінницької області. З довідки про доходи відповідача від 15.08.2016 року №30 (а.с.35) вбачається, що останній працює у виробничому підрозділі Локомотивне депо Жмеринка регіональної філії ПЗЗ ПАТ "Українська залізниця" на посаді машиніста електровоза, та його дохід за період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року склав 62404,04 гривень, без урахування аліментів становить 53044,54 гривень.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.

З урахуванням визнання відповідачем власного обов'язку щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1, яка продовжує навчання, дані обставини не потребують доказування.

Разом з тим, частково враховуючи викладені відповідачем заперечення, що підтверджені вказаними доказами, суд вважає, що вимога позивача в частині визначення оспорюваних аліментів у розмірі 25% щомісячно, на період її навчання підлягає частковому задоволенню, оскільки за наведених обставин, суд приймає до уваги задовільний стан здоров`я та матеріальний стан повнолітньої доньки ОСОБА_1, яка продовжує навчання та у звязку з цим потребує допомоги батьків, Також судом враховується задовільний стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, який наразі створив нову сімю та має на утриманні також неповнолітню дитину, яка також потребує матеріального забезпечення, окрім того враховується наявність офіційної роботи та постійного, стабільного заробітку відповідача, а, відтак можливість надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання.

З дотриманням принципів розумності та справедливості суд визначає можливим для сплати відповідачем та достатнім для потреб навчання позивача розмір оспорюваних аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки наявність у відповідача малолітньої дитини визначають пріорітетний обов'язок ОСОБА_2 надання утримання саме цій особі без будь-яких яких встановлених законом умов. Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо його потреби надання утримання дружині, так як ним не наведено жодної з визначених законом підстав такого обовязку, як то її постійної непрацездатності, або тимчасової непрацездатності щодо догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання заробітку у розмірі, меншому від встановленого законом прожиткового мінімуму. Тому, решту залишку від обмеженої законом щодо сплати аліментів половини заробітку відповідача суд визнає доволі достатнім для надання ним належного утримання малолітній дочці за відсутності обовязку надання утримання іншим особам. Судом не приймаються заперечення відповідача щодо виключення з обовязку сплати оспорюваних аліментів на період часу канікул, оскільки законом не передбачено такого виокремлення.

Також при визначенні розміру аліментів судом враховується обставина навчання ОСОБА_1, на утримання якої заявлено про стягнення аліментів з відповідача, у вказаному навчальному закладі на контрактній основі та за денною формою навчання, що відповідно не надає їй особистого доходу у виді стипендії та обмежує можливість отримання іншого власного доходу як працездатною особою, визначаючи потребу у наданні їй матеріальної допомоги зі сторони обох батьків, а отже, не виключаючи обовязку надання часткового утримання позивачеві також її матірю. При цьому суд не приймає до уваги заявлене позивачем фактичне ототожнення розмірного значення обовязку відповідача щодо надання їй утримання на період продовження навчання із розмірним значенням попередньо визначеного обовязку надання утримання неповнолітній дитині.

У відповідності до п.1. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 61, 174, 209, 210, 212-214 ЦПК України, ст.182, 191, 199, 200 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, працівника Локомотивного депо Жмеринка регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2016 року до закінчення останньою навчання у ТОВ "Вінницький коледж менеджменту", а саме до 30.06.2018 року, а також на користь держави - одноразово 551 гривню 20 копійок судового збору (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , пункт 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, тобто з 01.07.2016 року по 01.08.2016 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.