Головуючий суду 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 408/4352/16-ц
Провадження № 22ц/782/642/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого Лозко Ю.П.

Суддів: Заіки В.В., Назарової М.В.

За участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

26 травня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 30 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні повторної заяви про звільнення або відстрочення сплати судового збору, а позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції від 22.06.2016 року позивач звернувся до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою та просив скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для розгляду до суду першої інстанції, в іншому складі суду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про місце і час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку, просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали від 30 травня 2016 року та станом на 22 червня 2016 року не усунуто недоліки позовної заяви.

Проте з такими висновками суду не можна погодитись, оскільки до таких висновків суд дійшов з порушенням порядку вирішення цього питання, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та передання питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Так, ухвалою судді Біловодського районного суду Луганської області від 30 травня 2016 року позовну заяву залишено без руху з підстав не зазначення ціни позову та несплати судового збору, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що копія цієї ухвали направлена ОСОБА_2 03 червня 2016 року (а.с.5) та ним отримана 10.06.2016 року (а.с.6).

21 червня 2016 року Біловодським районним судом Луганської області було отримано заяву ОСОБА_2 про повторний розгляд питання щодо звільнення від сплати судового збору та усунення недоліків позову.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, та визнаючи позовну заяву позивача неподаною, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу надавався строк для надання відповідних доказів на підтвердження того, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір, а також не надано документів про сплату судових витрат у вигляді судового збору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого ухвала суду не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Зазначена вимога міститься також у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2, де зазначено, що якщо не сплачено судовий сбір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій, повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні спору.

Отже, в силу вимог цивільно-процесуального закону в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху необхідно чітко визначити суму судового збору та вказати реквізити його сплати.

Ці вимоги судом першої інстанції не виконані. Як вбачається з ухвали суду від 30.05.2016 року в ній зазначені лише загальні положення Закону України «Про судовий збір», однак як розмір судового збору, який підлягає сплаті, так і відповідні реквізити не зазначені.

Щодо вимоги апелянта в частині направлення справи для розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду, судова колегія вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до ст.11-1 ЦПК України, тому не відноситься до компетенції апеляційного суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушений порядок вирішення питання при відкритті провадження у справі та ухвала суду відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303,307,312, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: