Справа № 309/233/16-ц
Провадження № 2/309/539/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Хуст

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

при секретарі: Раковці Г.Ю.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом

ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області

до

ОСОБА_2

про стягнення надміру виплаченої пенсії,

с у д

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії у сумі 12705,60 гривень. Посилається на те, що управлінням ПФУ в м. Хуст та Хустського району проводилася перевірка пенсійних справ учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримують пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статус яким надано на підставі довідок, виданих Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу. Згідно довідки, виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/7796 від 12.03.1993 р. зазначено, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році в кількості 30 днів в м. Припять, що згідно статті 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дає йому право на зменшення пенсійного віку на 10 років. Згідно відповіді державного галузевого архіву Міністерства оборони України від 31.01.2012 р. ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але не працював у зоні відчуження у 1986 році, а працював у 1987 році в м. Припять, що дає йому право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку тільки на 8 років. Отже, відповідач не мав права виходу на пенсію у 50 років згідно ст.55 ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 01.01.2010 р. ОСОБА_2 виповнилось 52 роки, відповідно він 02.01.2010 р. має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років. В зв'язку з частковим не підтвердженням первинними документами періоду перебування в зоні відчуження ОСОБА_2 у 1986 році, за період з 02.01.2008 року по 01.01.2010 року виникла переплата пенсії в сумі 12705,60 грн. Відповідно до ст.49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Управлінням було виявлено зловживання з боку пенсіонера. В добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість суми надміру виплачених сум пенсій до ОСОБА_3 обєднаного УПФ.

05.12.2012 р. постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволенні позову ОСОБА_3 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та ОСОБА_3 районі, поданому в порядку КАС України, про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії у сумі 12705,60 грн. відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015 р. апеляційну скаргу УПФ у м. Хуст та ОСОБА_3 районі задоволено, постанову Закарпатського окружного від 05.12.2013 р. скасовано. Просять поновити строк позовної давності та стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію у сумі 12705,60 грн., судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на наведені в запереченні обставини. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 р., що підтверджується архівною довідкою від 12.03.1993 року № 24/7796, виданою Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового гарнізону, в якій зазначено, що ОСОБА_2 виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження у 1986 році в період з 02.12.1986 р. по 24.04.1987 р., зокрема в населеному пункті м. Припять в період 12,15,22,30 грудня 1986 р., з 26-30 січня 1987 р., 3,18-23 лютого 1987 р.

На підставі вищевказаного документу та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 рр. 2 категорії, яке видано 10.10.2006 р., серія А №513087, управлінням Пенсійного фонду України у м. Хуст та ОСОБА_3 районі відповідачу була призначена пенсія із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно довідки державного галузевого архіву Міністерства оборони України від 21.02.2012 року №72519 ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але не працював в зоні відчуження у 1986 р., а працював у 1987 р. у м. Припять.

У зв'язку з частковим не підтвердженням первинними документами періоду перебування в зоні відчуження ОСОБА_2 за період з 02.01.2008 року по 01.01.2010 року виникла переплата пенсії.

01.01.2010 року ОСОБА_2 виповнилось 52 роки, відповідно з 02.01.2010 року він має право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до ч.1 ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно пункту 3 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженими Постановою правління ПФУ від 21.03.2003 р. №6-4, проводиться відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Згідно ч. 1 статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час відповідач є пенсіонером на загальних підставах і виплати пенсії йому не припинялися.

Крім того судом встановлено, що органом який призначає пенсії, у даному випадку ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, рішень про стягнення (відрахування) надміру виплаченої відповідачеві пенсії внаслідок подання документів, які містять неправильні відомості станом на день розгляду справи не виносилося.

А також відповідно до ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

ОСОБА_4 надає органу Пенсійного фонду право перевіряти надані особою, що звертається за призначенням пенсії, відомості, які є підставою для встановлення стажу, періоду роботи, а також встановлення наявності чи відсутності права особи на отримання пенсії.

Інформація, щодо перевірки позивачем ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області певних документів для призначення пенсії ОСОБА_2 та що достовірність наданих ним документів на час призначення пенсії піддавалась сумніву у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

05.12.2012 р. постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволенні позову ОСОБА_3 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та ОСОБА_3 районі, поданому в порядку КАС України, про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії у сумі 12705,60 грн. відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015 р. апеляційну скаргу УПФ у м. Хуст та ОСОБА_3 районі задоволено, постанову Закарпатського окружного від 05.12.2013 р. скасовано. Отже, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вини відповідача у призначенні та виплаті органом Пенсійного фонду пенсії на пільгових умовах немає, а тому позов про стягнення з нього надміру виплачених коштів є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 257 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_5