РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Мукачево Справа №303/1245/16-ц

2/303/873/16

номер рядка с.з. - 49

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Кость В.В.

при секретарі Прокоп Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

За участю:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - ОСОБА_2;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на кожну дитину, щомісячно, та до досягнення ними повноліття.

Позивачка вказує на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дітей, матеріально сім»ю не утримає та коштів на утримання дітей не надає. В свою чергу, вона (позивач) знаходиться у важкому матеріальному становищі, тому не має можливості матеріально забезпечити дітей на належному рівні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн. на кожну дитину.

Відповідач, прийнявши участь у судовому розгляді справи, позовні вимоги визнав частково, з посиланням на те, що присуджені судом кошти (аліменти) позивач використає для власних потреб, а не витратить на утримання дітей. При цьому, не заперечив проти часткового задоволення позову в межах суми 500,00 грн. на кожну дитину.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження НОМЕР_5 від 19.09.2007 та НОМЕР_6 від 01.09.2010, а.с. 7, 8).

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в суді, і не оспорюється сторонами, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню дітей, які перебувають на повному утриманні та вихованні позивача, а тому з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дітей, у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 700,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Тому, визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дітей, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості розумності та моральності.

Таким чином змінені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.к. НОМЕР_3) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.к. НОМЕР_4), у розмірі 700,00 грн. (сімсот гривень), щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 26.02.2016 року та до досягнення ними повноліття.

4. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) в дохід держави суму 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.) судового збору.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость