Справа №639/6817/16-ц
Провадження №2/639/2217/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Естейт-сервіс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору припиненим, зняття заборони відчуження, та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ :

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Естейт-сервіс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору припиненим, зняття заборони відчуження, та визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 06.10.2016 року у даній справі було відкрито провадження справу призначено до судового розгляду.

До позовної заяви ОСОБА_1 було додано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить суд накласти арешт на квартиру №81 по шос. Григорівському, б. 49-А у м. Харкові, заборонити ТОВ «АН Естейт-Сервіс» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження майна, та заборонити субєкту державної реєстрації прав або нотаріусам вчиняти дії, які повязані з державною реєстрацією обтяжень.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України з врахуванням розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК (1618-15) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має зясовувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зазначає, що втручання в роботу державного є реєстратора є неприпустимим на що вказує ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне оголосити заборону відчуження нерухомого майна, але не вбачає підстав для застосування інших заходів забезпечення позову.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно №65730735 від 12.08.2016 року, відповідачу у справі ТОВ «АН Естейт-Сервіс» на праві приватної власності належить квартира №81 у будинку №49-А по шос. Григорівському у м. Харкові, реєстраційний номер майна №01, яка раніше належала позивачу у справі.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки предметом спору є вказане вище нерухоме майно, а тому вважає необхідним оголосити заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Естейт-сервіс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору припиненим, зняття заборони відчуження, та визнання договору недійсним задовольнити частково.

Оголосити заборону відчуження квартири №81 у будинку №49-А по шос. Григорівському у м. Харкові, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості Естейт-Сервіс» (), реєстраційний номер майна №01.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Труханович