АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/3716/15-ц Головуючий суддя І інстанції Дегтярчук М. О.
Провадження № 22-ц/790/6030/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів - Піддубного Р.М., Яцини В.Б.,

при секретарі - Сотніковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт(надання послуг),

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 в особі представника звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що у липні 2015 року між ОСОБА_4 та відповідачами було укладено договір, за умовами якого, останні зобовязались надати послугу по проведенню утеплення будинку, який належить ОСОБА_4 за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Пугачова, буд. 40. Протягом червня липня 2015 року відповідачами були виконані роботи по фасадній теплоізоляції та опорядженню будинку штукатуркою. Однак, до закінчення робіт ОСОБА_2 були виявлені дефекти проведених робіт, порушення будівельних норм. Усунути недоліки та завершити роботу, відповідачі відмовились. У звязку з відмовою, ОСОБА_2 була змушена звернутися до інших фахівців, але останні відмовились, мотивуючи це тим, що спочатку треба демонтувати те, що неякісно зроблено раніше. У звязку з викладеним представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 понесену матеріальну шкоду та враховуючи те, що діями відповідачів було пошкоджено майно позивача, ОСОБА_2 перенесла певні душевні страждання викликані клопотами по відновленню та проведенню повторного ремонту будинку, просила стягнути також моральну шкоду.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 34992,93 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, який відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що роботи по утепленню будинку ОСОБА_2 відповідачі проводили як фізичні особи, що не є підприємцями - таким чином при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права. Також зазначає, що відповідачами роботи були виконані саме в том обсязі та порядку, на якому наполягала ОСОБА_2, однак вказані обставини не були враховані судом при винесенні рішення.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, визнається сторонами, що у червні 2015 року між ОСОБА_2 та відповідачами в усній формі було укладено договір, відповідно до умов якого, останні зобовязалися виконати роботу щодо проведення робіт по утепленню будинку позивача за адресою: Харківська область, м. Лозовава, вул. Пугачова, буд. 40.

Вказаний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державноїї нотаріальної контори,Харківської області ОСОБА_6 за реєстровим № 2-2038 від 17.07.2007року (а.с.19).

Надаючи оцінку правовідносинам сторін судова колегія вважає, що між позивачем та відповідачами було укладено договір підряду та виник спір щодо належного його виконання.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

За змістом ст. 847 ЦК України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника: 1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника; 2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи; 3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або ніші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. (ч. 3 ст. 858 ЦК України)

Відповідачі наполягають, що виконували роботи по утепленню будинку у суворій відповідності з вимогами позивача, яка особисто керувала роботами користуючись інструкціями в мережі Інтернет. Позивач зазначені обставини заперечує.

Крім того, відсутні докази того, що відповідачі попереджали позивача, що додержання її вказівок загрожує якості або придатності результату роботи, як це передбачено ст. 847 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із звіту експерта з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_7 від 07.08.2015 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій зовнішніх стін із фасадною теплоізоляцією та опорядженням штукатурками за адресою: будинок №40, вул. Пугачова, м. Лозова Харківської області вбачається, що поверхня стін не підготовлена для подальшого монтажу теплоізоляції (а.с.31-фото №1); не виконано додаткове армування захисного шару(а.с.32-фото№2); горизонтальні поверхні системи теплоізоляції на виступних частинах фасаду не гідроізольовані (а.с.33-фото3); клей нанесено не на плиту утеплювача, а на стіну (а.с.34- фото4); щілини заповнені клеючим розчином (а.с.35-фото5); склосітку прибито до утеплювача скобами стиплера (а.с.36-фото6); вертикальні ребра примикань не захищені перфорованими кутиками(а.с.37-фото№6); до нижнього краю плит теплоізоляційного шару, закріплених на цоколі будівлі, не прикріплений кутовий перфорований профіль (а.с.38-фото8); напусток склосітки менше 100мм (а.с.39-фото9); використані дюбелі з пластмасовим сердечником; не вистачає дюбелів у крайовій зоні(а.с.40-фото 10); не виконана перев"язка плит утеплювача на внутрішніх та зовнішніх кутах будинку(а.с.41-фото11).

Згідно висновків зазначеного звіту вбачається, що конструкції фасадної теплоізоляції відноситься до ІІІ категорії (не придатні до нормальної експлуатації). Подальша безпечна експлуатація конструкцій зовнішніх стін із фасадною теплоізоляцією неможлива (а.с.30-41).

Відповідачі зазначені висновки належними та допустимими доказами не спростували.

Задовольняючи позов в частинні відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідачі виконали роботу з недоліками, які не можуть бути усунені, а тому вони зобов'язані відшкодувати позивачу завдані збитки. Судом першої інстанції правильно, з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи, визначений розмір збитків, із рохзрахунком яких судова колегія погоджується.

Істотність недоліків у роботі відповідачів підтверджена належними та допустимими доказами, тому правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування збитків.

Судом першої інстанції не були застосовані норми, що регулюють правовідносини підряду, між тим, зазначене не призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим не можна погодитись із судовим рішенням в частині стягнення на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що неналежним виконанням умов договору позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої для відшкодування, з урахуванням характеру, глибини та тривалості моральних страждань позивача, складає 2000 грн.

Проте судом установлено, що між позивачем та відповідачами виникли договірні правовідносини.

Згідно із ст. 611 ЦК України моральна шкода може відшкодовуватись в разі порушення зобов'язання, якщо це передбачено договором або законом.

Відповідальність підрядника за істотне порушення договору підряду регулюється ст. 858 ЦК України, яка не передбачає такої відповідальності.

Позивач не надала доказів того, що домовленість між сторонами передбачала відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язаннь.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню із відмовою у задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно підлягає зміні рішення суду першої інстанції і в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити, підставою для чого, згідно п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року змінити, в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди - скасувати, у задоволенні цих позовних вимог - відмовити.

В частині розподілу судових витрат рішення суду змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по 174,96 грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді