Справа № 747/642/16-ц
Провадження № 2/747/590/16
РІШЕННЯ

іменем України

10.10.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка після скасування заочного рішення від 05 липня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 800 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала в повному обсязі і просила задовольнити, поскільки відповідач останні пять місяців не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, син пішов у перший клас, необхідно оплачувати харчування, гуртки та зимовий одяг. Відповідач відмовився допомогти навіть перед 1 вересня купити канцелярські товари сину до школи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, поскільки на даний час він не працює і тому не має можливості сплачувати заявлену до стягнення суму, згодний платити 500 грн. щомісячно, вважає, що цього достатньо. Коли в нього будуть кошти, він зможе купити дитині все необхідне. На даний час позивачка перешкоджає у його спілкуванні з сином.

Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 095819 від 31.08.2010 року (а.с. 6). Рішенням Талалаївського районного суду від 24 лютого 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 змінено на дошлюбне, що підтверджується копією рішення суду (а.с.3-3зв.) Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Талалаївської селищної ради № 1363 від 13.06.2016 року (а.с. 2).

Все наведене свідчить про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу утримання дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз'яснення в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог ст.184 СК України, якою передбачено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Даний вид стягнення застосовується у разі, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідач не надав суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів чи зменшення суми заявленої позивачем до стягнення, відсутність роботи не звільняє відповідача, як батька неповнолітньої дитини, від обовязку її утримувати в належному розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, і вважає, що саме такий розмір аліментів буде необхідний і достатній для утримання дитини, поскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а згідно ч.1 ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року при прийняття рішення судом першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Задовольняючи вимог, суд виходить з того, що відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

У відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Л.В.Тіщенко