Справа № 289/1418/16-ц
Номер провадження 2/289/863/16
Рядок статистичного звіту: 20
УХВАЛА

26.09.2016 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Невмержицький І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2016 в провадження Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.

22.09.2016 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивачка просить накласти арешт на житловий будинок який знаходяться в м. Радомишлі Житомирської області за адресою вул. Близнюка,(нова назва, вул. Богдана Хмельницького) буд. 76-а, який належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Судом встановлено, що позивачі звернулись з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, та зазначають в позові що правочин вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай не вигідних умовах, а також з недодержанням сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, внаслідок чого позивачі подарували відповідачці ОСОБА_3 житловий будинок який знаходяться в м. Радомишлі Житомирської області за адресою вул. Близнюка,(нова назва, вул. Богдана Хмельницького) буд. 76-а,

Оскільки фактичним володільцем є відповідачка ОСОБА_3, задля ухилення від виконання рішення суду, остання має можливість безперешкодно укладати будь-які цивільно-правові угоди, в тому числі розпоряджатись будинком на власний розсуд, відчуживши його на користь третіх осіб.

У звязку з вищенаведеним позивачі були змушені подати заяву про накладення арешту на майно в порядку забезпечення доказів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з матеріалів позову, заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову-задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на житловий будинок який знаходяться в м.Радомишлі, Житомирської області, за адресою вул. Близнюка,(нова назва, вул. Богдана Хмельницького) буд. 76-а, який належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом пяти днів після її оголошення через Радомишльський районний суд Житомирської області, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні - у той же строк з моменту її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І. М. Невмержицький