АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Андрієнко А.М.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року в справі за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

встановила:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10 475 113 грн. 19 коп. та судові витрати по справі.

22.02.2016 р. представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що 04 липня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, про що не було повідомлено суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить вказану ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, допущено невідповідність описової та резолютивної частини ухвали.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява про перегляд рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами подана з пропуском трирічного строку, який поновленню не підлягає.

Проте, вказаний висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до частини п'ятої пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» встановлений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є присічним і поновленню не підлягає.

Таким чином, вказана норма процесуального права не передбачає можливості залишення заяви без розгляду у зв'язку із пропуском трирічного строку подачі заяви, а також не передбачає можливості поновлення пропущеного трирічного строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_1 був порушений порядок, встановлений для її розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року скасувати, передати заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/12671/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.