Справа № 170/226/16-ц Провадження № 22-ц/773/1307/16 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н.В.
Категорія: 54 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Грушицького А.І., Свистун О.В.,

з участю:

секретаря - Перебойчука Р. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, за апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Шацького районного суду Волинської області від 07 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання незаконним та скасування наказу про його звільнення та поновлення на роботі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що з 22.07.2014 року працював на посаді директора ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства. Наказом № 158-к від 01.04.2016 року його звільнено із займаної посади за п.8 ст. 36 КЗпП України, з підстав, передбачених підпунктом «б» п.26 контракту - за одноразове грубе порушення законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, та припинено трудовий договір з позивачем. Як на підставу прийняття наказу № 158-к від 01.04.2016 року відповідачем здійснено посилання на лист Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.03.2016 року № 444, наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 31.03.2016 року №104, лист - погодження Шацької РДА від 31.03.2016 року № 682/23/2-16, контракт від 22.07.2014 року. ОСОБА_1 вважає, що зазначені документи не містять посилань на факти порушення ним трудових обов'язків чи нормативно-правових актів, за порушення яких його звільнено. Окрім того зазначає, що наказ № 158-к від 01.04.2016 року суперечить вимогам ст.40 КЗпП, оскільки його звільнено із займаної посади у період тимчасової непрацездатності. Також у даному наказі відсутнє будь-яке тлумачення виявленого одноразового грубого порушення ним законодавства чи трудових обов'язків за контрактом.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 07 липня 2016 року позов задоволено повністю. Визнано незаконним наказ голови Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства № 158-к від 01.04.2016 року. Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаду директора ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства з 02.04.2016 року. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням, відповідач Державне агентство лісових ресурсів України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволені позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2. апеляційну скаргу не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що з 22.07.2014 року ОСОБА_1 працював на посаді директора ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового і мисливського господарства, що підтверджується наказом № 420-к від 22.07.2014 року та контрактом від 22.07.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та Державним агентством лісових ресурсів України на термін з 25.07.2014 року по 24.07.2019 року.

Відповідно до п. 1 контракту керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна.

Зі змісту ст.3 Кодексу законів про працю України вбачається, що законодавство про працю України регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому зазначено строк його дії. Права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівників, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін.

Обов'язковість контрактної форми трудового договору з керівником державного підприємства передбачається Законом України «Про управління об'єктами державної власності».

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованих на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

На контрактну форму трудового договору не поширюються положення ст.9 КЗпП про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Згідно з п.8 ст.36 КзпП України підставою припинення трудового договору передбачено підстави, зазначені в контракті.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39 - 41 КЗпП).

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотність наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі за №6-33цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК є обов'язковою для усіх судів.

Із метою здійснення державного контролю за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства, Державним агентством лісових ресурсів був виданий наказ №19 від 01.03.2016 року, відповідно до якого було створено компетентну комісію для проведення позапланової перевірки на предмет наявності самовільних рубок лісу та інших порушень природоохоронного законодавства. За результатами перевірки та аналізу було видано наказ Державного агентства лісових ресурсів України №104 від 31.03.2016 року «Про порушення лісового законодавства у державному підприємстві «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство».

Згідно з наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 158-к 01.04.2016 року та за погодженням з головою Шацької районної державної адміністрації Волинської області від 31.03.2016 року № 682/23/2-16, припинено трудовий договір з ОСОБА_1 та звільнено його з посади директора ДП «Шацьке учбово-досвідне лісове господарство» Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства з підстав, передбачених підпунктом «б» п.26 контракту - за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, за п.8 ст.36 КЗпП (а.с.60).

Відповідно до п.10 контракту керівник зобов'язується, зокрема забезпечити ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів, основних фондів, майна, коштів, інших матеріальних цінностей,що перебувають у повному господарському віданні підприємства, дотримання режиму економії ресурсів.

Як визначено п.22 контракту, у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом.

Згідно з п.п.в п.25 контракту він припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього контракту.

Пункт 26, підпункт «б» контракту вказує, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо) (а.с.21).

На підставі довідки від 15.03.2016 року «Про результати перевірки лісогосподарської діяльності ДП «Шацьке УДЛГ» виявлено незаконну рубку дерев в кількості 337 шт. на загальну суму збитків 1032506,25 грн. За результатами перевірки Державним агентством лісових ресурсів України видано наказ №104 від 31.03.2016 року про вжиття т.в.о. начальника Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства необхідних заходів щодо запобігання незаконній рубці дерев, іншим порушенням лісового господарства та щодо раціонального використання лісових ресурсів, і підготувати проект наказу про звільнення директора ОСОБА_1 із займаної ним посади.

Крім того, вищезазначеними наказами вказано директору ДП«Шацьке УДЛГ» на незадовільний контроль за охороною лісів від незаконних рубок, та на невиконання наказів управління щодо притягнення винних посадових осіб підприємства до дисциплінарної відповідальності. Також матеріалами справи встановлено систематичні незаконні рубки лісу в належних до підприємства лісництвах в різних кількостях.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною підставою припинення трудового договору, а його розірвання не є дисциплінарним стягненням.

Посилання позивача на те, що за попередні незаконні вирубки лісу його було притягнуто до відповідальності у вигляді догани і ним було вжито необхідних заходів щодо усунення та недопущення в подальшому виявлених недоліків, були покарані працівники підприємства, про що свідчить долучений до матеріалів справи наказ №95 від 06.11.2015 року, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки даний факт лише свідчить про неодноразовість вчинення даних дій.

Як вбачається зі змісту контракту, обов'язком керівника є здійснення підбору на керівні, інженерні та адміністративні посади фахівців у відповідності із кваліфікаційними вимогами, а тому саме керівник несе відповідальність за належне виконання своїх професійних функцій підпорядкованими йому працівниками.

Відповідно до характеру та умов виконуваної ОСОБА_1 роботи, як директора підприємства, він належним чином не справився з виконанням своїх посадових обов'язків, передбачених контрактом, зокрема не забезпечив збереження закріпленого за підприємством державного майна, а також в порушення умов контракту не забезпечив розроблення та здійснення заходів з належної організації роботи стосовно запобігання незаконних вирубок лісу, іншим порушенням лісового законодавства, внаслідок чого підприємству нанесені значні збитки - в розмірі 1032506,25 грн. , чим допустив порушення умов контракту як особливої форми трудового договору, яке виявилось в одноразовому грубому порушенні, що призвело до припинення контракту на підставі п.п «б» п.26 як самостійної підстави.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що покликання позивача на незаконність наказу про звільнення з підстави розірвання контракту у період його тимчасової непрацездатності є необґрунтованим, з огляду на висловлену Верховним Судом України правову позицію в постанові від 23.01.2012 року у справі № 6-127цс12, оскільки звільнення відбулося не з ініціативи роботодавця, а з підстав, передбачених контрактом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення відповідачем проведено у відповідності до норм чинного трудового законодавства, а доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про скасування рішення суду першої інстанції відповідно до норм ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення - про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 319, ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України задовольнити.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 07 липня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді