Справа № 742/933/16-ц Провадження № 22-ц/795/1694/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Білокур В. І. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6, позивача ОСОБА_7 та її представників ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі частини будинку як окремого та цілого обєкту нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року, ОСОБА_7 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила вищезазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про припинення права спільної часткової власності та визнання частини будинку окремим цілим обєктом нерухомого майна задоволено. Виділено ОСОБА_5 в натурі 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою м.Прилуки, вул. Ветеранська,7, як окремий та цілий об"єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, в будинку під літ. А-1, що складаються з приміщень №1-5 - сіни площею 12,6 кв.м. №1-6 - кладова площею 4,2 кв.м, №1-7 - кухня 15,9 кв.м, №1-8 - кімната 19 кв.м, житловою площею - 15,6 кв.м., загальною площею - 32,7 кв. м., сарай «В-1», літній душ «Д», гараж «Г-1» з навісом «г», вбиральня «У-1», що належать йому на підставі договору дарування частини будинку, серія та номер: 2675, посвідченого 23.10.2014 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на житловий будинок з належною часткою господарсько-побутових будівель за адресою: м. Прилуки вул. Ветеранська, буд.7. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_7 з вищевказаним рішенням не погоджується, так як воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не довів той факт, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю заперечує добровільно нотаріально оформити право виділу ОСОБА_5 своєї частки в окрему інвентарну одиницю і таким чином припинити право спільної часткової власності сторін, що унеможливлює на даний час присвоїти позивачу пощтову адресу та зареєструвати належну йому частину спірного будинку як цілий обєкт нерухомого майна.

Також при прийнятті рішення судом не було враховано рішення у справі від 28 січня 2011 року за яким був розподілений житловий будинок №7 з надвірними спорудами по вул. Ветеранська у м. Прилуки і яке є обов»язковим і повинно бути враховано судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того що ОСОБА_5 має законне право вимагати припинення права спільної часткової власності та виділу в натурі належні йому 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Ветеранська,7 в м. Прилуки, як окремого та цілого об»єкту нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що сторони є співвласниками житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Ветеранська, 7 в м. Прилуки.

ОСОБА_5 належить 2/3 частини спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування частини житлового будинку від 23.10.2014 року (а.с. 4-6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6); даними технічного паспорта виготовленого КП «Прилуцьке МБТІ» на житловий будинок станом на 30 березня 2016 року (а.с.28-32).

Як вбачається із зазначеного договору дарування частини житлового будинку, ОСОБА_10С.(дарувальник) передав а обдарований ОСОБА_5 прийняв у власність як дарунок 2/3 частини житлового будинку з належною частиною господарсько - побутових будівель, що знаходяться в м. Прилуки вул. Ветеранська, будинок 7, таким чином предметом договору дарування було 2/3 частини зазначеного житлового будинку. Документом що підтверджує право власності дарувальника на відчужувану за цим договором частину будинку є договір купівлі - продажу посвідчений нотаріусом 18 жовтня 1976 року.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 що у зв»язку із рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 28 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 третя особа територіальна громада м. Прилуки про визнання права власності на частину будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, яким було розподілено житловий будинок №7 з надвірними спорудами по вул. Ветеранська 7 в м. Прилуки між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, ОСОБА_5 не мав права звертатися до суду із зазначеним позовом. Оскільки ОСОБА_5 не був стороною в даній справі, тобто позовні вимоги які були вирішені за зазначеним рішенням суду від 28 січня 2011 року не є тотожними із пред»явленим ним позовом, і в дарунок ОСОБА_5 було прийнято 2/3 частини зазначеного житлового будинку без зазначення конкретних приміщень цьому будинку.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відсутні дані які б свідчили про неможливість позивачу зареєструвати належну йому частину спірного будинку як окремий та цілий об»єкт нерухомого майна; оскільки такі доводи спростовуються наданою представником ОСОБА_5 до апеляційного суду довідкою Прилуцького КП »Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» відповідно з якою, в наданій копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 28.01.2011 року відсутня інформація про ОСОБА_5, як суб»єкта цивільних відносин так і суб»єкта державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тому пропонується упорядкувати документи з приводу проведення державної реєстрації речових прав відносно буд.№7 по вул. Ветеранській в м. Прилуки.

Відповідно до положень ч.1ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №С-122 від 15.06.2016 року Чернігівської регіональної торгово - промислової палати, є технічна можливість виділу в натурі належних ОСОБА_5 2/3 частин спірного житлового будинку №7 по вул. Ветеранська в м. Прилуки, як окремого та цілого об"єкту нерухомого майна (а.с.71-85).

Враховуючи зазначене, що виділ частки ОСОБА_5 у спільній частковій власності можливий, і не утворено окремих об»єктів нерухомого майна що позбавляє позивача можливості зареєструвати належним чином належне йому нерухоме майно, суд першої інстанції обґрунтовано виділив йому в натурі 2/3 частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями і спорудами за адресою м. Прилуки, вул. Ветеранська, 7 як окремий та цілий об»єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, що належать йому на підставі договору дарування частини житлового будинку посвідченого 23.10.2014 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу..

Дійшовши обґрунтованого висновку щодо задоволення вимог ОСОБА_5 про виділ частки що належить йому у спільному майні в натурі, суд правильно припинив права спільної часткової власності на житловий будинок з належною часткою господарсько - побутових споруд.

Враховуючи правову суть спору, учасників спірних матеріально - правових відносин, колегія суддів вважає без підставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7, що при розгляді справи необхідно було залучати третьою особою Прилуцьку міську раду, оскільки рішення суду не порушує права та інтереси органу місцевого самоврядування.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат понесених ОСОБА_5 у зв»язку із оплатою правової допомоги його представника адвоката ОСОБА_6 за участь в розгляді справи в апеляційному суді, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень п.2ч.3ст.79 ЦПК України до витрат пов»язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 21 січня 2016 року №140-Ц та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2016 року, ОСОБА_5 надавалась така допомога адвокатом ОСОБА_6К, про що складено акт про надання послуг адвокатом від 18 серпня 2016 року.

Визначаючи розмір витрат ОСОБА_5 на оплату правової допомоги, які необхідно відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягнути на його користь із ОСОБА_7 колегія суддів враховує, що документально підтверджено понесення позивачем таких витрат (квитанція до прибуткового касового ордеру №12 про сплату 3000 грн). Апеляційний суд при цьому враховує положення Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» Тому враховуючи час зайнятості адвоката позивача з наданням правової допомоги в засіданні апеляційного суду, вчинення ним дій пов»язаних із наданням правової допомоги у справі( складання заперечення на апеляційну скаргу, підготовка запиту), необхідно визначити розмір витрат на правову допомогу в 1500 грн. які необхідно стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5

Керуючись ст.ст.88, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 1500 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: