У х в а л а

16 січня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 26 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У порушення вимог статті 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень не було додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року заявниці надано строк до 13 січня 2016 року для усунення недоліків.

У січні 2016 року ОСОБА_1 надіслала заяву, у якій зазначає, що оскільки на момент її звернення з позовної заявою до суду першої інстанції, законом було передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, то вона звільняється від сплати судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень.

Наданий заявниці строк для усунення недоліків підлягає продовженню виходячи з наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень 10 грудня 2015 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень відсутні.

Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» вона, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на частину другу статті 5 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки зазначеною частиною статті врегульовано питання щодо застосування цивільної відповідальності особи, а не цивільно-процесуальних обов'язків сторін при їх зверненні до суду.

Ураховуючи наведене ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд її заяви про перегляд судових рішень у розмірі, визначеному в ухвалі Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року та надіслати на адресу Верховного Суду України оригінал квитанції про сплату, у зв'язку з чим, наданий заявниці строк для усунення недоліків заяви необхідно продовжити.

Керуючись статтями 354, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_1 строк до 6 лютого 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Ю.Л. Сенін