АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11698/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - МТСБУ) до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах МТСБУ подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, у зв'язку з чим МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило регламентну виплату власнику автомобіля «Volkswagen» д.н. НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «УОСК», в розмірі 11 790,00 грн. Крім того, МТСБУ були понесені витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 688,00 грн. Відтак, відповідно до положень ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню шкода, пов'язана з виплатою страхового відшкодування.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в інтересах МТСБУ апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника МТСБУ, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 жовтня 2013 року о 08 год. 40 хв, ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «ЛАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під час руху здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Фольцваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автобуса не була застрахована.

З метою відшкодування завданої йому шкоди ОСОБА_6, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «УОСК» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2389602, звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Фольцваген» державний реєстраційний номерНОМЕР_2, № 359 від 23 жовтня 2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, складає 14 148 грн. За послуги аварійного комісара МТСБУ було сплачено додатково 688 грн., що підтверджується платіжним доручення № 4054 від 21 листопада 2013 року.

Відповідно до наказу №5026 від 27 грудня 2013 року МТСБУ було прийнято рішення про виплату ОСОБА_6 відшкодування в розмірі 11 790 грн., які були сплачені того ж дня.

25 лютого 2016 року МТСБУ порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2 витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу в сумі 12 478,00 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Київпастранс», а тому відповідно до положень ст.1172 ЦК України саме підприємство повинно відшкодовувати шкоду, завдану працівником під час виконання ним трудових обов'язків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 38.2. ст. 38 вказаного Закону визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, ч. 1 ст. 1172 ЦК України визначено спеціальне правило, за яким юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з КП «Київпастранс».

Таким чином, врахувавши положення ст. 1172 ЦК України та роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01 березня 2013 року № 4, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог МТСБУ.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги МТСБУ, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Вимоги щодо відшкодування шкоди в порядку регресу МТСБУ вправі заявити до КП «Київпастранс».

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М.Ратнікова