Справа №489/1990/16-ц 10.10.2016 10.10.2016 10.10.2016
Провадження №22-ц/784/2094/16
Головуючої першої інстанції: Тихонової Н.С.
Категорія - Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2016 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Серебрякової Т.В.

Лисенка П.П.

із секретарем

судового засідання: Гавор В.Б.

з участю:

позивачки - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

представників:

позивачки - ОСОБА_6

відповідачки- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.08. 2016 р., у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_7 Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок,

встановила:

22.04.2015 р. ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_7 та Державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Позивачка зазначала, що вона є власницею цілого житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 254 кв. м.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2014 р. відповідачці заборонено вчиняти будь-які дії щодо руйнування майна та будівництва нового нерухомого майна на зазначеній земельній ділянці та суміжній ділянці АДРЕСА_2.

Постановою Заводського районного суду від 30.11.2015 р. та постановою Миколаївського окружного суду від 12.04.2016 р. скасований запис державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та видана їй 20.05.2015 р., декларація про готовність до експлуатації будинку, збудованого нею на цій земельній ділянці,.

Незважаючи на ці обставини відповідачка 22.06.2015 р. отримала свідоцтво про право власності на цей будинок.

Оскільки правові підстави для видачі такого свідоцтва відпали, позивачка просила про його скасування.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.08. 2016 р. постановлено про задоволення позовних вимог та скасування зазначеного свідоцтва.

В апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення, як незаконного і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на необгрунтованість висновків суду і порушення норм процесуального та матеріального права.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Так, відповідно до положень ст. 3, 16 ЦК України та ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист порушеного права у спосіб визначений законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 386, 393 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування визнається судом незаконним і підлягає скасуванню, якщо він не відповідає закону і порушує права власника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1, під будівництво якого була закріплена земельна ділянка площею 354 кв. м.

Рішенням Миколаївської міської ради від 25.04.2014 р. ОСОБА_5 передана у власність земельна ділянка площею 884 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

До складу цієї земельної ділянки цим рішенням була безпідставно включена суміжна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, площею 354 кв. м.

В подальшому зазначене рішення та видане на цій підставі свідоцтво про вправо власності ОСОБА_5 на передану земельну ділянку визнані незаконними та скасовані рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015 р., яке набрало законної сили.

Постановами Заводського районного суду від 30.11.2015 р. та Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 р. скасований запис державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та видана їй 20.05.2015 р. декларація про готовність до експлуатації будинку, збудованого нею на цій земельній ділянці.

Незважаючи на ці обставини відповідачка 22.06.2015 р. отримала свідоцтво про право власності на цей будинок.

Суд повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи дав належну юридичну оцінку наданим доказам та виходячи з того, що підстави для видачі відповідачці свідоцтва про право власності на житловий будинок відпали в зв'язку із їх скасуванням судовими рішеннями, а наявність такого свідоцтва порушує права позивачки, адже задекларований будинок побудовано на належній їй земельній ділянці, прийшов правильного висновку про скасування свідоцтва, як виданого незаконно.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції з посиланням на наявність дітей, які проживають у будинку, не притягнення до участі у справі служби у справах дітей та розгляд справи за відсутності представника реєстраційної служби не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не впливають на правильність висновків суду щодо правових наслідків вирішення справи та не можуть слугувати підставою для скасування рішення.

Встановлене не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.08. 2016 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Т.В. Серебрякова

П.П. Лисенко