Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/7207/15-ц Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 47 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Косигіної Л.М., Худякова А.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Коростенської міської ради, третя особа Управління Держземагенства в Коростенському районі, про внесення змін до рішення Коростенської міської ради, припинення дії земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року

встановила:

У квітні 2015 року позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просили винести рішення про внесення змін до п. 17 пп. 17.1. рішення 18 сесії 5 скликання Коростенської міської ради № 53 від 20.12.2007 «Про затвердження розділів земельних ділянок» шляхом виключення із тексту рішення слів «в тому числі земельні ділянки загального користування між громадянами …» слів «ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 площею 64 кв.м», про припинення дії земельного сервітуту площею 0,0077 га, встановленого на земельній ділянці площею 0,0596 га по першому АДРЕСА_1, кадастровий номер якої :02:001:0518 для проходу та проїзду, про усунення перешкод у користуванні вищевказаною земельною ділянкою шляхом заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та членам їх сімей права проходу і проїзду до своїх квартир по першому провулку К.Маркса, 11 в місті Коростені через зазначену земельну ділянку, поновити строк по позовній вимозі про внесення змін до рішення Коростенської міської ради № 53 від 20.12.2007, оскільки про існування оспорюваного рішення дізналися в серпні 2014 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк для звернення до суду з позовом про внесення змін до рішення № 53 Коростенської міської ради пятого скликання від 20.12.2007. Внесено зміни в п. 17 пп. 17.1. рішення 18 сесії 5 скликання Коростенської міської ради № 53 від 20.12.2007 «Про затвердження розділів земельних ділянок» шляхом виключення із тексту рішення слів «в тому числі земельні ділянки загального користування між громадянами …» слів «ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 площею 64 кв.м», припинено дію земельного сервітуту площею 0,0077 га, встановленого на земельній ділянці площею 0,0596 га по першому АДРЕСА_1, кадастровий номер якої :02:001:0518 для проходу та проїзду, усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0596 га по першому АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та членам їх сімей права проходу і проїзду до своїх квартир по першому провулку К.Маркса, 11 в місті Коростені через зазначену земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовувала тим, що при вирішенні спору судом порушені норми матеріального та процесуального права, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи наявний спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на вимогу власника земельної ділянки щодо якої встановлено земельний сервітут, останній може бути припинено у випадку припинення підстав його встановлення, оскільки попередній власник ОСОБА_7 облаштувала від своєї квартири окремий вихід та окрему хвіртку на провулок К.Маркса у м. Коростені, то відпали підстави продовження раніше встановленого сервітуту.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України , власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В силу положень ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання ним своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актом цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенція сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Судом встановлено, що позивачі є власниками 18/100 частин житлового будинку № 11 по 1-ому провулку К.Маркса у м. Коростені та власниками земельної ділянки площею 0,0596 га за вказаною адресою, при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_3 належить по 18/400, а ОСОБА_2 18/200 частини житлового будинку та по ? та ? частині земельної ділянки відповідно. Земельна ділянка належить позивачам на підставі рішення Коростенської міської ради № 53 від 07 серпня 2008 року та виданого на його виконання Державного акту серії ЯЛ № 727479 від 09 липня 2010 року, зареєстрованого у визначеному законом порядку 21.09.2010. Державний акт містить відомості щодо наявного сервітуту «прохід та проїзд через земельну ділянку, площею 0,0077 га», хоча вказане обмеження і не зареєстровано у поземельній книзі. Зазначене рішення, як і державний акт ніким не оскаржені та є чинними.

Відповідачу ОСОБА_5 належить 13/100 частин житлового будинку № 11 по 1-ому провулку К.Маркса у м. Коростені, що становить квартиру № 2 на підставі договору дарування від 15.10.2014 (дарувальник ОСОБА_8М.).

Відповідачу ОСОБА_4 належить 18/100 частин житлового будинку № 11 по 1-ому провулку К.Маркса у м. Коростені, що становить квартиру № 1 на підставі договору дарування від 17.08.2013 та земельна ділянка площею 0,0538 га за вказаною адресою, яка належить дарувальнику ОСОБА_7 на підставі Державного акту від 19.03.2009 (рішення 25 сесії 5 скликання Коростенської міської ради від 07.08.2008). У пункті 8 пп. 2 міститься інформація про те, що згідно витягу № НВ-013 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держземагенства у Коростенському районі Житомирської області від 16 серпня 2013 року на земельній ділянці, що відчужується, встановлено обмеження у вигляді сервітуту на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху від 07.08.2008 року за № 1, безстроково. Рішення 25 сесії 5 скликання Коростенської міської ради № 53 від 07.08.2008 року, як і вищезазначений державний акт та договір дарування ніким не оскаржені та є чинними.

28 березня 2007 року був складений варіант розділу земельної ділянки по 1-ому провулку К.Маркса, 11 у місті Коростені згідно фактичного користування, який був підписаний всіма користувачами земельною ділянкою співвласниками домоволодіння, який був предметом розгляду узгоджувальної комісії міськвиконкому про розгляд земельних спорів громадян від 26.11.2007. У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони дійсно підписували зазначений варіант, який всіх влаштовував, проте після зміни власників будинку між ними почали виникати сварки щодо користування земельною ділянкою, окрім того ОСОБА_7 облаштувала окремий прохід до своєї частини будинку, яким і користуються відповідачі.

Рішенням Коростенської міської ради 18 сесії 5 скликання № 53 від 20 грудня 2007 року п. 17 було затверджено розділ земельної ділянки по 1-ому провулку К.Маркса, 11 міста Коростеня. Визнано за ОСОБА_7 право користування земельною ділянкою площею 531 кв.м, за ОСОБА_6 - 250 кв.м, ОСОБА_9 156 кв.м, ОСОБА_10 227 кв.м, ОСОБА_11 199 кв.м, за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 515 кв.м, в тому числі земельні ділянки загального користування між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - площею 64 кв.м; ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 площею 164 кв.м; ОСОБА_6, ОСОБА_7 78 кв.м, в тому числі земельна ділянка обмеженого користування для ОСОБА_6 площею 5 кв.м.

Рішенням Коростенської міської ради 25 сесії 5 скликання № 53 від 07 серпня 2008 року співвласникам ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 земельні ділянки, що раніше були надані у користування передані у власність, з виготовленням державних актів. Зазначене рішення, як і видані на його виконання державні акти ніким не оскаржені та є чинними. Матеріали цивільної справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що на спірній земельній ділянці існує інший прохід та проїзд до належних відповідачам квартир частин будинку № 11 по першому провулку К.Маркса у місті Коростені, ніж визначено варіантом розподілу у 2007 році.

З огляду на викладене суд вважає, що порядок користування земельною ділянкою є погодженим, він відповідає фактичному користуванню між співвласниками, а тому, відсутні підстави для внесення змін до п. 17 пп. 17.1. рішення 18 сесії 5 скликання Коростенської міської ради № 53 від 20.12.2007 «Про затвердження розділів земельних ділянок» шляхом виключення із тексту рішення слів «в тому числі земельні ділянки загального користування між громадянами …» слів «ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 площею 64 кв.м», припинення дії земельного сервітуту площею 0,0077 га, встановленого на земельній ділянці площею 0,0596 га по першому АДРЕСА_1, кадастровий номер якої :02:001:0518 для проходу та проїзду, зобовязанню усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0596 га по першому АДРЕСА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та членам їх сімей права проходу і проїзду до своїх квартир по першому провулку К.Маркса, 11 в місті Коростені через зазначену земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, так і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Посилання позивачів на те, що відповідачі мають окремий прохід та проїзд до належних їм квартир є безпідставним, оскільки спростовується матеріалами справи. Крім того, під час апеляційного розгляду позивачам розяснювалося право подати докази на спростування наявного варіанту розподілу земельної ділянки та наявності іншого проходу та проїзду до належних відповідачам частин будинку, чи заявити клопотання про призначення судової земельної експертизи, розяснено наслідки не вчинення даних дій. Проте, від проведення експертизи позивачі відмовилися, вважаючи достатніми їх пояснення та акт від 04.02.2016, складений сусідами мешканцями квартири № 4 по 1-ому провулку К.Маркса, 11 у місті Коростені, а також те, що ОСОБА_12 визнала наявність лазу до її частини будинку, який використовується її родиною, як прохід, проте не є проїздом.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10, 206 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин справи, зокрема не визначився з характером правовідносин, які виникли, кругом заінтересованих осіб; не вирішив питання щодо залучення до участі у справі членів сімей відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, хоча і зобовязав їх усунути перешкоди позивачам у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони проходу та проїзду до своїх квартир, а тому прийняте по справі рішення безпосередньо стосується їх прав на користування житловим будинком, чим порушив право останніх на справедливий судовий розгляд, що передбачено ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Окрім того, ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, оскільки в суді першої інстанції відповідачами заяви про застосування строку позовної давності не подавалося, підстав для вирішення питання про його поновлення не було.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК України у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Коростенської міської ради, третя особа Управління Держземагенства в Коростенському районі, про внесення змін до рішення Коростенської міської ради, припинення дії земельного сервітуту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді