ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі: секретаря Соловей Ж.В.. представника скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за № 51911664 на підставі виконавчого листа за № 2-1451/11, виданого 18.02.2016 року, скасувати постанову від 12.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження та постанову від 25.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у вищезазначеному виконавчому провадженні, а також зобовязати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1451/11 виданого 18.02.2016 року Фастівським міськрайонний судом Київської області.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2016 року скаржник отримала поштою постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження № 51911664, прийняту 12.08.2016 року та в цей же день їй стало відомо, що постановою від 25.08.2016 накладено арешт на майно та оголошено заборону на його відчуження. Проте, скаржник вважає, що постанови прийняті із грубим порушенням чинного законодавства, оскільки рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту набрало законної сили 14.04.2013 року, на підставі якого виданий виконавчий лист. Тобто строк предявлення виконавчого листа до виконання розпочався 15.04.2013 року та закінчився 14.04.2014 року. Проте, виконавчий лист № 2-1451/11 предявлено до виконання лише 10 серпня 2016 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Вважає, що відкриття провадження та вчинення інших дій при примусовому виконанні виконавчого листа, строк предявлення до виконання якого сплинув, грубо порушує права боржника ОСОБА_6, такі дії державного виконавця вчинені всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник скаржниці вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявися, повідомлений вчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надходило.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

31 серпня 2016 року ОСОБА_2 отримала постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 12.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51911664 по примусовому виконанню виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2-1451/11, виданого 18.02.2016 року.

Крім того, 31 серпня 2016 року ОСОБА_2, ознайомившись з інформацією, що знаходиться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, дізналась, що постановою від 25.08.2016 року накладений арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження (а.с. 7,8).

Положення ст. 383, 384 ЦПК України встановлюють, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скориставшись своїм правом та вважаючи, що державним виконавцем порушені вимоги законодавства при здійсненні ним своїх повноважень, скаржниця звергнулась до суду за захистом своїх прав.

Проблемою даного спору є встановлення дотримання державним виконавцем строків пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Так, згідно наданих представником скаржника копій матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що виконавче провадження № 51911664 відкрито по примусовому виконанню виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2-1451/11 виданого 18.02.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що видається судом (п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» для виконавчих листів про стягнення боргу встановлюється строк пред'явлення до виконання один рік.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Як вбачається з виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області № 2-1451/11, рішення Фастівського міськрайонного суду від 03 квітня 2013 року набрало законної сили 13.04.2013 року, а строк предявлення виконавчого листа до виконання 13.04.2014 року.

З наведеного виходить, що строк предявлення виконавчого листа № 2-1451/11 до виконання закінчився 13.04.2014 року, при цьому стягувач предявив виконавчий документ до виконання лише 10.08.2016 року, тобто поза межами річного строку, передбаченого законом.

Згідно із роз'ясненнями, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що законом «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що держаним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 було протиправно, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51911664 від 25.08.2016 року, та, як слідство, постанову від 25.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки стягувачем був пропущений строк для пред`явлення даного виконавчого листа до виконання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

З наведеного виходить, що законодавець передбачає прийняття відповідних рішень саме державним виконавцем за кожним виконавчим документом, після перевірки його на відповідність вимогам Закону.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов'язання відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області №2-1451/11 від 18.02.2016 року як такої, що не відповідає передбаченим законом способам захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження, зокрема вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та іншого законодавства, яке регулює спірні правовідносини, із зазначенням, що суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в скарзі вимоги є обґрунтованими з огляду на наявність порушень законодавства зі сторони ВДВС.

На підставі ст.11, 19, 21, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження №51911664 на підставі виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області №2-1451/11 від 18.02.2016 року.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 12.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51911664.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 25.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №51911664.

У задоволені іншої частини вимог - відмовити

Повний текст ухвали виготовлений 30 вересня 2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя