У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу першого заступника Генерального конструктора - Генерального директора Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» - Курячого Євгена Віталійовича на рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне»

ім. М.К. Янгеля» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, спричиненої злочином, та витрат за проведення експертизи,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», (далі - ДП «КБ «Південне»

ім. М.К. Янгеля») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачі з 02 червня 2006 року по 05 вересня 2006 року - ОСОБА_4 та з 15 грудня 2006 року по 26 серпня 2008 року ОСОБА_3, перебували з ним у трудових відносинах, займаючи посаду директора пансіонату «Сокол» - філії підприємства.

На підставі розпоряджень першого заступника генерального директора головного інженера ДП «КБ «Південне» ім. Янгеля» № 52 від 05 листопада 2008 року та № 23 від 23 березня 2009 року ревізійною комісією було встановлено факти, що свідчать про недостовірність обліку банківських операцій на балансовому рахунку

3117 «розрахунковий рахунок пансіонату «Сокол» та про недостовірність обліку дебіторської заборгованості.

Вказані порушення завдали майнову шкоду підприємству в особливо великих розмірах, що дало підставу підприємству звернутися до правоохоронних органів про порушення кримінальної справи щодо службових осіб пансіонату «Сокіл» та притягнення їх до кримінальної відповідальності, зокрема головного бухгалтера ОСОБА_5,

ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від

27 серпня 2010 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі

ст.ст. 1, 6 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від

27 серпня 2010 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв'язку із зміною обстановки. Щодо ОСОБА_5 кримінальна справа була закрита на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Постановою слідчого від 26 грудня 2014 року закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 191 КК України.

Посилаючись на те, що заявлений підприємством цивільний позов, в тому числі і до відповідачів у кримінальному провадженні вирішений не був та те, що звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав не звільняє від цивільної відповідальності за заподіяну злочином шкоду, а відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, коли шкода завдана діями, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, позивач просив суд стягнути: з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 349118 грн., з ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 184845 грн

40 коп., а також стягнути солідарно з ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 майнові збитки у розмірі 18608 грн 55 коп.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від

17 лютого 2015 року, позов ДП «Конструкторське бюро «Південне»

ім. М.К. Янгеля» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «КБ «Південне»

ім. М.К. Янгеля» майнову шкоду у розмірі 379118 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ДП «КБ «Південне»

ім. М.К. Янгеля» майнову шкоду у розмірі 184845, 4 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від

29 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ДП «КБ «Південне» ім. М.К. Янгеля» відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду про застосування якого просив ОСОБА_3

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваного судового рішення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що шкода була завдана діями відповідачів при виконанні трудових обов'язків, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному провадженні та недоведеності своєї вини у її заподіянні. При цьому суд зазначив, що позивачем дотримані строки звернення до суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що кожен з відповідачів повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем з врахуванням наявності причинного зв'язку між вчиненим і шкодою, що настала, їх ролі і ступеня участі в її заподіянні з визначенням відповідної частки у повному розмірі заподіяної шкоди.

Щодо відповідальності ОСОБА_5 за застосування ст. 1219 ЦК України, висновки суду першої інстанції суперечать положенням

ст. 1231 ЦК України. Позовні вимоги до спадкоємців ОСОБА_5 не заявлялися.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції в тій частині, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п. 4 ст. 6, ст. 7 КПК України, не звільняє відповідачів від відповідальності за відшкодування шкоди, завданої підприємству.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, керуючись положеннями ч. 3 ст. 233 КЗпП України суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду за вирішенням даного спору.

Такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на законі,

є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (ч. 3 ст. 233 КЗпП України).

Рішення апеляційного суду відповідає вимогами

ст.ст. 213, 315 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції і не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції були допущені порушення норм процесуального права чи не правильно застосована норма матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника Генерального конструктора - Генерального директора Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» - Курячого Євгена Віталійовича на рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне»

ім. М.К. Янгеля» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди та витрат за проведення експертизи, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович