Справа № 361/558/15-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/2976/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 19 29.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Олійника В.І.,

та секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області про розірвання договорів купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу садового будинку удаваним у частині форми розрахунку та визнання готівкової форми розрахунку,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який у подальшому уточнила, в обґрунтування якого зазначала, що 02 серпня 2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено два договори купівлі-продажу належних їй садового будинку і земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В.

Вказує, що відповідно до умов вищевказаного договору відповідачка повинна була сплатити 222 554 грн. за продаж будинку, однак ОСОБА_2 так і не виконала свого обов'язку щодо належного розрахунку по договору ні у готівковій формі, ні у безготівковій, як про це їй зазначала відповідачка.

Вважає, що оскільки обов'язку щодо оплати за придбаний садовий будинок відповідач ОСОБА_2 не виконала, то договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки підлягають розірванню разом із скасуванням реєстрації права власності ОСОБА_2 на це майно.

У серпні 2015 року до початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, у якій, враховуючи уточнення позовних вимог, просила визнати удаваним вищевказаний договір купівлі-продажу садового будинку укладений 02 серпня 2014 року між нею та ОСОБА_3 у частині п. п. 4 і 16 цього договору щодо безготівкової форми розрахунку та визнати готівковою форму розрахунку за цим договором.

В обґрунтування зустрічних вимог зазначала, що реальне волевиявлення та дії обох сторін за договорами були направлені на здійснення розрахунків саме готівкою, а не у безготівковій формі, а зазначення у вказаному договорі про те, що розрахунок за садовий будинок здійснено у безготівковій формі до підписання договору, нотаріусом було вчинено за погодженням зі сторонами, хоча це не відповідало дійсності, через що, на її думку, договір купівлі-продажу садового будинку згідно із ст. 235 ЦК України у частині розрахунку в безготівковій формі має бути визнаний удаваним.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року позов задоволено, розірвано вказані договори купівлі-продажу садового будинку із господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, які були укладені 02 серпня 2014 року між сторонами, стягнуто з відповідачки на користь позивачки грошові кошти в розмірі 45 889 грн., отримані нею за договором купівлі-продажу земельної ділянки, а також судові витрати на користь держави у розмірі 487, 20 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу садового будинку удаваним у частині форми розрахунку та визнання готівкової форми розрахунку відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задовленні позову ОСОБА_3 та задоволення її зустрічних позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога ОСОБА_3 про розірвання укладеного сторонами договору купівлі-продажу садового будинку внаслідок істотного порушення умов цього договору підлягає задоволенню, оскільки позивач позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні даного договору, крім того доказів проведення ОСОБА_2 розрахунку готівкою із ОСОБА_3 за придбаний садовий будинок суду надано не було, тому підстави для задоволення зустрічних вимог відповідача про визнання удаваним договору купівлі-продажу садового будинку в частині безготівкового розрахунку відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2014 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено два договори купівлі-продажу, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В., а саме: договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі за № 5327; та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0550 га, на якій розташований зазначений садовий будинок.

Із п. 4 договору купівлі-продажу садового будинку вбачається, що цей продаж вчинено за 222 554 грн., які ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 до підписання цього договору по безготівковому розрахунку.

Відповідно до умов п. 16 цього договору нотаріусом сторонам роз'яснено, що згідно із постановою Правління Національного банку України "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" від 06 червня 2013 року № 210 розрахунок здійснюється в безготівковій формі.

За умовами п. 2.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки цей продаж було вчинено за 45 889 грн., які покупець сплатив продавцеві до підписання та нотаріального посвідчення цього договору. Продавець своїм підписом під цим договором підтверджує проведення покупцем повного розрахунку за продану земельну ділянку та відсутність щодо Покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Позивачка ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала факту здійснення ОСОБА_2 із нею повного розрахунку за продаж земельної ділянки та отримання нею грошових коштів у розмірі 45889 грн.

Що стосується розрахунку за продаж садового будинку, то позивачка ОСОБА_3 у суді неодноразово пояснювала, що будь-яких коштів за садовий будинок від відповідачки ОСОБА_2 вона не одержувала.

Разом з тим, судом було також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 вказувала про те, що вона повністю розрахувалася з позивачкою за обома договорами купівлі-продажу саме готівкою до підписання цих договорів, зокрема за купівлю садового будинку вона передала позивачці грошові кошти в сумі 14 000 доларів США та 55068 грн., а також 45889 грн. за земельну ділянку, а всього за двома договорами - 14000 доларів США та 100957 грн.

Однак, будь-яких письмових доказів здійснення ОСОБА_2 розрахунку із ОСОБА_3 готівкою за садовий будинок у визначеній договором сумі та валюті відповідачкою надано не було. Крім того, сама відповідачка ОСОБА_2 визнала той факт, що безготівковий розрахунок за садовий будинок не проводився та наполягала, що розрахунок за садовий будинок проведено із позивачкою саме готівкою.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Постановою Правління Національного банку України від 06 червня 2013 року № 210 "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою" визначено, що гранична сума розрахунків готівкою між фізичними особами за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, становить 150 000 грн.

У п. 2 вказаної вище постанови Правління Національного банку України встановлено, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150000 грн., шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Відповідно до ч. 1 ст. 691, ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, у тому числі зазначені вище, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що позивачка була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору, та враховуючи те, що належних і допустимих доказів проведення ОСОБА_2 розрахунку готівкою із ОСОБА_3 за придбаний садовий будинок позивачкою надано не було, тому місцевий суд дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідачки з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для його скасування, через що апеляційна скарга підлягає відхиленню із залишенням рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: