Справа 688/3231/16-ц
№ 2/688/1051/16
Рішення

іменем України

27 вересня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Обезюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до приватного акціонерного товариства «Шепетівський гарнкарєр «Пронекс»

про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що працював машиністом екскаватора ПАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс». Відповідно до наказу голови правління №20 від 30 червня 2016 року звільнений із займаної посади, про що зроблений запис в трудовій книжці. Однак на даний час розрахункові кошти йому при звільненні не виплачені, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 16 025 грн. 20 к. В зв'язку з порушенням термінів виплати зарплати, просить стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 4880 грн. 60 к. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., яка полягає у завданні йому душевних страждань, так як заробітна плата є джерелом його існування, а відсутність засобів для проживання змусило докладати додаткові зусилля для організації свого життя та членів сімї, що завдало йому моральних страждань.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, погодився із заборгованістю по невиплаті позивачу заробітної плати, та не визнав позов в частині стягнення моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно зі ст. 94 КЗпП України роботодавець зобовязаний регулярно виплачувати працівникам заробітну плату.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок.

Судом встановлено, що з 2012 року року ОСОБА_1 працював на різних посадах ПрАТ «Шепетівський гранкарєр «Пронекс», що підтверджується записами в його трудовій книжці.

Відповідно до довідки ПрАТ «Шепетівськийгранкарєр «Пронекс» за вих. №126/08-16 від 06 серпня 2016 року, станом на 01 серпня 2016 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року з урахуванням індексації та компенсації включно становить 16 025 грн. 20 к.

Враховуючи те, що заробітна плата ОСОБА_1 була нарахована, але не виплачена з вини відповідача, з останнього слід стягнути дану заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За правилами ст.3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2-4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року, індексації підлягають доходи населення, в тому числі і заробітна плата, лише в тому разі, коли величина індексу споживчих цін перевищує встановлений поріг - 101 відсоток.

Судом встановлено, що нарахування індексації заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року становить 637 грн. 02 к., і ця сума також входить до загальної суми заборгованості по заробітній платі, яка зазначена у вказаній довідці.

Крім того, згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наведених обставин, вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення, як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не оспорюються.

Оскільки спір про розмір належних до виплати ОСОБА_1 сум відсутній, так як вищевказаною довідкою підтверджується невиплата йому заборгованості по заробітній платі в розмірі 16 025,20 грн., слід визначити розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача у звязку з невиплатою вищевказаної суми позивачу по день винесення рішення.

Середньоденний заробіток позивача для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає відповідно до підпункту л) пункту 1, абзацу 4 пункту 2, абзацу 1 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виходячи з даних довідки відповідача №102-8/16 від 11.02.2016 року.

Відповідно до даних довідки «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» за № 126/08-1-16 від 05.08.2016 року середньомісячна заробітна плата за повні два місяці роботи ОСОБА_1 перед звільненням становила 2 174,98 грн. (у травні 2014 року 2 394,66 грн., у лютому 2014 року 1 955,31 грн.), фактично за вказаний період позивач відпрацював 41 робочих днів. Таким чином його середньоденний заробіток складає 106 грн. 10 коп. (4349,97грн. : на 41 р.д).

Період затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення 30.06.2016 року по день ухвалення рішення 27.03.2016 року становить 62 робочих днів, а розмір заробітку, що підлягає стягненню за вказаний період становить 6 578,20 грн. (62 р.д. х 106,10 грн.)

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 2000 грн. моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Враховуючи те, що відповідачем порушено гарантоване ст. 43 Конституції України право позивача на своєчасне отримання винагороди за працю, в результаті чого останній був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що йому завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, характеру та глибини душевних страждань, періоду та розміру заборгованості, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Судових збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 367 ч. 2 ЦПК України,

суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» (ід.н. 01373335) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації в розмірі 16 025 ( шістнадцять тисяч двадцять пять ) грн. 20 к., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6578 ( шість тисяч пятсот сімдесят вісім) 20 к. та 1000 ( одну тисячу) грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Шепетівський гранкарєр «Пронекс» (ід.н. 01373335) в дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 к.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі на суму 16 025 грн. 20 к. допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: