У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що її батькам: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також племіннику ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1.

За життя її батько ОСОБА_7 залишив заповіт, яким все своє майно після своєї смерті залишив їй. Її мати ОСОБА_8 також за життя склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла в рівних частинах їй та онуку ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_8, однак, ані вона, ані ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_8 спадок за заповітом не отримали.

У зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 та ст. 1261 ЦК України право на спадщину отримали спадкоємці першої черги, якими в той час були: чоловік - ОСОБА_7 та двоє доньок: вона і відповідач ОСОБА_4

Фактично спадщину прийняв лише її батько ОСОБА_7, таким чином його частка стала складати 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого вона у встановлений законом строк звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори, однак оформити спадщину не змогла.

На даний час ОСОБА_4, яка з 11 серпня 2008 року проживала в спірній квартирі по час смерті батька ОСОБА_7 та була непрацездатною особою, пенсіонеркою за віком, у зв'язку з чим відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частину - половину частки, яка б призначалась їй за законом.

У зв'язку з чим позивач просила визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що про існування заповіту від імені ОСОБА_8, яким остання заповіла все належне їй майно в рівних частинах йому та ОСОБА_3, йому відомо не було. У зв'язку з чим він вчасно не звернувся до нотаріальної контори після смерті бабусі ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, вважає, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 за заповітом на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 в Харкові, на яку просив суд визнати право власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи оскаржувані рішення, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вона у встановлений законом строк, передбачений вимогами ст. 1270 ЦК України протягом 6-ти місяців від дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_7, від імені якого було залишено заповіт, яким все належне йому майно він заповідав позивачу ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 не виконав обов'язкову процедуру для реалізації своїх прав на спадкове майно. Він не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою у встановлений строк, питання про поновлення строку для прийняття спадщини не ставив, доказів на потвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, не надав. Тому, виходячи з норм чинного законодавства спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, вважається таким, що спадщину не прийняв і правонаступником спадкодавця не є.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко