Справа №463/6197/15-ц
Провадження №2/463/668/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючогосудді - Шеремети Г. І.

при секретарі с/з - Козак О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Сибірякової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення таким, що суперечить вимогам законодавства, зобов`язання до вчинення дій, суд ,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, просив визнати незаконним рішення житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування, яке оформлено протоколом від 27.12.2001 року №64, рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (як правонаступника) №6 від 30.01.2014 року та №4 від 25.06.2015 року та зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 (як правонаступника житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування) врахувати термін перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку за попереднім місцем служби в Мукачівському гарнізоні та зарахувати його на квартирний облік з 30.09.1993 року.

Позивні вимоги мотивує тим, що з серпня 1993 року по червень 1997 року проходив військову службу у військових частинах Мукачівського гарнізону. Під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 був зарахований та перебував на квартирному обліку з 30.09.1993 року, однак житлом так і забезпечений не був . Після призначення для проходження військової служби до Львівського гарнізону 25.12.2001 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 та голови житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування з заявою про зарахування на квартирний облік. Згідно рішення житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування, яке оформлено протоколом від 27.12.2001 року, позивача зарахована на квартирний облік з 03.03.1995 року, а не з 30.09.1993 року. У зв`язку з розформуванням 29.11.2013 року житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування, облікові справи військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, передані її правонаступнику - житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №6 від 30.01.2014 року позивача зараховано на квартирний облік з 03.03.1995 року. Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №4 від 25.06.2015 року позивачу відмовлено в задоволенні його заяви про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 року на 30.09.1993 року. Вважає, що зарахування його на квартирний облік з 1995 року, без врахування попереднього строку служби, обмежує його право на своєчасне забезпечення житловою площею. Рішення житлових комісій суперечать вимогам Конституції України, яка вказує, що при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Суду пояснила, що дійсно позивач з 1993 року проходить військову службу та з 1995 року включений в списки осіб, які мають право на отримання жилих приміщень.. Після призначення для проходження служби до Львівського гарнізону 25.12.2001 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 та голови житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування з заявою про зарахування на квартирний облік, протоколом від 27.12.2001 року житлової комісії зарахований на квартирний облік з 03.03.1995 року, що відповідає вимогам закону. Так відповідно до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 року №20 Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку, але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995 року, що і було зроблено у випадку позивача.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215 ЦПК України, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення таким, що суперечить вимогам законодавства, зобов`язання до вчинення дій слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з серпня 1993 року по червень 1997 року проходив військову службу у військових частинах Мукачівського гарнізону, що підтверджується довідкою про проходження служби (а.с.10).

Під час проходження військової служби в Мукачівському гарнізоні ОСОБА_1 був зарахований та перебував на квартирному обліку з 30.09.1993 року, що підтверджується довідкою №102 від 10.02.1994 року, виданою головою житлової комісії та командиром військової частини НОМЕР_2 ; №28 від 10.07.1997 року, виданою головою житлової комісії та командиром військової частини НОМЕР_3 ; №56 від 23.11.2001 року, виданої ТОВ командира військової частини НОМЕР_3 та начальником Мукачівської КЕЧ району (а.с.11-13).

Згідно довідки №142 від 29.02.2008 року, виданої начальником КЕВ м.Мукачево, встановлено, що ОСОБА_1 за період проходження служби у військових частинах Мукачівського гарнізону житловою площею по лінії МО України не забезпечувався (а.с.14).

Згідно Статуту внутрішньої служби Збройних сил України військовослужбовець зобов"язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Будучи переведеним для проходження військової служби до Львівського гарнізону, 25.12.2001 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 та голови житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування з заявою про зарахування на квартирний облік (а.с.15).

З витягу з протоколу №64 від 27.12.2001 року засідання житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування вбачається, що ОСОБА_1 зараховано складом сім`ї 3 особи на квартирний облік в загальну чергу з 03.03.1995 року з врахуванням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби (а.с.16).

Відповідно до наказу начальника Львівського гарнізону №57 від 29.11.2013 року прийнято рішення про розформування житлової комісії штабу та управління Західного оперативного командування у зв`язку з розформуванням самого управління. Правонаступником житлової комісії штабу та управління Західного оперативного командування визнано житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу №101 від 23.12.2013 року засідання житлової комісії штабу та управління Західного оперативного командування прийнято рішення про виключення з квартирного обліку військовослужбовців штабу та управління ЗОК та військової частини НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з передачею їх облікових справ для подального квартирного обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Серед перечислених військовослужбовців в п.81 вказано ОСОБА_1 .

У відповідності до витягу з протоколу №6 засідання житлової комісії Львівського обласного військового комісаріату від 30.01.2014 року ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік разом з членами сім, із збереженням попереднього часу перебування на обліку для отримання житла на загальних підставах з 03.03.1995 року (а.с.23).

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 не погоджувався з датою зарахування його на квартирний облік, ним 15.06.2015 року було подано заяву про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 року на 30.09.1993 року, однак згідно витягу з протоколу №4 житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.06.2015 року позивачу відмовлено в задоволенні його заяви (а.с.25).

Позивач вказані вище рішення житлових комісій про зарахування його на квартирний облік з 03.03.1995 року вважає незаконними, оскільки переконаний, що повинен бути зарахований на квартирний облік з урахування попереднього строку служби, а саме з 30.09.1993 року.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на Положення Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 3.02.1995 року №20.

Відповідно до п.2 Положення Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку, але не раніше з дня набрання чинності цим наказом - 03.03.1995 року.

Однак суд приходить до висновку, що застосування вищевказаного положення порушує права військовослужбовців щодо забезпечення їх житлом.

Відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу правову силу.

Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України у разі коли закон який був чинний до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього суперечить їй.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що норми п.2 наказу №20 Міністерства оборони України від 3.02.1995 року суперечать гарантіям щодо забезпечення житла встановлених ст.47 Конституції України.

Вищевказаний наказ №20 від 3.02.1995 року втратив чинність на підставі Наказу Міністра оборони №577 від 06.10.2006 року, а той в свою чергу на підставі Наказу Міністра оборони №737 від 30.11.2011 року, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей житлових приміщень. Пунктом 2.14. Інструкції передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення. Дана Інструкція не містить норми, яка була б аналогічною п.2 Наказу Міністерства оборони України №20 від 3.02.1995 року.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про зарахування позивача ОСОБА_1 на квартирний облік без врахування попереднього строку служби, обмежено його право на забезпечення житловою площею. Крім того, суд вважає, що оскільки житлова комісія штабу і управління Західного оперативного командування припинила своє існування і видані нею рішення не мають жодної юридичної сили, тобто фактично припинили свою дію, а тому відсутня необхідність у визнанні незаконним рішення житлової комісії штабу і управління Західного оперативного командування, яке оформлено протоколом від 27.12.2001 року №64, про яке просить позивач.

Тому позов слід задоволити частково, визнати незаконними рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №6 від 30.01.2014 року та №4 від 25.06.2015 року; зобовязати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 30.09.1993 року.

Керуючись ст.ст.3, 4, 6, 209, 294 ЦПК України, ст.ст.22, 55 Конституції України, ст.16 ЦК України, ст.43 Житлового кодексу України, ст.12 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей ,суд, -

вирішив:
Позов задоволити частково.

Визнати незаконним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №6 від 30.01.2014 року про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 03.03.1995 року.

Визнати незаконним рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №4 від 25.06.2015 року про відмову ОСОБА_1 в зміні дати зарахування на квартирний облік з 30.09.1993 року.

Зобовязати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік з 30.09.1993 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки передбачені ст..294 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.