УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила усунути перешкоди в здійснені нею прав користування та розпорядження належною їй присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розміщеним на ній житловим будинком незавершеного будівництвом (33% готовності) шляхом виселення відповідачів з вказаних земельної ділянки та розміщеного на ній житлового будинку незавершеного будівництвом (33% готовності), зобов'язавши останніх не перешкоджати позивачу у здійснені нею прав користування та розпорядження вказаними об'єктами нерухомості.

Мотивувала вимоги тим, що вказане майно належало боржнику ОСОБА_7 і стало власністю ОСОБА_4 на підставі свідоцтв від 03 грудня 2012 року про придбання майна з прилюдних торгів, що не відбулися. Позивач зазначила, що відповідачі без будь-яких правових підстав вселилися в незакінчений будівництвом будинок та відмовляються добровільно звільнити його, тому звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди в здійснені ОСОБА_4 прав користування та розпорядження належною їй присадибною земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1) та розміщеним на ній житловим будинком незавершеного будівництвом (33% готовності) шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з вказаних земельної ділянки та розміщеного на ній житлового будинку незавершеного будівництвом (33% готовності), зобов'язавши їх не перешкоджати ОСОБА_4 у здійснені нею прав користування та розпорядження вказаними об'єктами нерухомості.

ОСОБА_6, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є власником присадибної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку незавершений будівництвом (33 % готовності), згідно свідоцтв від 03 грудня 2012 року про придбання майна з прилюдних торгів, що не відбулися (а.с.14,16), витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15), витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17), яке було набуте позивачем в порядку виконавчого провадження в рахунок боргових зобов'язань попереднього власника майна - ОСОБА_7 (а.с.8-13).

В порядку виконавчого провадження на виконання ухвали про накладення арешту від 16 березня 2005 року, а також в порядку виконання рішення суду, 01 березня 2012 року було складено акт опису та арешту вищевказаного майна та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (а.с.7, 66-68).

Користуючись тим, що спірне нерухоме майно було передано на відповідне зберігання відповідачу ОСОБА_6, останній разом зі своєю матір'ю ОСОБА_5, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 вселилися у спірний житловий будинок. В добровільному порядку на вимоги позивача звільнити будинок та земельну ділянку не бажають.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, виходив із того, що право позивача щодо користування та розпорядження належною їй присадибною земельною ділянкою та розміщеним на ній житловим будинком незавершеного будівництвом, підлягають захисту, на підставі ст. 391 ЦПК України, шляхом виселення відповідачів з вказаних земельної ділянки та житлового будинку.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
Ю.Г. Іваненко