Справа № 202/2778/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) зазначає, що 5 грудня 2013 року в м. Дніпропетровську на мосту № 1 (в районі електроопори № 114) відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілів Рено номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та Хюндай номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4С.). В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року встановлена вина відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з чим за заявою власника автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_5 МТСБУ здійснило регламентну виплату (страхове відшкодування) матеріального збитку, який згідно зі звітом № 2412/13 склав 13657,81 грн., перерахувавши вказану суму платіжним дорученням № 690 від 10 лютого 2014 року. Крім того, МТСБУ були понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 833,70 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 24.01.2014 року та платіжним дорученням № 759 від 11 лютого 2014 року. За цих підстав МТСБУ просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 13657,81 грн. та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 833,70 грн., а всього 14491,51 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність та зазначив, що згідно з інформацією з Централізованої бази даних МТСБУ бланк полісу з номером № АЕ/ 1310146, який наявний у відповідача, був виписаний ТДВ Страхове товариство Глобус 16 січня 2013 року на іншу особу - ОСОБА_6. За цим полісом забезпечено транспортний засіб BMW державний номер НОМЕР_5. На транспортний засіб ВАЗ державний номер НОМЕР_6, яким керував відповідач на момент ДТП 5 грудня 2013 року, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не виписувався та не укладався, тому наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована ТДВ Страхове товариство Глобус згідно з полісом АЕ/ 1310146, який був укладений ним 10 квітня 2013 року. Строк дії полісу визначено з 14.04.2013 року по 13.04.2014 року. Страховий платіж в сумі 447 грн. 12 коп. було сплачено ним 10.04.2013 року о 13 год. 55 хв. З боку страховика договір підписала агент ОСОБА_7. Після настання дорожньо-транспортної пригоди він невідкладно повідомив страховика. Вважає, що оскільки завдана внаслідок його винних дій шкода не перевищує страхового ліміту, всі правовідносини повинні вирішуватися між МТСБУ та страховиком. Просив у задоволенні позову МТСБУ відмовити.

Третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 5 грудня 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобілів Рено номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та Хюндай номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4С.).

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року, яка в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення, встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заявляючи вимоги до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України та пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ посилається на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв'язку з чим за заявою власника пошкодженого транспортного засобу Хюндай номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5, МТСБУ згідно з наказом № 625 від 07.02.2014 року здійснило виплату з фонду захисту потерпілих у рахунок відшкодування шкоди в розмірі 13657,81 грн., перерахувавши вказані кошти відповідно до платіжного доручення № 690 від 10.02.2014 року, крім того, МТСБУ були понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 833,70 грн. (платіжне доручення № 759 від 11 лютого 2014 року).

Між тим, як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, на час дорожньо-транспортної пригоди 5 грудня 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами глави 67 ЦК України, Закону України Про страхування від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР, а також спеціальним Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року № 1961-ІV.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 ст. 981 ЦК України передбачено, що договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно зі ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Аналогічні положення закріплені й в статті 18 Закону України Про страхування.

Крім того, статтею 15 вказаного Закону передбачено, що страхові агенти діють від імені та за дорученням страховика, виконуючи частину його страхової діяльності, в тому числі мають право одержувати страхові платежі.

Отже, видача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також є доказом сплати страхового платежу (страхової премії).

За вимогами ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених законом.

При цьому статтею 204 ЦК України, яка є загальною, закріплено презумпцію правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд вважає, що наявний в матеріалах справи страховий поліс № АЕ/ 1310146 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджує факт укладання між ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_1 договору страхування.

Як вбачається з цього полісу, він набирає чинності з 00 год. 00 хв. 14 квітня 2013 року та дії до 13 квітня 2014 року включно.

Доказом сплати відповідачем страхового платежу є сам страховий поліс, у якому зазначено про сплату страхового платежу в розмірі 447 грн. 12 коп. о 13 год. 55 хв. 10 квітня 2013 року.

Даний поліс підписаний страхувальником та представником страховика та недійсним не визнаний.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, позивачем не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів, які б давали підстави вважати вищезазначений страховий поліс недійсним.

Посилання представника позивача на те, що за відомостями, які наявні в автоматизованій центральній базі даних МТСБУ, бланк страхового полісу № АЕ/ 1310146 був використаний при укладенні ТДВ Страхове товариство Глобус 13 січня 2013 року договору страхування з іншою особою - ОСОБА_6, яким забезпечено інший транспортний засіб, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки внесення відомостей про використання номерних страхових бланків до централізованої бази даних МТСБУ, передача платежу страховим агентом страховій компанії та складання страхового звіту про оформлення страхового полісу відносяться до компетенції працівників страхової компанії. Так, згідно зі ст. 11 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Тобто вчинення таких дій належить до технічних питань самого страховика.

Враховуючи, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» згідно з полісом АЕ/ 1310146 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, такий поліс містить усі обов'язкові дані, передбачені законом, недійсним не визнаний, позовні вимоги МТСБУ про стягнення в порядку регресу відшкодування шкоди з відповідача як особи, яка не застрахувала на час дорожньо-транспортної пригоди свою цивільно-правову відповідальність, є необґрунтованими.

За вимогами п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. 38.2.3 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, позивач, відшкодувавши потерпілому шкоду, має право вимагати відшкодування такої шкоди в порядку регресу безпосередньо страховиком, яким застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу слід відмовити.

У зв'язку з відмовою в позові понесені судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко