Провадження №22-ц/784/2175/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-5577/2010 Головуючий І інстанції Тихонова Н.С.
Провадження № 22-ц/784/2175/16 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Данилової О.О., Прокопчук Л.М.,

за участю секретаря Тищенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації про видачу виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2016 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання, в якому посилався на те, що 15.11.2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва ухвалив заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 281050,28 грн. На підставі даного рішення 07.12.2010 року судом було видано виконавчий лист. 06.01.2011 року державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №23712090 за даним виконавчим листом. 19.10.2011 року Апеляційним судом Миколаївської області ухвалене рішення, яким заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.11.2010 року змінене та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 269178,35 грн. 12.04.2016 року постановою заступника начальника Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 виконавчий документ було повернуто органу, який його видав. Заборгованість боржника перед ПАТ «ВіЕйБіБанк» не погашена. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 З введенням тимчасової адміністрації та в подальшому призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку та організацією адекватної потребам банку та фонду гарантування вкладів фізичних осіб кадрової політики, штатними юристами проводиться робота з інвентаризації судових та виконавчих документів, які з причин халатності попереднього керівництва та працівників банку не контролювались при виконанні в органах ДВС України. Звертаючись до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, ПАТ «ВіЕйБі Банк» вказує на поважність пропуску строку з огляду на те, що лише 12.04.2016 виконавчий лист було повернуто суду із органу ДВС. Окрім цього, заявник посилався на те, що боржником самостійно рішення суду не виконується, а пропущення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання не дає можливість ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. На підставі викладеного заявник просив суд видати виконавчий лист у справі №22ц-2845/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат та надіслати його ПАТ «ВіЕйБі Банк» за адресою: 02096, м. Київ, вул. Харківське шосе, 49, а також поновити строк для пред'явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року було задоволено заяву ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, видано дублікат виконавчого листа та понорвлено строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представники підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до судового засідання не з,явився, просив розглядати справу у його відсутності та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2010 р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1И-80 від 31.03.2008 р. в розмірі 281 050 грн. 28 коп., а також судові витрати в сумі 1 820 грн. На підставі даного рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист, який було отримано представником стягувача 07.12.2010 р. 19 листопада 2011р. апеляційним судом Миколаївської області вказане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва було змінено і з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було стягнуто 269 178 грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором № 1И-80 від 31.03.2008 р. 27.01.2012 р. ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва виконавчий лист № 2-5577/2010 від 07.12.2010 р. визнано таким, що не підлягає виконанню частково на суму 11 871 грн. 93 коп.

Крім того, постановляючи ухвалу суд виходив з того, що відповідно до ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути предявленні до виконання протягом одного року. Згідно ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення до виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки виконавчий лист дійсно втрачено і рішення суду не виконано.

Однак, проаналізувавши встановлені судом обставини та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Як убачається з тексту заяви, з якою стягувач звернувся до суду, він в ній не зазначав про те, що виконавчий лист втрачено і не просив видати дублікат виконавчого листа замість втраченого. Навпаки стягувач зазначив, що виконавчий лист 12.04.2016 року було повернуто в орган, який його видав, тобто до Ленінського районного суду м. Миколаєва. В прикріпленому до обкладинки справи конверті знаходяться супровідний лист Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції, постанова про повернення виконавчого документа від 12.04.2016р. та оригінал виконавчого листа, який був повернутий суду Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції.

За таких обставин висновок суду про те, що виконавчий лист втрачено, не відповідає обставинам справи, як і висновок про необхідність видачі дублікату виконавчого листа. Крім того, стягувач і не просив видати йому діблікат виконавчого листа, що свідчить про те, що судом розглянуті не ті вимоги, які були заявлені стягувачем.

Не враховано судом також те, що Законом України від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності 9 березня 2011 року, були внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження» в частині строку предявлення виконавчого листа до виконання. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі листи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення. Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Однак, за пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. У справі, яка переглядається, виконавчий лист суд видав 07 грудня 2010 року, тобто до набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому суду слід було визначитися, чи не повинен строк предявлення цього виконавчого листа до виконання визначатися з урахуванням п. 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ., а саме за Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа. Крім того, суду слід було дати правову оцінку тому чи не переривався строк предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки, як зазначено в ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, в тому числі і пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Зазначені обставини свідчать про те, що судом під час винесення ухвали суду був порушений порядок, встановлений для вирішення питання, з яким стягувач звернувся до суду, а тому ухвалу суду слід скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання у передбаченому законом порядку.

При скасуванні ухвали суду з зазначених підстав, колегія суддів вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом розгляду суду при повторному розгляді питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307,312,314,315 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання у передбаченому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді