Єдиний унікальний номер 225/4054/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1840/2016
Головуючий у 1-ій інстанції Нємиш Н.В.
Доповідач Соломаха Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Груіцької Л.О., Осипчук О.В.

при секретарі Чуряєві В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року про передачу на розгляд іншому суду справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідо-Інтернешнл», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - АТ «Златобанк») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідо-Інтернешнл» (далі - ТОВ «Мідо-Інтернешнл»), ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 11 грудня 2014 року складала: основний борг - 1 587 378,58 доларів США та 60 600,00 євро; заборгованість за процентами - 98 396,61 доларів США та 3 839,75 євро, пеня - 3 346,59 грн., штраф - 5 000 грн. (а.с. 1-9 т. 1).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 14 січня 2015 року у справі було відкрито провадження (а.с. 83 т. 1).

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 23 лютого 2015 року позовні вимоги АТ «Златобанк» були задоволені; стягнуто з ТОВ «Мідо - Інтернешнл», ОСОБА_3 солідарно на користь АТ «Златобанк» заборгованість за кредитом у сумі 46 939 988,03 грн., заборгованість за процентами - 2 912 331,74 грн., пеня - 3 346,59 грн., штраф - 5 000 грн. (а.с. 115 - 118 т. 1).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 30 липня 2015 року заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 23 лютого 2015 року скасовано за заявою ТОВ «Мідо - Інтернешнл» (а.с. 158 т. 1).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 27 листопада 2015 року позовна заява АТ «Златобанк» до ТОВ «Мідо - Інтернешнл», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду (а.с. 232 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 січня 2016 року за апеляційною скаргою АТ «Златобанк» ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 27 листопада 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви АТ «Златобанк» скасована, справа направлена до Дзержинського міського суду Донецької області для продовження розгляду.

07 червня 2016 року відповідачем ОСОБА_3, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_4, подана зустрічна позовна заява до АТ «Златобанк» (третя особа - ТОВ «Мідо-Інтернешнл») про визнання недійсним договору поруки № 53/09/КL від 20 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та АТ «Златобанк» в забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Мідо-Інтернешнл» за кредитним договором № 53/09/КL від 15 липня 2009 року (а.с. 88 - 92 т. 2).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 року № 99 (зі змінами згідно рішення № 100 від 18.05.2015 року) «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк» та розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» строком на 1 рік з 14 травня 2015 року до 13 травня 2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 березня 2016 року № 391 строк ліквідації АТ «Златобанк» продовжено на два роки по 13 травня 2018 року включно (а.с. 142 т. 2).

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року цивільну справу № 225/4054/15-ц за позовом АТ «Златобанк» до ТОВ «Мідо-Інтернешнл», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с. 152 - 153 т. 2).

Не погоджуючись з ухвалою суду про передачу справи до іншого суду, позивач АТ «Златобанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 171 - 174 т. 2).

У судове засідання апеляційного суду представник АТ «Златобанк» не з'явився, про час та місце розгляду справи АТ «Златобанк» повідомлений телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області 04 жовтня 2016 року за № 4581 (а.с. 208 - 209 т. 2). Представник АТ «Златобанк» ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності АТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 від 30.09.2016 року № 99 (а.с. 228 т. 2), надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 226 - 227 т. 2).

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ТОВ «Мідо-Інтернешнл» у судове засідання також не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до частини 5 ст. 76 ЦПК України - їх представник ОСОБА_4, яка діє від імені відповідача ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 06.06.2016 року (а.с. 222 т. 2), від імені ТОВ «Мідо-Інтернешнл» - на підставі довіреності, виданої директором ТОВ «Мідо-Інтернешнл» 01.05.2016 року (а.с. 221 т. 2), була повідомлена про час та місце розгляду справи телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області 04 жовтня 2016 року за № 4580 (а.с. 207, 209 т. 2). Представник відповідачів надіслала заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів (а.с. 214 т. 2).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду про передачу справи до іншого суду скасуванню з наступних підстав:

Підстави передачі справи з одного суду до іншого передбачені ст. 116 ЦПК України та є вичерпними.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, які впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті. При цьому передача справи на розгляд іншому суду на підставі пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК залежить від обґрунтованості клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про передачу справи до Шевченківського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому відповідно до частини 1 ст. 109 ЦПК України справа за позовом АТ «Златобанк» до ТОВ «Мідо-Інтернешнл», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором Дзержинському міському суду Донецької області не підсудна; місцезнаходження відповідача ОСОБА_3 територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва (а.с. 152 - 153 т. 2).

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо, до нього суд дійшов, порушивши норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Згідно ст. 6 зазначеного Закону (у редакції Закону України від 10.12.2015 року № 888-VIII) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов'язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

З матеріалів справи встановлено, що звертаючись до суду АТ «Златобанк» в позовній заяві зазначив місцем проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 (а.с. 1 - 9 т. 1).

Саме така адреса реєстрації міста проживання відповідача ОСОБА_3 зазначена:

- в доданій до позовної заяви копії паспорта громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (НОМЕР_1, виданий 22 травня 2002 року Ворошиловським РВ УМВС України в місті Донецьку); згідно реєстраційного штампу зазначена адреса міста проживання відноситься до Ворошиловського району м. Донецька (а.с. 70, а.с. 72 т. 1);

- в договорі поруки № 53/09/КL від 20 серпня 2012 року, укладеному між АТ «Златобанк» та ОСОБА_3 (а.с. 31 - 34 т. 1) та договорах від 12 березня 2013 року, від 14 березня 2014 року про внесення змін до договору поруки № 53/09/КL від 20.08.2012 року (а.с. 35 - 39, а.с. 40 т. 1).

Тобто, як обґрунтовано зазначає позивач в апеляційній скарзі, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 на час подання до суду позову було відомо.

Звертаючись до Дзержинського міського суду Донецької області в липні 2015 року з заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 своїм місцем проживання також зазначав - АДРЕСА_2 (а.с. 145 - 148 т. 1).

У зустрічній позовній заяві, яка надійшла до Дзержинського міського суду Донецької області 07 червня 2016 року, ОСОБА_3 місцем свого проживання також зазначив - АДРЕСА_2 (а.с. 88 - 92 т. 2).

В довіреності від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_4 представляти його інтереси в суді, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 червня 2016 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 також зазначено - АДРЕСА_2 (а.с. 222 т. 2).

Будь-які відомості щодо зміни відповідачем ОСОБА_3 свого зареєстрованого місця проживання (АДРЕСА_2) та щодо проживання або перебування відповідача ОСОБА_3 в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, реєстрації ним цього місця проживання (перебування) в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_2, що обставини, визначені пунктом 1 частини 1 ст. 116 ЦПК України, для передачі справи до іншого суду відсутні, є обґрунтованими.

Згідно з частиною 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Звертаючись до суду, АТ «Златобанк» в позовній заяві зазначив місцем знаходження іншого відповідача ТОВ «Мідо-Інтернешнл» - м. Донецьк, вул. Нарпітовська, будинок 10 (а.с. 1 - 9 т. 1).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Мідо-Інтернешнл» до теперішнього часу є Донецька область, м. Донецьк, вул. Нарпітовська, будинок 10 (а.с. 17-20 т. 2), що територіально знаходиться в Ленінському районі м. Донецька.

Відповідно до частини 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Звертаючись до суду, АТ «Златобанк» в позовній заяві зазначив, що відповідно до ст. 113 ЦПК України позов пред'явлено за місцезнаходженням відповідача ТОВ «Мідо-Інтернешнл» (а.с. 1 - 9 т. 1).

Відповідно до частини 1 ст. 1 Закону України № 1632-VII від 12.08.2014 року «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції територіальна підсудність судових справ, підсудних таким судам, розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 змінена, зокрема, справ підсудних Ленінському районному суду міста Донецька - на Дзержинський міський суд Донецької області, до якого позивачем і подано позов.

Тобто, позовну заяву АТ «Златобанк» Дзержинським міським судом Донецької області прийнято до провадження з дотриманням правил підсудності. Висновок суду в оскаржуваній ухвалі про те, що справа за позовом АТ «Златобанк» не підсудна Дзержинському міському суду Донецької області є необґрунтованим. Підстави для передачі справи до іншого суду, передбачені пунктом 2 частини 1 ст. 116 ЦПК України також відсутні.

Враховуючи зазначене, підстави для передачі справи з Дзержинського міського суду Донецької області до Шевченківського районного суду м. Києва відсутні.

Враховуючи зазначене, ухвала суду про передачу справи на розгляд іншому суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, і як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 307, ст. 311, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року про передачу до іншого суду цивільної справи № 225/4054/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідо-Інтернешнл», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, справу направити до Дзержинського міського суду Донецької області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: Л.О. Груіцька

О.В. Осипчук