Справа № 396/1307/16-ц
Провадження № 2/396/619/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 08.11.2006 року померла мати позивача ОСОБА_3 Після її смерті позивач фактично прийняв спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Після смерті його матері відкрилась спадщина на земельну ділянку №68 площею 6,36 га. з числа земель колишнього КСП ім.Ульянова Новоукраїнського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, який на даний час втрачено, а тому у позивача виникли труднощі з оформленням права на спадщину.

Позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 та предствник відповідача в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, представник відповідача погодився із позовними вимогами, тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічним засобом, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Згідно ч.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України).

Судом встановлено, що 08.11.2006 року померла спадкодавець ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Позивач доводиться померлій рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка №68 площею 6,36 га. з числа земель колишнього КСП ім.Ульянова Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується довідкою (а.с.15) в якій зазначено, що на ім»я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №029042 виданого 29.03.2002 року Новоукраїнською РДА Кіровоградської області. Даний державний акт втрачено, що підтверджується (а.с. 16).

На час смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом з нею, що підтверджується довідкою №329 виданою 19.10.2015 року Григорівською сільською радою Новоукраїнського р-ну Кіровоградської області (а.с.13), тому фактично прийняв спадщину, згідно ст.1268 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на вище зазначену земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено), про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті (а.с.16).

Позивач як спадкоємець не може прийняти спадщину, так як дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо, у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 р. видача дублікатів державних актів унеможливлюється.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельні .ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції з 01.01.2013 р.) встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ст.ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, пп. 4.15, 4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна - державного акту на право власності.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України.

Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права третіх осіб не порушені, заперечень проти задоволення позову від заінтересованих осіб не надходили, позовні вимоги про визнання спадщини відумерлою не заявлялись.

Оскільки оформлення позивачем своїх спадкових прав із-за втрати оригіналу Державного акту на земельну ділянку є неможливим, то вирішення вказаного спору є можливим тільки у судовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню

Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1217,1261,1270,1272 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку №68 площею 6,36 га ріллі, яка розташована на території Григорівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_3, померлій 08.11.2006 року, на підставі Держанного акту серії ІІ-КР №029042, виданого 29.03.2002 року Новоукраїнською РДА Кіровоградської області.

Судові витрати із сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько