Справа № 658/3790/15-ц
(провадження № 2/658/86/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховці Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування матеріальної та мо-ральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.10.2014 року, о 15.25 год, сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль ВАЗ-2109, держномер И 15 38 ХО.

Винним у вчиненні даної ДТП постановою Каховського міськрайонного суду від 14.11. 2014 року було визнано відповідача ОСОБА_2 , але останній відмовився в добровільному порядку відшкодувати заподіяні ним збитки, в звязку з чим ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 33 330 грн та моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 16.12.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, було притягнуто страхову компанію «Гарант-Авто».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені ним позовні вимоги. Напоялгав на задо-воленні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що 10.10.2015 року, о 15.25 год, він, дійсно, керував транспортним засобом і скоїв порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль, яким керував позивач. Разом з тим, відповідач вказував, що ним приймалися заходи, щодо відшкодування заподіяної шкоди, але ОСОБА_1 не надав ніякої належної документації, яка б підтверджувала виконання ним ремонтних робіт по відновленню стану автомобіля, явно завищив вартість ремонту. Відповідач не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог, але за умови надання позивачем належного підтвердження виконаних ним ремонтних робіт.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що позивачем ОСОБА_1 не наведено доказів того, що автомобіль ВАЗ-2109, який було пошкоджено внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2, належить йому на відповідній правовій основі. Крім того, представник відповідача вказував на необгрунтованість позовних вимог в частині суми відшкодуван-ня, яку вимагає стягнути позивач. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви-мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з цим, за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законод-авство (ст.ст.614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника (презумпція за-подіювача шкоди) коли не позивач повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Зі змісту постанови Каховського міськрайонного суду від 19.11.2014 року судом встановлено, що 10.10.2014 року, о 15.25 год, ОСОБА_2, в м. Каховка Херсонської області, по вулиці Мелітопольська, керував автомобілем «ВАЗ-2113», державний номерний знак НОМЕР_1, та виконуючи маневр «разворот» з відповідного крайнього положення на проїздній частині, не надав переваги в русі водію автомобіля «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль ВАЗ-2109, держномер И 15 38 ХО, яким керував ОСОБА_1. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1, п.10.4 Правил до-рожнього руху України (а.с.8).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. От-же, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість ОСОБА_2 у цій ДТП є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підля-гають.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшко-довується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється особа або громадянин, що здій-снює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

У відповідності страховому полісу №АС/5363789 автомобіль ВАЗ-2113, яким керував ОСОБА_4 під час скоєння ДТП, був застрахований ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на період з 22.11.2013 року по 21.11.2014 року.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завда-ної нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхо-вою виплатою (стартовим відшкодуванням).

За змістом положень Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів та ст.1194 ЦК України питання про відшкоду-вання шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловле-ної нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 За-кону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний дого-вір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка; у разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого дого-вором страхування страхового відшкодування, а до субсидіарної відповідальності залучається страхо-вик (абз.2 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року).

Згідно статті 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідально-сті власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова від-повідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Позивач, як особа, що потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди (страхового випадку), ві-дповідно до вимог статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відпо-відальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що для отримання страхо-вого відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, - мав право на вчинення передбачених Законом дій, однак їх не вчинив.

В цьому випадку Законом (ст. 37.1.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потер-пілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановти факт дорожньо-транспорт-ної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач до страховика з питань відшкодування спричи-нених дорожньо-транспортної пригодою збитків не звертався.

Крім того, суд не може залишити поза своєю увагою, що, в порушення вимог ст. 60 ЦПК Ук-раїни, позивачем, взагалі, не наведено суду жодного доказу понесення ОСОБА_1 матеріальних витрат на ремонт автомобіля. Так, останнім не надано суду договору чи угоди, укладених з відпо-відною організацією на проведення ремонту, а накладні «ПП Фанін», які долучені до матеріалів спра-ви, не містять навіть зазначення особи, яким вони виписані, та будь-яких документів, які б свідчили про їх оплату.

Суд, також, вбачає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду висновків експер-тизи, які б визначали самі пошкодження транспортного засобу та їх кількість; суму заподіяного збит-ку та необхідність ремонту або повної заміни частин автомобіля. Зі змісту довідки УМВС України в Херсонській області вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в результаті ДТП от-римав пошкодження: розбито переднє скло, деформовано кришку капоту, розбита декоративна ре-шітка, радіатор; розбита передні ліва та права фари, але, при цьому, суду не надано будь-яких виснов-ків стосовно можливості відновлення пошкоджених частин або їх заміни.

З огляду на викладене, суд констатує, що в задоволенні позову позивачеві слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування ма-теріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсон-ської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області. Апеляційна скарга на рішен-ня суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час прого-лошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. Є. Терещенко