Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.,

при секретарі Григорчук В.М.,

з участю прокурора Бойко-Максимчук І.А.,

представника позивача Самолюк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав суд, -

в с т а н о в и в :

Зуступник начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Перетятко С. звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на обліку в службі у справах дітей з березня 2014 року у зв'язку проживанням сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, перебувала малолітня ОСОБА_4. Згідно з довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції від 28.03.2014 № 1781-08-02-15 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7, згідно з якими дані про батька малолітньої ОСОБА_4 в актовому записі про народження дитини вказані на підставі заяви матері відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини, ОСОБА_2, 1984 р.н., належним чином не займалась вихованням та утриманням доньки, не турбувалась про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не піклувалась про здоров'я дівчинки. ОСОБА_2 неодноразово попереджалась про відповідальність, передбачену чинним законодавством України за ухилення від створення належних умов проживання, виховання та розвитку дитини, однак не робила належних висновків. Відповідно до розпорядження Рівненського міського голови від 17.07.2014 № 560-р, комісією у складі працівників служби у справах дітей, кримінальної міліції у справах дітей МВ УМВС України в Рівненській області, Рівненського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, лікаря швидкої допомоги м. Рівне, малолітня ОСОБА_4 у зв'язку з безпосередньою загрозою її життю та здоров'ю була негайно відібрана від матері, ОСОБА_2 На час відібрання дитина з матір'ю проживали у квартирі АДРЕСА_1. До Рівненського міського суду була направлена позовна заява в порядку ст. 170 СК України про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав. Заочним рішенням Рівненського міського суду від 16.09.2014 у справі № 569/11661/14-ц позов органу опіки в інтересах малолітньої ОСОБА_4 був задоволений. Рішення суду набрало законної сили 21.10.2014. Малолітній ОСОБА_4 розпорядженням Рівненського міського голови від 14.11.2014 № 893-р був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дівчинка була влаштована у комунальний заклад «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» Рівненської обласної ради, де перебуває й досі. ОСОБА_4 має численні вродженні вади здоров'я, є дитиною-інвалідом. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її матір'ю, у разі зміни відповідачкою поведінки, налагодження належних умов для виховання та розвитку дитини, суд за її заявою, керуючись виключно інтересами дитини, міг розглянути це питання та постановити рішення про повернення їй дитини. Однак мати, ОСОБА_2, не змінила свого ставлення до дитини. Вона не зверталася до органу опіки та піклування із заявою про повернення їй дитини, не виявила бажання в подальшому проживати з донькою та займатися її вихованням. За таких підстав служба у справах дітей, яка діє від імені органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому в інтересах дітей, з міркувань найкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне звернутися до суду із заявою про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки, ОСОБА_4. Рішенням Рівненського міського суду від 23.02.2015 у справі № 569/20737/14-ц ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно своїх двох старших дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Така поведінка матері суперечить інтересам малолітньої дитини. У зв'язку з вищевикладеним, виступаючи в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1., з метою посилення їх соціального захисту представник позивача просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача Самолюк І.Р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечують учасники судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2267, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - постанова Пленуму) роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Суд приймає до уваги доводи позову та матеріали справи про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки. Вказана інформація підтверджується Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2014 року, яким малолітню ОСОБА_4 відібрано від її матері ОСОБА_2 Розпорядженням міського голови від 17 липня 2014 року № 560-р про відібрання малолітньої дитини, Розпорядженням міського голови від 18 липня 2014 року № 561-р про направлення малолітньої дитини в комунальний заклад «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» Рівненської обласної ради, Розпорядженням міського голови від 14 листопада 2014 року № 893-р про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування.

За Висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-2450 від 08 грудня 2015 року вважається доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на викладене суд, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164 СК України, ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -