233 № 233/1263/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретареві Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять встановить факт народження 11 грудня 2015 року громадянкою України ОСОБА_1 у Регіональному центрі охорони материнства та дитинства, який знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Панфілова, 3 дитини чоловічої статі, а саме ОСОБА_3, посилаючись на те, що 11 грудня 2015 року у Регіональному центрі охорони материнства та дитинства, який розташований на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1427 від 11 грудня 2015 року.

У звязку із відсутністю у м. Донецьку підконтрольних уряду України державних установ, отримати свідоцтво про народження дитини неможливо.

Звернувшись до Відділу реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції з відповідними документами, ними було отримано лист № 1934/03.2-85 від 29.12.2015 року, в якому зазначалось про неможливість отримання свідоцтва про народження дитини на підставі наданих документів у відповідності до норм чинного законодавства.

Народжений 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 є їх третьою офіційною дитиною.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просили справу розглянути у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1). У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (ч.3).

Згідно з абз.2 п.18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За твердженням заявників, 11 грудня 2015 року громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Донецькому Регіональному центрі охорони материнства та дитинства в м. Донецьку, народила дитину чоловічої статті.

На підтвердження факту народження дитини заявниками надано копію медичного свідоцтва про народження № 1427 від 11 грудня 2015 року, видане Донецьким Регіональним центром охорони материнства та дитинства.

Оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, цей документ є недійними і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх дитина, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження дитини заявників, що надасть можливість отримати ними видане державним органом України свідоцтво про народження дитини.

Керуючись ст.ст. 257-1, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт народження 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 у місті Донецьку, Донецької області, Україна, матірю якого є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Шахтарськ, Донецької області, батьком якого є громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш