15.03.2016 227/6432/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

15 березня 2016 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Притуляка С.А.

при секретарі Коверченковій М.О.,

за участю:

позивача - не з'явилася,

представника позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився,

представника третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Куйбишевської РДА про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року до суду звернулась позивач із зазначеним позовом, який обґрунтувала наступними обставинами.

З 27 липня 2007 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області, яке набрало законної чинності шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак в лютому 2010 року відповідач покинув сім'ю та з вказаного часу жодного разу не відвідав дитину, життям доньки не цікавився. Останній час позивач разом із донькою проживає у своїх батьків в Запорізькій області у приватному будинку, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дитини, з боку позивача не створювалися перешкоди у прийманні участі батька у вихованні дитини, зазначає, що наведені обставини свідчать про небажання відповідачем виконувати відносно дитини батьківські обов'язки та вважає, що зазначені факти кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлен. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 14.02.2011 року, яке набрало законної чинності 02.04.2011року шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 було розірвано.

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 136, судом вбачається, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 21.02.2011 року, яке набрало законної чинності 02.04.2011року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2011року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно копії довідок про неотримання аліментів виданої відділом ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні відсутні відомості про сплату аліментів у період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року, та у період з 01.05.2015 року по 31.10.2015 року, згідно з виконавчим листом № 2-43 від 14.02.2011року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник ухиляється від сплати аліментів.

Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи довідки виданої виконавчим комітетом Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області № 2331 від 07.12.2015 року, позивач мешкає та зареєстрована разом із донькою за адресою: АДРЕСА_2.

До матеріалів справи долучено, акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1, малолітньої ОСОБА_3, відповідно до якого для виховання та розвитку дитини створені умови.

Згідно висновку Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області № 01-16/1335 від 14.12.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітня дитина находиться на утриманні матері ОСОБА_1. Батько, не сплачує аліменти, матеріально не допомагає, з 2010 року дитину не відвідує, будь якої участі у житті дитини не бере. Виходячи з інтересів дитини адміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав прав ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Враховуючи наведене, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як належних та беззаперечних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_3, винної поведінки відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов'язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення від виховання та утримання своєї дитини, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України було б підставою для позбавлення батьківських прав, позивачем надано не було.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесених позивачем при зверненні до суду із позовом покладаються на позивача..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 59, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 8, 10, 11, 57,58, 60, 88, 158, 174, 208-209, 212-215, 218, 223, 224, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2. третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Куйбишевської РДА про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

15.03.2016