Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 09 вересня 2016 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

з участю позивача, відповідача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, збільшивши в ході розгляду справи позовні вимоги. Вказує на те, що 18.09.2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено 2 договори: перший купівлі-продажу житлового будинку в с. Жернівка, Коропського району, Чернігівської області, віл. Гагаріна, 26; другий купівлі-продажу земельної ділянки № НВ-015 від 17.09.2015 року, розташованої за тією ж адресою. Гроші за будинок та земельну ділянку в сумі 41000,00 грн. він передав відповідачу до підписання договорів. Відповідач запевнив його, що будинок в хорошому стані і придатний до використання. Особисто все перевірити у нього не було можливості, так як в той час служив в армії. У липні 2015 року робітники ПАТ «Чернігівобленерго» від»єднали світло, так як виявилось, що будинок незаконно підключений до електромережі. Позивач пообіцяв це питання вирішити, але потім відмовився і йому довелося самому платити за електромонтажні роботи 669,42 грн. На початку вересня він приїхав в с.Жернівка та почав робити ремонт будинку, замінив дерев»яні вікна на металопластикові. Після зірвання шпалер, побачив, що дерев»яні стіни в середині хати трухлі, побиті шашелем, в багатьох місцях були великі наскрізні дірки. Він попросив відповідача виправити недоліки або повернути гроші, на що останній відповів відмовою. Перед підписанням договорів, він попередив відповідача, що він повинен заплатити податок з доходу фізичних осіб в розмірі 1315,50 грн. і 1650,00 грн. половину суми за посвідчення договорів купівлі-продажу, однак відповідач відмовився платити вказані суми. Також, згідно висновку судової експертизи, будинок потребує ремонту, вартість якого складає 33058,61 грн. Таким чином, відповідачем не були виконані обов»язки по передачі житлового будинку належної якості. Також йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 3000 грн. Добровільно відшкодувати збитки відповідач відмовляється. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 669,42 грн. у якості повернення суми за електромонтажні роботи, та 454,25 грн. за комплектуючі; 1315,50 грн. у якості повернення суми за сплачений замість відповідача податок з доходу фізичних осіб від продажу об»єкта нерухомого майна; 1650 грн. у якості повернення половини суми за посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки; 33058,61 грн. у якості відшкодування вартості ремонту згідно висновку експерта; 3000 грн. у якості відшкодування завданої моральної шкоди; а також стягнути судові витрати: 1966 грн. за проїзд і втрачений заробіток; 487,20 грн судовий збір; 4096,96 грн. витрати на проведення судової експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав по вищевикладеним мотивам і просить їх задовольнити. Пояснив, що до 31.08.2015 року служив у збройних силах. Влітку 2015 року відповідач запропонував йому придбати в нього спірний будинок і земельну ділянку. Запевняв, що будинок перебуває у дуже гарному стані. Повіривши йому, повідомив про це матері. Мати віддала відповідачеві завдаток, а потім і решту суми за будинок. З липня 2015 року його мати вже фактично проживала у даному будинку. Коли повернувся з армії почав займатися оформленням купівлі-продажу будинку. Відповідач заявив, що поскільки гроші за будинок і землю отримав, то подальше оформлення його не цікавить, і позивач може сам займатися цими питаннями, якщо йому потрібен договір купівлі-продажу. Через це був вимушений сам оплатити послуги нотаріуса та заплатити прибутковий податок від імені відповідача. Крім цього, ще до укладення договору купівлі-продажу, будинок було відєднано від електропостачання, а тому був вимушений викликати спеціалістів та заплатити за приєднання і за комплектуючі. Коли вирішив провести ремонт і зірвав шпалери, виявив, що стіни в будинку майже повністю пошкоджені.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов не визнали. Вважають позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими належними доказами. В договорі купівлі-продажу будинку зазначено, що покупець (позивач) оглянув будинок і задоволений його станом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 показала, що є матір»ю позивача. Відповідач та його дружина запропонували придбати їх будинок та земельну ділянку під ним. Зателефонувала синові в армію і він погодився. Спочатку віддала завдаток, а потім і решту суми всього 41000 грн. Після цього вселилася у будинок, а коли повернувся син, почали оформлювати право власності. Продавці їх ошукали, продавши будинок не 1971 року побудови, а 1938 року. Крім того, ошукали при оплаті послуг нотаріуса і сплаті прибуткового податку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 показала, що є дружиною відповідача. У квітні 2015 року разом з чоловіком вирішили продати будинок. Вже давно про цей будинок запитувала мати позивача, а тому першій запропонувала купити будинок саме їй. Вона декілька раз оглядала будинок і вела переговори за ціну. В кінцевому варіанті домовилися продати будинок за 21000 грн., а земельну ділянку за 20000 грн. Спочатку вона дала завдаток 5000 грн., а потім решту суми. Після цього, віддала матері позивача ключі від будинку і вона там оселилася з липня 2015 року. Щодо оформлення договорів домовилися наступним чином. Поскільки будинок не був оформлений на чоловіка, то вони з чоловіком беруть на себе всі витрати по оформленню права власності, а сторона покупця оплачує всі витрати на укладення договорів купівлі-продажу. Поки користувалися будинком з чоловіком світло у них було. Електроенергію відключили вже після того, як до будинку вселилася мати позивача.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

18 вересня 2015 року позивач купив у відповідача житловий будинок за адресою: с. Жернівка, вул. Гагаріна, 26, що підтверджується Договором, посвідченим нотаріально (а.с. 8-13).

Згідно п. 1.6 Договору, Продавець засвідчив, що будинок знаходиться у стані, придатному для використання за цільовим призначенням, а також, що усі інженерні комунікації в житловому будинку знаходяться у робочому стані і функціонують за призначенням, стан предмету Договору відповідає технічним характеристикам та відомостям, які викладені у п. 1.2, 1.3 Договору та технічному паспорту. Покупець свідчить, що особисто оглянув житловий будинок до укладення Договору, і особисто переконався, що технічні характеристики та відомості, які викладені у п. 1.2, 1.3 Договору та технічному паспорті відповідають його стану на момент посвідчення цього договору і незастережених недоліків або дефектів, які перешкоджали користуванню житловим будинком за цільовим призначенням на момент огляду ним виявлено не було, а також претензій до Продавця відносно якості житлового будинку та його технічного стану він не має.

Відповідно п. 2.1 Договору ціна будинку складає 21000 грн.

Згідно п.п. 4.1, 4.5Договору податок з доходу фізичних осіб сплачено Продавцем. Оплата витрат, повязаних з нотаріальним посвідченням цього договору, проводиться покупцем.

18 вересня 2015 року позивач купив у відповідача земельну ділянку за адресою: с. Жернівка, вул. Гагаріна, 26, що підтверджується Договором, посвідченим у нотаріуса (а.с. 14-19).

Згідно ст. 655 ЦК України: За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України: Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України: Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 673 ЦК України: Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно ст. 678 ЦК України: Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Сума позовних вимог які стосуються недоліків проданого товару житлового будинку, складає: 33058,61 грн. вартість ремонту згідно висновку експертизи; 669,42 грн. електромонтажні роботи; 454,25 грн. комплектуючі, а всього 34182,28 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що ціна продажу спірного будинку складає 21000 грн.

Отже, усунення заявлених у позові недоліків повязане з непропорційними витратами, відносно вартості будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі виявлення недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами, покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Згідно ст. 11 ЦПК України: Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не заявляв у позові вимог про відмову від договору, не вимагає повернення сплаченої за товар грошової суми, не вимагає заміни товару

Крім того, задоволення позову у частині стягнення 34182,28 грн. в якості компенсації за усунення недоліків проданого товару, призведе до того, що продавець повинен буде сплатити покупцеві за ремонт товару суму, значно більшу, ніж ту, яка отримана за цей товар.

За таких обставин, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз норм вказаної статті ЦК та Постанови Пленуму ВСУ дає підстави для висновку про те, що особа має право вимагати компенсації завданої їй моральної шкоди в будь-якому випадку порушення її прав, незалежно від того, чи передбачене таке право договором або законом. Разом з тим, певними нормативними актами прямо передбачається можливість потерпілого вимагати компенсації завданої йому моральної шкоди.

Так у Розділі ІІІ Підрозділу 1 Глави 54 ЦК України «Купівля-продаж» таке право передбачено, зокрема, ч. 3 ст. 700 ЦК України. Правовідносини, визначені в даній нормі закону стосуються роздрібної купівлі-продажу.

Іншими нормами законодавства, зокрема ст.ст. 678, 679 ЦК України, не передбачено можливості стягнення моральної шкоди, тому в даній частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Порядок сплати податку на доходи фізичних осіб при продажу нерухомого майна передбачено ст. 172 ПК України.

Згідно п. 172.4 ст. 172 ПК України: Під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору.

В матеріалах справи наявна копія квитанції про сплату прибуткового податку в сумі 1315,50 грн. Платником зазначено ОСОБА_2 (а.с. 31).

В договорі купівлі-продажу сторони не визначили хто саме повинен сплатити дану суму. Натомість, у п. 4.1 Договору вказано, що податок з доходу фізичних осіб сплачено Продавцем.

Позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами існувала певна домовленість про порядок сплати даного податку і відповідач цю домовленість порушив.

Також, у п. 4.5 Договору вказано, що оплата витрат, повязаних з нотаріальним посвідченням цього договору, проводиться покупцем.

Позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами існувала інша, ніж зазначена в Договорі, домовленість про порядок сплати витрат повязаних з нотаріальним посвідченням.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми податку на доходи фізичних осіб та половини вартості послуг нотаріуса задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати позивача з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 640, 655, 657, 673, 678 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору купівлі-продажу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду виготовлено в повному обсязі 13 вересня 2016 року.

Суддя: Грушко О. П.