Єдиний унікальний номер №243/7017/16-ц
Номер провадження №2/243/3549/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«04» жовтня 2016 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з дійсним позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона постійно мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення виконавчого комітету Словянської міської ради №27 від 20 січня 2016 року їй була дана згода на зміну договору найму жилого приміщення, тобто вона є користувачем. На теперішній час вона вирішила дану квартиру приватизувати та звернулася до органів приватизації Словянської міської ради. При зверненні було встановлено, що в квартирі значиться зареєстрованим за місцем мешкання колишній чоловік її матері ОСОБА_3, який не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше ніж 20 років без поважних причин. В звязку з тим, що ОСОБА_3 не відмінив своєї реєстрації місця мешкання, що порушує її право на приватизацію житла, вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав.

Просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №97 в будинку №57 по вул.Вокзальній м.Словянськ Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві, не заперечувала проти постановлення заочного рішення.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору на представництво інтересів від 23 серпня 2016 року (а.с.12), у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, наполягав на їх задоволенні, пояснення надав аналогічні, викладеним у заяві, не заперечував проти постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки (а.с.18) та розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр») (а.с.26), причини своєї неявки суду не повідомив.

У зв'язку з вищевикладеним, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що з 18 липня 1990 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4 зв.б).

Відповідно до довідки співвласників багатоквартирного будинку «ГАБАРИТ» №1054 від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_1 постійно проживає за вказаною адресою (а.с.5).

Згідно витягу з рішення виконкому Словянської міської ради №27 від 20 січня 2016 року, було змінено договір найму жилого приміщення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки співвласників багатоквартирного будинку «ГАБАРИТ» №954 від 09 липня 2016 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Зазначене підтверджується також карткою прописки, відповідно до якої наймачем зазначеної квартири була ОСОБА_4, яка померла 26 червня 2015 року (а.с.8).

Як вбачається з довідки співвласників багатоквартирного будинку «ГАБАРИТ» від 21 липня 2016 року, архівна картка реєстрації Ф-А АДРЕСА_3 ОСОБА_3 в картотеці не збереглась та він не значиться зареєстрованим за вказаною адресою (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про припинення одруження серії І-ДИ №019750, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинили одруження 08 квітня 1966 року, актовий запис №217 (а.с.10).

Згідно акту голови співвласників багатоквартирного будинку «ГАБАРИТ» ОСОБА_5 складеного в присутності свідків-сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 24 серпня 2016 року, ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 понад 20 років (а.с.11).

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_4 з 1990 року та їй достовірно відомо, що в квартирі №97 наразі проживають ОСОБА_1 з племінником. Вона неодноразово була в їх квартирі та жодного разу не бачила там особистих речей ОСОБА_3 та весь час, що вона там мешкає, вона ніколи його не бачила.

При вирішені даного спору суд керується положеннями глави 2 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно вимог ст.64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до положення ст.65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселились в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сімї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, його відсутність не повязана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що з понад 20 років ОСОБА_3 не проживає у спірному жилому приміщенні без поважної причини, спроб вселитися до нього не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірної квартири, він не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей у домоволодінні не має.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації понесених ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208-209 ЦПК України, ст.ст. 61, 64, 65, 71, 72 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №97 в будинку №57 по вул.Вокзальній в м.Словянськ Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.О. Чемодурова