Справа № 740/2559/15 Провадження № 22-ц/795/103/2016 Суддя у I інстанції Ковальова Т. Г.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

17 березня 2016 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів : Онищенко О.І., Позігуна М.І.,

з участю секретаря судового засідання Шкарупи Ю.В.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 відмовлено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 3 897 грн. грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Стверджувала, що судом першої інстанції було порушено її право, передбачене ч. 2 ст. 364 ЦК України, на отримання грошової або іншої матеріальної компенсації вартості 1/8 частки нерухомого майна. Крім того позивач зазначала, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження неспроможності відповідача сплатити грошову компенсацію позивачеві через її скрутне матеріальне становище.

В запереченні ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20 серпня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 в якому позивачу належить 1/8 частка, а відповідачу - 7/8 часток, з яких 1/2 частка належить їй як колишньому члену колгоспного двору, 1/4 частка в порядку спадкування після померлого ОСОБА_5 та 1/8 частки в порядку спадкування після померлого ОСОБА_6 (а.с. 10,11)

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, виділення їй 1/8 частини зазначеного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Судовою будівельно-технічною експертизою № С-239 від 29.09.2015 року було встановлено, що виділення в натурі 1/8 частини житлового будинку є технічно неможливим, у зв`язку з чим позивачем 11.11.2015 року було подано клопотання про зміну позовних вимог, в якому позивач просила здійснити стягнення на її користь грошову компенсацію вартості належної їй 1/8 частки будинку в сумі 20 567 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що визнання за відповідачем права власності на частку у праві власності на будинок, належну позивачеві, всупереч волі відповідача , без врахування її фінансової спроможності сплатити таку компенсацію, є використанням одним співвласником свого права власності на шкоду іншого співвласника, що є неприпустимим.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він у повній мірі узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

Виходячи з таких загальних засад цивільного законодавства, як свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність, що містяться у ст. 3 ЦК України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4, врахувавши поміж іншого, принцип пропорційності, або дотримання справедливої рівноваги між інтересами позивача та інтересами ОСОБА_2, яка не має фінансової можливості сплатити співвласнику ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості її частки.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження скрутного матеріального становища відповідача, спростовуються матеріалами справи, оскільки в судовому засіданні сторони визнали факт отримання відповідачем мінімальної пенсії, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають.

При вирішенні даного спору, відповідно до приписів ст. 360-7 ЦПК України, суд першої інстанції правомірно враховував правову позицію, викладену Верховним судом України у постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14, відповідно до якої, правовий режим спільної часткової власності повинен ураховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги, на які посилається позивач, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: