Провадження № 22-ц/779/1780/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М. секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінський Віталій Данилович про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав за ним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» (надалі - «ТОВ «Х-Адванс») звернулося в суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінський В. Д. про визнання недійсним договору та скасування рішення про державну реєстрацію переходу речових прав за ним.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу гаражу що розташований: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В. Д. не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним, оскільки станом на час укладення даного договору ОСОБА_2 не була законним власником вищевказаного гаражу та не мала права його відчужувати.

Позивач, посилаючись на те, що реєстрація за відповідачем права на об'єкт нерухомого майна, первинна реєстрація якого відбулася всупереч вимогам закону і яка набута від особи, яка сама незаконно набула їх, позбавляє його, як власника земельної ділянки можливості повноцінно реалізувати свої права власника незалежно від волі інших осіб - просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року позов ТзОВ «Х-Адванс» задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу гаражу, що розташований в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна НОМЕР_2), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. 26.12.2014 року.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на гараж.

Вирішено питання судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з даними рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначила, що на момент побудови гаражу, реєстрація переходу права власності на який оскаржується, власником земельної ділянки була Івано-Франківська міська рада, а користування земельною ділянкою здійснювалось гаражним кооперативом «Соколи» на підставі відповідного договору оренди землі.

У 2012 році внаслідок службової недбалості посадових осіб, шляхом службового підроблення та шахрайських дій власником земельної ділянки став ТОВ «Х-Адванс». Позивачем не надано жодних доказів приналежності зазначеного об»єкта нерухомості саме йому.

Невірним є твердження суду про те, що ними не подано документів, які б підтверджували речове право власника гаража на земельну ділянку. Стаття 377 ЦК України не зобов»язує продавця подавати такі документи, а вказує тільки на необхідність зазначити інформацію про розмір та кадастровий номер земельної ділянки при оформленні договорів відчуження не нерухомого майна. Очевидним є той факт, що земельна ділянка на якій розташовані гаражі членів гаражного кооперативу не може виділятись окремим юридичним особам, а перебуває виключно в колективному користуванні.

Вказані факти, на думку апелянта, вказують на те, що для проведення державної реєстрації переходу речового права на гараж члена гаражного кооперативу «Соколи» продавець, власник майна, чи його уповноважена особа, не мав обов»язку надавати документи що підтверджують отримання ні дозволу на будівництво об»єкта містобудування, ні дозволу на виконання будівельних робіт, ні прийняття об»єкта в експлуатацію, ні подання правовстановлюючого документа на землю чи рішення про відведення земельної ділянки.

Таким чином, виносячи рішення яким визначається нібито порушення прав позивача як власника земельної ділянки, суд першої інстанції порушив права власності відповідача ОСОБА_3, що є добросовісним набувачем гаража, що є порушенням вимог ст. 16 ЦК України.

Апелянт просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс».

Апелянт ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Павлінський В.Д. в судове засідання апеляційного суду не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача ТОВ «Х-Адванс» ОСОБА_5 заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Х-Адванс», перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позову ТОВ «Х-Адванс», суд першої інстанції виходив із того, що відчуження відповідачем ОСОБА_2 гаражу ОСОБА_3, який знаходиться земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача без його згоди є підставою для визнання укладеного договору купівлі-продажу недійсним.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на настпне.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 25 жовтня 2012 року (а.с.8), Товариство з обмеженою відповідальністю «Х-Адванс» є власником земельної ділянки площею 6,2207 га, яка розташована: АДРЕСА_2; цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування гаражної стоянки автомобілів.

Встановлено, що відносини між власником земельної ділянки та зацікавленими особами врегульовано Тимчасовим порядком користування гаражною автостоянкою, затвердженим 01.02.2013 протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Х-Адванс».

30 травня 2013 року реєстраційною службою Івано-Франківського МУЮ прийнято рішення № 2737735 про державну реєстрацію права власності на гараж АДРЕСА_1, за ОСОБА_2

26 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі-продажу гаражу, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність гараж АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу гараж, що є предметом договору - зазначений в плані за літерою А, загальною площею 32,4 кв.м., згідно даних, відображених у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно з індексним НОМЕР_4, виданому 30.05.2013 року ОСОБА_7, Державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області та технічному паспорті, виданому 25.04.2013 року Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації».

На підставі вищевказаного Договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Павлінським В.Д. було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер НОМЕР_5 від 26 грудня 2014 року, яким за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на гараж, який знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі № 809/1091/14, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року, задоволено позов ТОВ «Х-Адванс» - визнано недійсним та скасовано рішення № 2737735 від 30.05.2013 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про проведення державної реєстрації прав власності форма власності: приватна, розмір частки: 1 на гараж, що розташований: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2) за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, відкриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відкриття реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна; зобов'язано Реєстраційну службу Івано-Франківського МУЮ Івано-Франківської області забезпечити внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідного запису про скасування державної реєстрації речових прав на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2) за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

Статтею 14 Конституції України гарантується право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України, статей 1-4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові від 25 травня 2016 року у справі за № 6-605цс16).

З огляду на зазначене, положення ч. 3 ст. 215 ЦК України підлягають застосуванню у тому разі, якщо позивач не домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом оспорюваного ним договору, а його порушене право може бути відновлене шляхом повернення сторін договору до первісного стану в результаті визнання цього договору недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відчуження відповідачем гнатюк Х.В. гаражу, який знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у власності позивача, з урахуванням положень частини 1 статті 120 ЗК України, порушує права позивача, як власника земельної ділянки, та надає йому право на звернення до суду з даним цивільним позовом.

У даній справі позивач ТОВ «Х-Адванс» не вимагає відновлення свого права на гараж, який був предметом оспорюваного ним договору купівлі-продажу, а тому ним правильно обрано спосіб захисту свого порушеного шляхом визнання договору недійсним.

У зв»язку з навденим не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що обраний позивачем спосіб захисту прав щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу не відповідає вимогам закону.

Зважаючи на те, що у квітні 2014 року ТОВ «X-Адванс» звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення за № 2737735 від 30.05.2013 державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на гараж 66 ГК «Соколи» за ОСОБА_2 (який задоволений постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 року) то положення п. 8 договору купівлі-продажу про відсутність спору щодо відчужуваного гаражу не відповідають дійсним обставинам щодо укладення договору.

У зв»язку з цим, у відповідача ОСОБА_2 не було достатніх правових підстав для укладення 26.12.2014 року договору купівлі-продажу зазначеного гаражу.

Посилання апелянта на те, що до участі в справі не залучено державного реєстратора, дії якого оскаржуються, є неогрунтованим, оскільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер НОМЕР_5 від 26.12.2014 року права власності ОСОБА_3 на гараж приймалось приватним нотаріусом Павлінським В.Д., який залучений до участі в розгляді справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обгрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В.Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

В.М. Соколовський