АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2713/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/975/16 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін - представника ПАТ КБ"Приватбанк"- Кивелюк Є.В.; представника ОСОБА_2-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про зміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ "Приват Банк" про зміну дати його звільнення з роботи у ПАТ КБ "Приват Банк" з 07.08.2015 року на день розгляду справи в суді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 17040 грн., у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 05.08.2015 року він подав заяву про звільнення за згодою сторін та зазначив, щоб трудову книжку після внесення необхідних записів про звільнення надіслали йому на адресу АДРЕСА_1. Наказ про звільнення видано 07.08.2015 року, а трудову книжку він отримав на поштовому відділенні зв'язку лише 17.02.2016 року. Несвоєчасне направлення йому трудової книжки позбавило його права працевлаштуватись чи стати на облік у Центрі зайнятості, внаслідок чого був позбавлений можливості коштів для утримання себе і сім'ї.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2016 року позов - задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_2 з роботи з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" з 07 серпня 2015 року на 17 лютого 2016 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16185 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят п'ять) гривень 86 копійок, з наступним вирахуванням із цієї суми податків та інших обов'язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 серпня 2016 року достягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року внесено в рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виправлено дату ухвалення рішення - з 16 червня 2015 року на 16 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приват Банк" просить рішення суду скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також відсутня їх винав отриманні позивачем трудової книжки 17.02.2016 року.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "Приват Банк" - Кивелюк Є.В. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що з 03.10.1994 року ОСОБА_2 працював у ПАТ КБ "ПриватБанк" на посадах начальника адміністративно-господарського відділу Тернопільської філії та провідного інженера.

21.10.2011 року у зв'язку з реорганізацією Тернопільської філії переведений у Західне ГРУ на посаду провідного інженера Служби комендантів офісів РП банку Розвитку регіональних підрозділів. Зазначені обставини підтверджуються записами у трудовій книжці ОСОБА_2 (а.с.4,5). Наказом №Э.LV-УВ-2015-541-п від 07.08.2015 року ОСОБА_2 звільнено з роботи.

Відповідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

04.08.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про звільнення за згодою сторін з 06.08.2015 р. та переслати йому трудову книжку на адресу АДРЕСА_1. (а.с.26).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників" власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як слідує з опису цінного листа, номер відправлення 323, 07.08.2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 направлено трудову книжку на адресу АДРЕСА_1 (а.с.с 33).

Також ПАТ КБ "ПриватБанк" надано список згрупованих поштових відправлень від 07.08.2015 року, у якому серед переліку одержувачів зазначено прізвище ОСОБА_2, номер відправлення 323, та фіскальний чек про оплату відправлень згідно з зазначеним списком (а.с. 34).

Відомості про вручення зазначеного поштового відправлення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

З пояснень представника ПАТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що воно було повернуто у ПАТ КБ "ПриватБанк" без вручення адресату. Однак, представити докази про причину та про дату повернення поштового відправлення номер 323 з трудовою книжкою ОСОБА_2 відповідачем не надано, а судом не здобуто. Даний факт не заперечувався представником банку в апеляційній інстанції, мотивуючи тим, що такі дані в банку відсутні. Крім того, дана обставина підтверджується відповіддю №301-26/3-252 ТД УДППЗ "Укрпошта" від 13.05.2016 року, в якій зазначено, що інформація про надходження та вручення цінного листа з повідомленням за №322 від 07.08.2015 року на ім'я ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 - відсутня.

Згідно з Відповідно до опису цінного листа, номер відправлення 723, 11.02.2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 направлено трудову книжку на адресу АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Зазначене поштове відправлення з трудовою книжкою ОСОБА_2 отримав особисто 17.02.2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11, 36) та сторонами не оспорюється. Отже, за таких обставин днем звільнення ОСОБА_2 слід вважати 17.02.2016 року.

Відповідно до ч.6 ст.235 Кодексу законів про працю України та п.4.1 зазначеної Інструкції в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Згідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньомісячна заробітна плата обчислюються виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 8 цієї Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Виходячи із довідки про заробітну плату і доходи ОСОБА_2 з 01.06.2015 року по 31.07.2015 року середньоденна заробітна плата, з розрахунку виплат за два останніх місяці роботи, складає 120 грн. 79 коп. (а.с. 55), а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 16185 грн. 86 коп. (134 робочих дні(період з 07.08.2015 року до 17.02.2016 року) * 120,70 грн.), який підлягає стягненню із відповідача.

Згідно роз'ясненням, викладеним у п.32 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", оскільки згідно зі ст.235 КзпП України оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Як зазначено в позовній заяві ОСОБА_2 та підтверджено поясненнями його представника, що він намагався працевлаштуватись або стати на облік у центр зайнятості державної служби зайнятості, в чому йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю трудової книжки, що стверджується довідками №16627/7/19-18-08-01-30 від 10.05.2016 р.(а.с.47), № 071478 від 23.05.2016 р.(а.с.50), № 227/11 від 10.05.2016 р.(а.с.49).

Відповідно до п.З Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 "Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу" реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 в період з 07.08.2015 року по 17 лютого 2016 року не мав можливості працевлаштуватись через відсутність трудової книжки.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що саме з вини банку ОСОБА_2 17 лютого 2016 року повернуто трудову книжку, а тому у відповідності до вище зазначених норм законодавства днем його звільнення слід вважати 17.02.2016 р. та здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 16185,86 грн.

Колегія суддів не бере до уваги доводів представника ПАТ КБ "Приват Банк" про те, що відсутня їх вина у затримці видачі трудової книжки, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: відправленням відповідачем трудової книжки на адресу позивача в день звільнення, яке не отримав. Трудова книжка була повернута відповідачу і повторно направлена ним лише за сплином більше як півроку з дня звільнення. При цьому відповідач не надав доказів щодо причин і дати повернення назад їм трудової книжки, не довів відсутності своєї вини у затримці її видачі і чому повторно трудова книжка бул направлено за сплином більше як півроку з дня звільнення позивача з роботи.

Доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315-317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк