Справа № 452/2048/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"28" вересня 2016 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Макаревич Л.Р.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Самбірська державна нотаріальна контора про визнання частково недісним свідоцтва про право на спадщину та визнання визнання права власності на спадкове майно,

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який уточнив в судовому засіданні. Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 1993 року помер його дідо ОСОБА_4. Після його смерті спадщину успадкувала його дружина ОСОБА_5. 24 липня 1997 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким на випадок її смерті сертифікат на право приватної власності на землю та грошові вклади в Ощадній касі №6310/01 заповіла синові ОСОБА_2, холодильник і верстат синові ОСОБА_6, все інше майно внукові ОСОБА_1. 15 листопада 2000 року померла ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа № 171/2001 та державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори 31.01.2002 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на прізвище спадкоємця, який прийняв спадщину за заповітом, ОСОБА_1, а саме на спадкове майно :

2/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Ралівка, по вул. Поповича, 13 Самбірського району, розташованого на приватизованій земельній ділянці;

2/3 частин земельної ділянки, розташованої на території с. Ралівка Самбірського району, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,21 га., належної спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності, виданого Ралівською сільською радою Самбірського району 01 листопада 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 117.

У свідоцтві про право на спадщину від 31.01 2002 року зареєстрованого в реєстрі за № 2 -111 була допущена помилка у площі земельної ділянки, яка входило до спадкового майна, а саме згідно державного акту загальна плої щ земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства становила 0, 32 га.

Для оформлення спадщини позивачем було представлено нотаріусу оригінал Державного Акту на право приватної власності на землю площею - 0, 32га., в якому власниками то 1/6 частки земельних ділянок площею 0, 25га для обслуговування житлового будинку та 0, 06 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться у селі Ралівка, зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та на 2/3 частки - ОСОБА_5, із відміткою «Дописаному вірити» без зазначення дати виправлення. Таким чином, виходячи із даного екземпляру державного акту нотаріусом всупереч інструкції було прийнято даний державний акт та визначено, що ОСОБА_1 успадкував лише 2/3 частки даних земельних ділянок, які належали спадкодавцю ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просив задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2І та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Самбірська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд розглядає справу без її участі.

Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Керуючись ст. ст. 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.01 2002 року, посвідчене державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори та зареєстрованого за № 2 -III, в частині визнання права на спадщину на 2/3 частин земельної ділянки, розташованої на території с. Ралівка Ралівської сільської ради Самбірського району, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0, 21га. належної спадкодавцю, ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності, виданого Ралівською сільською радою Самбірського району 01.11 1995р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №117, за ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.11 2000 року у віці 87 років, а саме: на земельну ділянку площею 0,26 га для обслуговування житлового будинку № 13 по вул. Поповича у с. Ралівка Самбірського району Львівської області та 0,06 га у с. Ралівка для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ, виданого ОСОБА_5 на підставі рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 15 вересня 1995 року №42.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя