Справа № 295/3059/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що 01 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №280/44-22 за яким останньому було надано кредит у розмірі 600000 гривень, зі сплатою 14% річних на умовах визначених договором кредиту.

Свої зобовязання за договором відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, відсотки не сплачував, заборгованість станом на 23.12.2015 року складає 2 350 377 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав зазначених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав у повному обсязі просив відмовити у його задоволенні та застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

01 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір №280/44-22 за яким останньому було надано кредит у розмірі 600000 гривень, зі сплатою 14% річних на умовах визначених договором кредиту строком до 01.11.2014 року (а.с.9-11).

Станом на 23 грудня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 2350377 гривень 01 копійку, що складається з наступного:

- 517382 гривні 09 копійок заборгованість за кредитом;

- 806426 гривень 05 копійок заборгованість за відсотками;

- 263721 гривня 15 копійок пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 292516 гривень 34 копійки пеня за несвоєчасне повернення відсотків;

- 222991 гривня 68 копійок інфляційні витрати за кредитом;

- 247339 гривень 70 копійок інфляційні витрати за відсотками (а.с4-7).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила: за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та ч.5 ст.261 ЦК).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитом, відповідач сплатив останній платіж у квітні 2008 року та вже з 10.05.2008 року починається нараховуватися заборгованість за кредитом. Тому саме з цього моменту банк дізнався про порушення відповідачем виконання зобов'язання за кредитним договором.

Тому, можна прийти до висновку, що позивач без поважних причин, навмисно затягував строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, з метою збільшення суми заборгованості відповідача по відсоткам, пені, неустойці.

3 наведеного вбачається, що строк позовної давності закінчився - у травні 2011 року.

Позивач звернувся до суду позовом про стягнення заборгованості у лютому 2016 року. Тобто прострочивши своє право на таке звернення більш, як на три роки.

Відповідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно п. 31 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10-70/0/4-13 від 16.01.2013 року "Про окремі питання застосування строків позовної давності" додатково розяснив, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду.

Одночасно було роз'яснено положення частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України, що полягає в тому, що "позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Доказів про вчинення боржником в межах позовної давності будь-яких дій. що свідчать про визнання ним свого боргу (сплата будь-якого платежу, надання банку письмової заяви про визнання боргу тощо), як і доказів на підтвердження поважності пропущення строку позовної давності, представником позивача не надано, а тому відсутні підстави для переривання перебіг) позовної давності та визнання поважними причин її пропущення відповідно до ст.ст. 264, 267 ЦК України.

Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних причин та не просив його поновити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 60, 169, 197, 209, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» відмовити за пропуском позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук