Справа № 308/4600/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді - Бедьо В.І.

при секретарі Пазяк С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» , з третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його наступним.

22 жовтня 2007 року між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір споживчого кредиту. З метою забезпечення даного кредиту, між ОСОБА_4 та банком було укладено договір поруки та договір іпотеки, за яким останній надав у заставу належне йому нерухоме майно.

У звязку із несистематичною сплатою кредиту банк звернувся до суду з позовом про стягнення залишку кредиту.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 жовтня 2010 року, що набуло законної сили, в момент проголошення ухвали апеляційного суду Закарпатської області, стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 777 575,11 грн. за кредитним договором та 1 820 грн. судових витрат.

Під час виконання вказаного судового рішення, позивач та ОСОБА_4 частково погасили заборгованість перед банком за рахунок реалізації предмету застави, проте банк донарахував додатково відсотки і сума заборгованості зростала навіть після часткової сплати боргу.

Наприкінці жовтня 2012 року ОСОБА_3 отримав від банку повідомлення про анулювання боргу, зокрема мова йшла про те, що станом на 30.10.2012 р., за підрахунками банку, такий складав 771 425,53 грн., штрафні санкції на суму 21 819,98 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат.

В повідомленні банком з огляду на приписи пп.164.2.17 ст. 164 Податкового Кодексу України зазначено, що анульована сума є його доходом, отриманим як додаткове благо, а тому він зобовязаний сплати податок з такого доходу в розмірі 17 %.

Позивач вказує на те, що законодавець не зобовязував банк у випадку анулювання боргу, подавати розрахунок сум доходу до ДПІ та повідомляти платника про подання розрахунку після анулювання боргу. Крім того зазначає, що договір споживчого кредиту від 22.10.2007 року, що укладений між Банком та ОСОБА_3 не надає право банку встановлювати його дохід, подавати за нього податкову звітність, сплачувати податки, надсилати повідомлення про встановлення доходів.

На підставі зазначеного ОСОБА_3 просить суд визнати протиправними дії ПАТ «УкрСиббанк» щодо подання до місцевої районної ДПІ м. Харькова податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, а також сум нарахованого(утриманого) з нього податку за формою № 1- ДФ, отриманого ОСОБА_3 у вигляді додаткового блага в сумі 795 065.51 грн. за 4-ий квартал 2012 року.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов від 13.06.2016 року.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення представників сторін та третю особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, судом встановлені наступні обставини справи.

22 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір споживчого кредиту №0, у відповідності до якого позичальник отримав кредит в сумі 90000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, 22.10.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №0.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 жовтня 2010 року, що набуло законної сили 28.01.2011 року, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 777 575,11 грн. за кредитним договором №0 від 22.10.2007 року та 1820 грн. судових витрат.

Позивач вказує на те, що у жовтні 2012 року отримав від банку повідомлення про анулювання боргу, який складав 771 425,53 грн., штрафні санкції на суму 21 819,98 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат.

В повідомленні банком з огляду на приписи пп.164.2.17 ст. 164 Податкового Кодексу України зазначено, що анульована сума є його доходом, отриманим як додаткове благо, а тому він зобовязаний сплати податок з такого доходу в розмірі 17 %.

ОСОБА_3 вважає протиправними дії ПАТ «УкрСиббанк» щодо подання до місцевої районної ДПІ м. Харькова податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, а також сум нарахованого(утриманого) з нього податку за формою № 1- ДФ, отриманого ним у вигляді додаткового блага в сумі 795 065.51 грн. за 4-ий квартал 2012 року.

Разом з тим з доданих представником відповідача заперечень та письмових додатків вбачається, що 28.09.2012 року ОСОБА_3 звернувся із заявами до начальника ЗЦСБ ДСБ АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_6, в якій просить розглянути питання щодо погашення ним заборгованості за кредитним договором №0 від 22.10.2007 року шляхом участі в Акції, що спрямована на погашення довгострокової простроченої заборгованості, яка станом на 28.09.2012 року становить по основному боргу 79 770 дол. США, по нарахованим процентам 47392 доларів США. ( а.с. 37-38)

Як вбачається із заяви від 28.09.2012 року, ОСОБА_3 з умовами акції ознайомлений та розуміє, що за результатом участі в акції йому буде частково анульовано борг по вищевказаному кредитному договору, що в свою чергу приведе до виникнення в нього доходу у вигляді додаткового блага та необхідності, відповідно до вимог пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п.167.1 ст.167 ПК України відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу.

Таким чином ОСОБА_3 своїм власноручним підписом на заяві підтвердив, що він погоджується з умовами та наслідками анулювання боргу.

Відтак, повідомленням Старшого менеджера Карпатського ЦДС АТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу від 30.10.2012 року вих.№31-5-22-06/3 ОСОБА_3 проінформовано, що за ним обліковується сума заборгованості в розмірі 130968,64 доларів США за кредитним договором №0 від 22.10.2007 року та АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України і АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості в розмірі 96512,64 доларів США, що складає 771425,53 грн., штрафні санкції у сумі 21819,98 грн., а також відшкодування понесених АТ «УкрСиббанк» витрат на примусове стягнення в сумі 1820 грн. Крім того в повідомленні зазначено, що відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України анульована сума заборгованості є його доходом, отриманим як додаткове благо та про необхідність сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

ОСОБА_3 категорично не погоджується зі змістом даного повідомлення і вважає протиправними дії Банку, які полягають у подачі розрахунок сум доходу до ДПІ та повідомленні платника про подання розрахунку після анулювання боргу, оскільки на його думку договір споживчого кредиту від 22.10.2007 року не надає право банку встановлювати його дохід, подавати за нього податкову звітність, сплачувати податки, надсилати повідомлення про встановлення доходів.

Однак у відповідності до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (у редакції, яка діяла станом на 31.10.2012 року) визначено, що до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Таким чином зазначеними нормами закону передбачено, що сума боргу платника, анульованого за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності, є об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб та оподатковується за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 Кодексу (15 % та/або 17 %).

Згідно пп. «д» п. 164.2.17 ст.164 Податкового Кодексу України, якщо кредитор повідомляє платника податку боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

В даному конкретному випадку АТ «УкрСиббанк» виступає у ролі податкового агента, тобто особи, яка зобовязана нараховувати і сплачувати податки від імені і за рахунок інших підприємств або громадян-платників податків, і, відповідно, вести податковий облік, надавати податковим органам звітність, а також нести відповідальність за порушення податкового законодавства (наприклад, податок на доходи фізичних осіб, внески із заробітної плати працівників до фондів соціального страхування, податок на дивіденди).

Законодавцем передбачено, що банки зобовязані забезпечити виконання покладених на них функцій податкового агента, передбачених пп. 170.4.2 п. 170.4 ст. 170 Податкового Кодексу України.

Положеннями 170.4.2., 170.4.3Податкового Кодексу України визначено, що податковий агент, який нараховує доходи у вигляді процентів, відображає у податковому розрахунку, подання якого передбачено підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 цього Кодексу, загальну суму таких нарахованих (сплачених) доходів та загальну суму утриманого з них податку. При цьому інформація щодо окремого банківського вкладного (депозитного) або поточного рахунку фізичної особи, суми нарахованих на нього процентів, а також відомостей щодо такої фізичної особи - вкладника не надається.

Оподаткування процентів (у тому числі дисконтних доходів), нарахованих (виплачених) на користь фізичних осіб з будь-яких інших підстав, ніж ті, що зазначені у підпункті 170.4.1 цього пункту, здійснюється у загальному порядку, встановленому цим Кодексом для доходів, що остаточно оподатковуються під час їх виплати за ставками, визначеними у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

П «б» 176.2 ПК України регламентовано, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. Абзац перший підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3221-VI від 07.04.2011 \

Узагальнюючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено жодних правових підстав неправомірності дій АТ «УкрСиббанк» що стосується подання до ДПІ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, а також сум нарахованого(утриманого) з нього податку за формою № 1- ДФ, оскільки банк маючи статус податкового агента такий зобовязаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

Вивчивши доводи сторони позивача стосовно того, що банк мав право списати борг виключно для двох боржників, тобто і для поручителя ОСОБА_4, суд приходить до переконання, що такі є необґрунтованими, з врахуванням зокрема того, що заяву про списання боргу по Акції подавав особисто ОСОБА_3без поручителя, погодившись з відповідними умовами акції.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 543 ЦК України солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст.526, , 598 601, 604-609, 625 ЦК України, ст. ст. 164, 168 ПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» , з третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання дій протиправними відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10-и днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд (особою, яка не була присутньою на оголошенні рішення протягом 10-и днів з дня отримання його копії)

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7