Справа № 464/4087/16-ц
пр.№ 2/464/1293/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.09.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку,-
в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду з позовом, збільшивши вимоги якого просить стягнути з відповідача в свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку за період з 01.11.2015 р. по 25.07.2016 р. в розмірі 41 920 грн. 56 коп. та 5102 грн. 42 коп. компенсації за невикористану відпустку. В обгрунтування позову покликається на те, що працював майстром Сергієвської ділянки Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, що є відокремленим підрозділом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». На виконання Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 р. «Про часткову мобілізацію» 25 червня 2014 року був зарахований до списку особового складу військової частини № НОМЕР_1 Національній гвардії України для проходження служби у військовому резерві. 11.07.2014 р. Міністерство внутрішніх справ України уклало з ним контракт про проходження служби у військовому резерві на строк п`ять років. 01.11.2015 року звільнений з роботи Краматорського управління по газопостачанню та газифікації за власним бажанням. Однак, при звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за період з 25.06.2014 р. по 04.09.2015 р., а також компенсацію за невикористану відпустку. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24.11.2015 року на його користь із відповідача стягнуто середній заробіток за період з 25 червня 2014 року по 04 вересня 2015 року в розмірі 47082 грн. 42 коп., індексацію грошових доходів в розмірі 1511 грн. 68 коп., моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Відділом державної виконавчої служби Краматорвського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду. В зв`язку із несвоєчасним проведенням розрахунку просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, а також компенсацію за невикористану відпустку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, додатково пояснивши, що червня 2014 року на роботу не виходив, оскільки проходив військову службу, в день звільнення фактично не працював. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У наданих суду письмових заперечних позов не визнав та пояснив, що більше 12 місяці, коли позивач проходив військову службу нарахування заробітної плат, компенсації за невикористану відпустку за період з 16.06.2014 р. по 04.09.2015 р. не проводились. Відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до висновку Донецької торгово-промислової палати від 06.08.2014 р. встановлено, що терористичні акти, диверсії, захоплення будівель і споруд, захоплення заручників, блокування та пошкодження об`єктів транспортної системи, відсутність ефективного контролю органів державної влади України в даному населеному пункті станом на 06.08.2014 р. унеможливлюють виконання зобов`язань, зокрема, розрахунки по оплаті праці. Сертифікатами Торгово-промислової палати України засвідчено настання непереборної сили з 01.07.2014 р. для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійснення господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, працював майстром Сергієвської ділянки Краматорського управління по газопостачанню та газифікації. Наказом №392-К від 30.10.2015 року звільнений з роботи за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України, що стверджується копією трудової книжки позивача.

Як встановлено судом, позивачу не виплачено компенсацію за невикористану відпустку, що стверджується довідкою відповідача, згідно наданого позивачем розрахунку, що не спростований відповідачем, ним не використано 32 дні відпустки за період часу збереження робочого місця та серерднього заробітку, у зв`язку із проходженням ним військової служби, тобто, з 30.05.2014р. по 01.11.2015 р.
Як встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24.11.2015 року середньоденний заробіток позивача становить 156 грн. 42 коп. Зважаючи на те, що вказана обставина встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили розмір середньоденного заробітку не підлягає доказуванню в силу ст.61 ЦПК України. Крім цього, цим же рішенням встановлено право позивача на збереження за ним робочого місця та середнього заробітку, у зв`язку із проходженням військової служби.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був зобов`язаний виплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 102 грн. 42 коп, з розрахунку 156, 42 грн. (середньоденний заробіток) х 32 (дні відпустки) = 5 102 грн. 42 коп. Враховуючи невиплату такої компенсації позивачу, суд приходить до висновку, що вказану суму компенсації слід стягнути з відповідача, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

В частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як визнано в судовому засіданні позивачем, в день звільнення він не працював, оскільки проходив військову службу, а тому, відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, обов`язок здійснення розрахунку з позивачем виникає у відповідача з дня пред`явлення ним вимоги про розрахунок. Враховуючи те, що позивачем не представлено суду жодних доказів в підтвердження факту пред`явлення відповідачу такої вимоги, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку на підставі ст. 117 КЗпП України, відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягають стягненню 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі ст.ст. 116,117 КЗпП України та керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :
позов задоволити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період з 30.05.2014р. по 01.11.2015 р. в сумі 5 102 грн. 42 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
В решті позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів після його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.
Головуюча: