Справа №366/1618/16-ц
Провадження №2/366/317/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 вересня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Гончарука О.П., при секретарі Форощі І.С., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом Красятицького споживчого товариства до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків від злочину. В своїх позовних вимогах представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Красятицького споживчого товариства завдані нею збитки в розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень), посилаючись на те, що ОСОБА_3, будучи головою правління Красятицького СТ, за згодою зборів уповноважених Красятицького СТ 20 березня 2012 року уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: с.Черемошня, вул.Набережна,36-а Поліського району Київської області з покупцем ОСОБА_4, від якої отримала гроші в сумі 20000 грн. (двадцять тисяч гривень), не вносячи їх в касу товариства, а привласнила собі. По даному факту було відкрито кримінальне провадження, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_3, на підставі ст.48 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов по справі не заявлявся.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В поясненнях посилався на те, що відповідачем Красятицькому СТ було завдано збитків, що підтверджується відповідною ухвалою суду. Кримінальне провадження було закрито за нереабілітуючими обставинами.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що відповідач збитки Красятицькому СТ не завдала, а лише отримані від продажу магазину кошти не оприходувала через касу. Отримані грошові кошти витратила на купівлю товарів, послуг та ремонт автомобіля.

Відповідач ОСОБА_3 дала пояснення аналогічні поясненням свого представника.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на даний час працює головою правління Красятицького СТ, змінивши на цій посаді відповідача.

Згідно з документами бухгалтерського обліку в Красятицькому СТ збитків не має. Зі слів інших осіб йому відомо, що ОСОБА_3 не внесла гроші в касу, після чого був суд.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм в ОСОБА_7 В 2011 або 2012 році точної дати не памятає він робив ремонт службового автомобіля. Гроші на ремонт давала ОСОБА_3 готівкою. Крім того вона давала гроші на закупівлю товару для ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що придбала у Красятицького СТ приміщення магазину та земельну ділянку за 20000 гривень. Гроші віддавала частинами особисто ОСОБА_3 На які потреби прийшли гроші їй не відомо.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено, що ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_3, на підставі ст.48 КК України було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов по справі не заявлявся. Дана ухвала вступила в законну силу.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене доведено, що відповідач, ОСОБА_3, ухвалою суду звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, а кримінальне провадження закрито. Тобто кримінальне провадження закрито по нереабілітуючим обставинам.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_3 заподіяла шкоду.

В акті про проведення перевірки операцій з продажу нерухомого майна Красятицьким СТ від 07.08.2014 року зазначено, що кошти від продажу магазину в с.Черемошня в касу не поступали, про те зазначено, що було проведено ремонт магазину в с. Радинка, проведено розрахунки за отримані товари та ремонт автомобіля, інші господарські потреби всього на суму 20000 гривень. Авансові звіти за використані кошти надались вчасно не складались.

За таких обставин суд приходить до висновку, що є вина відповідача, проте відсутня завдана шкода, а тому за таких обставин слід відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2016 року.

Суддя: О.П.Гончарук