АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6471/16 Справа № 0424/2020/12 Головуючий у 1 й інстанції - Нанічкіна Н.М. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в:

09 червня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 0424/2020/2012, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 25 липня 2012 року за заявою КП «Марганецьтепломережа» про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 6630,56 гривень та судові витрати в розмірі 107,3 гривень.

Заява про скасування судового наказу обґрунтована тим, що вона з 18 травня 1999 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2. 05 жовтня 2006 року у цій квартирі була встановлена автономна індивідуальна система опалення і правовідносини із КП «Марганецьтепломережа» були припинені та договір розірвано в двосторонньому порядку, обладнання для постачання теплової енергії демонтовано, а мешканців квартири було знято з абонентського обліку в КП «Марганецьтепломережа», про що було укладено відповідний Акт за участю представника КП «Марганецьтепломережа. Тобто, вона із 05 жовтня 2006 року не стоїть на абонентському обліку в КП «Марганецьтепломережа» та не є споживачем послуг з теплопостачання, а тому вважає, що заборгованість станом на 25 липня 2012 року у неї сформуватися не могла, на теперішній час відсутня, через що судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу - залишено без задоволення.

Поновлено виконання судового наказу № 0424/2020/2012 (провадження № 2н/0424/253/2012) від 25 липня 2012 року, виданого Марганецьким міським судом, про стягнення із ОСОБА_2 на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 6630,56 грн. та судового збору в сумі 107,3 грн.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом порушені норми процесуального права та не враховані обставини у справі, а тому просить скасувати ухвалу суду та судовий наказ.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду частково скасувати.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд виходив із того, що 05 липня 2012 року КП «Марганецьтепломережа» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію з ОСОБА_2 в розмірі 6630,56 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 107,3 гривень. Вказана заборгованість виникла за користування тепловою енергією в квартирі АДРЕСА_1. Цей факт підтверджується довідкою про нарахування до сплати за теплову енергію.

25 липня 2012 року за цією заявою був виданий судовий наказ № 0424/2020/2012 (провадження № 2н/0424/253/2012) про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 6630,56 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 107,3 гривень.

Отже, заявник помилково вважав, що судовий наказ № 0424/2020/2012 виданий на стягнення заборгованості, яка виникла за користування тепловою енергією в квартирі АДРЕСА_2, тоді як судовий наказ видано за заявою КП «Марганецьтепломережа» про стягнення заборгованості, яка нарахована за споживання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1.

Всі докази, надані заявником до заяви про скасування судового наказу № 0424/2020/2012, виданого 25 липня 2012 року, стосуються правовідносин КП «Марганецьтепломережа» із ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_3.

Той факт, що заявник проживає у АДРЕСА_2 і заборгованості за послуги з теплопостачання у вказаній квартирі не має, судом не взято до уваги, оскільки судовий наказ № 0424/2020/2012 від 25 липня 2012 року видано про стягнення заборгованості, яка виникла у квартирі АДРЕСА_1.

Також, судом встановлено, що до заяви про видачу судового наказу КП «Марганецьтепломережа» надавалася копія договору № 200311/47-11 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 29 квітня 2011 року на квартиру АДРЕСА_4. Заборгованість за цим договором станом на 29 квітня 2011 року складала 8030,56 гривень.

Заявником не надано доказів погашення вказаної заборгованості станом на дату видачі судового наказу № 0424/2020/2012.

Врахувавши встановлене, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що заява ОСОБА_2 від 09 червня 2016 року про скасування судового наказу № 0424/2020/2012 задоволенню не підлягає.

Не можуть бути підставою для скасування судового наказу доводи апеляційної скарги про те, що відповідач втратила права на квартиру АДРЕСА_4 ще у 1999 році, а укладення договору про реструктуризацію боргу було викликане тим, що вона не виключала наявності такої заборгованості, що в наступному не підтвердилося.

Відповідно до договору № 200311/47-11 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 29 квітня 2011 року на квартиру АДРЕСА_4. Заборгованість за цим договором станом на 29 квітня 2011 року складала 8030,56 гривень.

На момент звернення КП «Марганецьтепломережа» до суду із заявою 05.07.2012 року розмір боргу складав 6630,56 грн., що свідчить про часткове виконання відповідачем зобов'язань за цим договором.

Також часткове виконання відповідачем зобов'язань за цим договором проводилося і після видачі судового наказу, в тому ічислі шляхом відрахування грошових коштів із пенсії боржника..

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що укладений між сторонами договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 29 квітня 2011 року був визнаний недійсним чи розірваний. Сторони умов цього договору також не змінювали.

Тому виконання боржником зобов'язань за договором і після видачі судового наказу свідчить про визнання ним боргу.

Стягувач у своїх запереченнях зазначає про те, що залишок боргу за цим договором станом на червень 2016 року складає 2404,55 грн.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для скасування ухвали суду щодо відмови у скасуванні судового наказу, передбачені ст. 312 ЦПК України.

Разом із тим, на підставі ст.11 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року скасувати в частині поновлення виконання судового наказу № 0424/2020/2012 (провадження № 2н/0424/253/2012) від 25 липня 2012 року, виданого Марганецьким міським судом, про стягнення із ОСОБА_2 на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 6630,56 грн. та судового збору в сумі 107,30 грн., оскільки такі вимоги ніким із заінтересованих осіб заявлені не були, а також в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні відомості про те, що виконання судового наказу було зупинено чи закінчено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року скасувати в частині поновлення виконання судового наказу № 0424/2020/2012 (провадження № 2н/0424/253/2012) від 25 липня 2012 року, виданого Марганецьким міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Марганецьтепломережа» заборгованості за відпущену теплову енергію в сумі 6630,56 грн. та судового збору в сумі 107,30 грн.

Ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: