Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського міськрайонного суду м. Києва від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він виступає поручителем товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна-Інвестиційна компанія «Місто»» (далі -

ТОВ «БІК «Місто») за кредитним договором 25 жовтня 2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») та ТОВ «БІК «Місто»», за умовами якого останньому надавався кредит у межах суми кредитної лінії в розмірі 5 000 000 грн. Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2011 року встановлено, що ТОВ «БІК «Місто» ліквідовано, виключено з єдиного державного реєстру підприємств і організацій України та з єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців. У зв'язку з ліквідацією юридичної особи вважає, що порука за договором поруки припинилась.

Рішенням Подільського міськрайонного суду м. Києва від 26 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

2 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили із того, що припинення поруки позивача призведе до невиконання судового рішення, яким із ОСОБА_5, ОСОБА_3 та TOВ «БІК «Місто» на користь

ПАТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість за кредитним договором від

25 жовтня 2007 pоку та договором поруки від 25 жовтня 2007 pоку в розмірі 5 666 642,57 грн, яке ухвалено до ліквідації боржника, та набрало законної сили.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 25 жовтня 2007 pоку між ПАТ «ПУМБ» та

ТОВ «БІК «Місто» було укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надавався кредит у межах суми кредитної лінії в розмірі

5 000 000 грн якого надавався позичальникові кредит в межах суми кредитної лінії в розмірі 5 000 000 грн.

На забезпечення виконання кредитного договору того ж дня між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов'язувався солідарно і в повному обсязі відповідати перед ПАТ «ПУМБ» за виконання зобов'язань ТОВ «БІК «Місто» на умовах укладеного між ними кредитного договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

У справі, яка переглядається, судовим рішенням установлено порушення зобов'язання боржником ТОВ «БІК «Місто», зокрема рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 3 лютого 2011 року із ОСОБА_5, ОСОБА_3 та TOВ «БІК «Місто» на користь

ПАТ «ПУМБ» стягнута заборгованості за кредитним договором від

25 жовтня 2007 pоку в розмірі 5 666 642,57 грн. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від

21 грудня 2011 року встановлено, що ТОВ «БІК «Місто» ліквідовано, виключено з єдиного державного реєстру підприємств і організацій України та з єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення ст. 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Відмовляючи в задоволенні позову суди, правильно застосувавши положення ст. ст. 553, 559, 609 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до вірного висновку про те, що оскільки на момент розгляду справи та ухвалення рішення Центральним районним суду м. Сімферополя від

3 лютого 2011 року основний боржник TOB «БІК «Місто» не було ліквідовано, та порука ОСОБА_3 не була припинена.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові № 6-129цс12 від 7 листопада

2012 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського міськрайонного суду м. Києва від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська