Справа № 578/777/16-ц
провадження № 2/578/257/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2016 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду, допустивши негайне виконання рішення суду. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що сторони з 18 червня 1997 до 20 березня 2001 роки перебували у шлюбі, в якому у 1999 році народилась донька. Фактично спільне проживання подружжя припинено 22.04.2016.Дитина сторін проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, інвалідом третьої групи по зору, і отримує пенсію по інвалідності, але матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на її утримання не надає.

Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв Позивач позов підтримує з наведених у ньому підстав, Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання дитини /ас. 17, 26/..

Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень частини другої статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що сторони з 18 червня 1997 року до 20 березня 2001 року перебували у шлюбі /копії ас. 5-6/. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і його батьком записаний відповідач ОСОБА_2; дитина проживає з матірю за адресою: вул. Мезенівська, буд. 96 «а» , кв. 10 у смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, та знаходиться на її утриманні / копія ас.7, ас. 8-10/. Відповідач є інвалідом 3 групи і отримує пенсію по інвалідності загального захворювання /ас. 19/.

Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України /далі СК України/.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 181,182,184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.05.2016 1531 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком 6- 18 років станом на день розгляду справи у суді - не менше 459,30 грн. /30 % від 1531 грн./.

З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, оскільки дитина сторін проживає разом з позивачем і потребує коштів на утримання, відповідач записаний батьком неповнолітньої доньки, суд знаходить, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця. При цьому, відповідачем не надано суду доказів щодо його стану здоровя, наявності інших утриманців, які враховуються при визначенні розміру аліментів, чим не виконав вимоги статей 10,58,59 ЦПК України, і судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову з 09 серпня 2016 року.

Відповідно до статті 367 ЦПК допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 174,197, 209, 214 215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання :ІНФОРМАЦІЯ_3 « а» АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, інваліда ІІІ групи загального захворювання, аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з 09 серпня 2016 року.

В силу статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць у сумі 459,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 551 /пятсот пятдесят одну/ гривню 20 копійок судового збору, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України в УДКСУ у Краснопільському районі Сумської області, код одержувача за , ГУ ДКСУ в Сумській області, МФО 837013, рахунок одержувача 0172, код класифікації доходів бюджету 22030101, у графі «призначення платежу» вказати «*;101; ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1, Краснопільський районний суд Сумської області ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар