ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/479/16-ц
Провадження № 2-о/210/38/16
У Х В А Л А

іменем України

"24" березня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.

за участю:

секретаря судового засідання Лейбенко В.В.,

заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю за участі заінтересованої особи: відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі, КП «ЖЕО №8», Виконавчий комітет Дзержинської районної в місті ОСОБА_1 ради, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_2, звернулася в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 станом на день його смерті, тобто на 10.01.2013 року та знаходження на його утриманні, вказуючи що це їй необхідно для призначення страхових виплат як члену сім'ї померлого, що складається з одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат.

Заявник у судовому засіданні підтримала подану заяву, зазначивши, що після смерті ОСОБА_4, з яким вони разом проживали у шлюбі починаючи с 1978 року по день його смерті, вона зверталася до відділення Фонду з проханням призначити щомісячні страхові виплати, однак їй в усному порядку порекомендували звернутись до суду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання залишити заяву без розгляду, оскільки встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім'єю та знаходження на утриманні, не може розглядатись в порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, пов'язаний з встановленням права заявниці на одержання страхових виплат у звязку із смертю потерпілого.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши у сукупності представлені матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності із положеннями статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до змісту наведеної норми, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи за умови відсутності правового спору.

У той же час, відповідно до змісту частини 4 статті 256 ЦПК України суд залишає заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду, якщо під час розгляду справи буде виявлений спір про право.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення також розяснив, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом ст. 28 Закону України від 23 вересня 1999 року "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхові виплати, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 33 вказаного Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Відповідно до предмету судового розгляду визначеного заявою, вбачається існування спірних відносин з приводу призначення певних видів страхових виплат, з урахуванням обставин щодо перебування заявника на утриманні у особи з якою вона перебувала у шлюбі.

Фактично, відповідно до встановлених у справі обставин, спір про право пов'язаний з не доведенням факту проживаня однією сімєю та знаходження на утриманні, а з правом ОСОБА_2 на страхові виплати, гарантовані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" пенсійне забезпечення, та встановлені у справі обставини дають підстави вважати, що в даній справі встановлення факту повязане з вирішенням спору про право.

Таким чином, суд вважає, що встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 заявник повязує з наступним вирішенням спору про право на отримання одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат. Тобто із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження вбачається наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду.

Одночасно, у звязку з залишенням заяви без розгляду, суд роз'яснює заявнику ОСОБА_2, що вона має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 на день його смерті, тобто на 10.01.2013 року та знаходження на його утриманні, - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_2 її право на звернення до суду з позовною заявою для захисту свої прав та інтересів в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. ОСОБА_1 Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Р. Є. Скотар