АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-14», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року,

у с т а н о в и в :

У червні 2016 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ЖБК «Авіатор-14».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року відмовлено заявнику у прийнятті вказаної заяви.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник посилається на ті обставини, що суд першої інстанції обмежив та позбавив в праві звернутися до суду з вимогами про захист та відновлення порушеного права на отримання невиплаченої заробітної плати. Зазначає, що йому попередньо також було повернуто позов до ЖБК «Авіатор-14» про стягнення заробітної плати.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник боржника ЖБК «Авіатор-14», належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

_____________________________________________________

Справа № 758/7146/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10904/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

У п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, зокрема, копії трудової книжки, копії трудового договору, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Відмовляючи ОСОБА_2 у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність можливості встановити перебування заявника у трудових відносинах із боржником ЖБК «Авіатор-14», встановити чи існує така заборгованість станом на день звернення заявника до суду із зазначеною вимогою та взагалі яка існує заборгованість у боржника перед заявником, що в свою чергу, може свідчити про наявність спору про право.

Як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_2 не надано належно оформлених документів, що вказують на безспірність розрахунків та нарахувань, оскільки надано лише власний розрахунок суми невиплаченої заробітної плати, а також доказів перебування заявника у трудових відносинах із боржником.

Отже, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що на час вирішення питання про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу судом було дотримано вимог закону щодо судочинства, у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для відкриття наказного провадження з огляду на відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Посилання особи, яка подала скаргу, що йому ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року повернуто позовну заяву до ЖБК «Авіатор-14» про стягнення заробітної плати, чим відмовлено у вирішенні спору в позовному провадженні, а ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року - відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону, є безпідставними та юридично не значимими для вірно вирішеного питання про відмову у прийнятті заяви, з огляду на те, що за приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У даному випадку предметом оскарження є ухвала Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року, що і переглядається апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги колегією суддів.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 8 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова