печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи тим, що позивач 30 січня 2015 року надав відповідачу у позику 11 000 грн. строком до 1 жовтня 2015 року. Проте, відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 11 000 грн., відсотки за користування позиченими коштами у розмірі 3 296 грн. 39 коп., 3% річних у розмірі 226 грн. 93 коп., інфляційні витрати у розмірі 715 грн. 25 коп.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечив щодо розгляду справи в порядку заочного провадження у відсутність відповідача.

Відповідач до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику 11 000 грн. строком до 1 жовтня 2015 року (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У визначений договором позики строк відповідач кошти позивачу не повернув.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 11 000 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 226 грн. 93 коп., інфляційних втрат в розмірі 715 грн. 25 коп. відповідно до розрахунку позивача (а.с. 4-6), з яким суд погоджується.

Відповдіно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення процентів відповідно до вказаних положень закону, оскільки розпискою (договором позики) не передбачено їх стягнення.

Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 11 942 грн. 18 коп. (11 000 грн. + 226 грн. 93 коп. + 715 грн. 25 коп.).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1049, 1148, 625 ЦК України, ст. 10, 15, 89, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 11 942 грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя О.В.Батрин