№2/263/2660/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Кузнецовій І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Шлюбні відносини фактично припинені більше 6 років назад у зв'язку з психологічною несумісністю з відповідачем, втратою почуття кохання, відсутністю взаєморозуміння. Подальше сумісне проживання вважає неможливим та просить шлюб із відповідачем розірвати.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України суд ухвалює рішення без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.01.1990 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6,10).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя.

На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в Палаці одруження м.Маріуполя Донецької області 17.01.1990р., актовий запис №181 від 17.01.1990р., - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Томілін