У Х В А Л А

16 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку при звільненні, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» до ОСОБА_4 про визнання трудових правовідносин припиненими,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 9 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ПАТ «Сумський хлібокомбінат» відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті у даній справі за ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 липня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Сумський хлібокомбінат» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 74 678 грн. 40 коп.; індексації - 1 761 грн. 75 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 347 805 грн. 31 коп. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу - 75 161 грн. 44 коп., а разом 499 406 грн. 90 коп. При виплаті заробітної плати здійснено утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 лютого 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Сумський хлібокомбінат» відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ПАТ «Сумський хлібокомбінат» порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення суду з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема статті 233 КЗпП України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ «Сумський хлібокомбінат» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що оскільки частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, а отже невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Разом з тим, у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року надана заявником для порівняння, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі з пропуском строку встановленого статтею 233 КЗпП України, а заборгованість по заробітній платі відсутня.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Сумський хлібокомбінат» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, середнього заробітку при звільненні, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Сумський хлібокомбінат» до ОСОБА_4 про визнання трудових правовідносин припиненими до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко А.Г. Ярема