АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1963/15-ц Номер провадження 22-ц/786/366/16Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.

суддів: Лобова О.А., Абрамова П.С.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк"

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13.12.2006 року у розмірі 23094 грн. 83 коп., обґрунтовуючи позов тим, що в порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено, в зв"язку із спливом строку позовної давності.

Не погодившись з даним рішення суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити в повному обсязі його позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За нормами ч.1 ст. 308 ЦПК України,апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3900 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення наведених норм ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 23094 грн. 83 коп., яка складається з наступного: 4535 грн.79 коп. заборгованість за кредитом; 12358 грн. 02 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4625 грн. 08 коп. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1075 грн. 94 коп. штраф (процентна складова).

З наданої банком виписки з рахунку судом встановлено, що відповідач неодноразово знімав кошти з рахунку та погашав заборгованість /а.с.55-70/

Також судом встановлено, що останній раз відповідач вніс кошти на картковий рахунок 20.05.2009 року, в той час як позов про стягнення кредитної заборгованості банком до нього пред"явлено у липні 2015 року /а. с. 5/.

Від вказаної дати до подання позову до суду у липні 2015 року будь-якого погашення боргу не відбувалося, кредитні кошти з рахунку не знімалися, а лише нараховувалися штрафні санкції за порушення умов договору та прострочення платежів.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «Приват Банк», суд першої інстанції виходив з наявності підстав для застосування строків позовної давності за заявою відповідача.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За приписами частини третьої та четвертої ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із ч. 1 ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягненняна заставлене майно тощо).

Районним судом встановлено, не заперечується стрононами, що ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з письмовою заявою про застосування позовної давності /а. с. 29/.

При цьому судом також встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що для позивача трирічний строк позовної давності сплинув у травні 2013 року, в той час, як останній звернувся до суду з даним позовом лише у липні 2015 року.

Встановивши зазначені вище обставини, надавши їм належну правову оцінку, та врахувавши наявність заяви сторони відповідача про застосування строків позовної давності при вирішенні даного спору, а також те, що позивачем питання про поновлення строку позовної давності не ставилось, районний суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем трирічного строку на звернення до суду з зазначеним позовом.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процессуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційнускаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян