Справа № 303/1233/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

при секретарі Шухаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПП «Поступ» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року по справі за позовом ПП «Поступ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що ПП Поступ належить квартира №11 по вул.Пушкіна, в м.Мукачево. Суміжною сусідкою та власницею квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_1, як суміжна сусідка, самовільно збудувала на площі квартири №11, що належить ПП Поступ по цій же адресі суміжну стіну, чим відділила квартири одну від одної та захопила частину житлової площі квартири №11, що перешкоджає її використанню по всій її площі, являється самовільним будівництвом і захопленням земельної ділянки та позбавляє власника квартири №11 провести реконструкцію у наявних межах, права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, ставши власником по суті одноквартирного житлового будинку. Також використовує зазначену ділянку під плодово-ягідні та декоративні дерева і городину. Намагаючись мирним шляхом врегулювати сусідські відносини він неодноразово усно та письмово звертався до ОСОБА_1 про усунення перешкод та з проханням звільнення самовільно захопленої земельної ділянки по ширині квартири АДРЕСА_2. Відповіді одержано не було. Відповідач також відмовляється погодити межі земельної ділянки між ними. Відмова відповідача погодити межі земельної ділянки позбавляє позивача можливості одержання акту на право власності на земельну ділянку або відведення її в суперфіцій.

Зазначеним рішенням суду першої інстанції у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що судом порушено норми матеріального права які вказують на те, зазначений субєкт (сарай) це допоміжне приміщення становить єдине ціле з квартирою №11 і призначений для постійного обслуговування та забезпечення експлуатації цієї квартири, (зберігання твердого палива та інвентар я ), і окремо не обліковується, тільки реєструється в техпаспорті на квартиру і не є самостійним обєктом цивільно-правових відносин; так-як у будинку №14 вул. Пушкіна кожна квартира має окремий індивідуальний сарай, для обслуговування тільки однієї квартири, а квартира №11 не має газового опалення; крім цього, суд у своєму рішенні надав пріоритетне право відповідачу ОСОБА_1 користуватися земельною ділянкою, не вказавши правових підстав у цьому праві.

Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом першої інстанції встановлено, що у відповідності до ОСОБА_2 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26651261 від 08.07.2010 року ПП Поступ є власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно договору купівлі-продажу майна комунальної власності територіальної громади м.Мукачево шляхом викупу укладеного з одного боку Територіальною громадою міста Мукачево, в особі Виконавчого комітету, Мукачівської міської ради, від імені якої діє міський голова ОСОБА_3 та ПП Поступ в особі директора ОСОБА_2, останнім як покупцем було придбано у власність квартиру, яка згідно акту обстеження від 25.05.2010 року, знаходиться в аварійному стані з фізичним зносом - 80 % - залишки будівельних конструкцій - №11.

Відповідно до п.3.1.4 Договору покупець зобовязаний врегулювати землекористування під обєктом купівлі-продажу з міською радою м. Мукачево у відповідності до діючого законодавства України.

Згідно ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Доводи апелянта про те, що відповідач захопила частину житлової площі квартири №11, що перешкоджає її використанню по всій її площі - матеріалами справи не підтверджено.

Крім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що представником позивача не було доведено належними та допустимими доказами, що ПП Поступ є власником сараю та земельної ділянки під ним, які як він зазначає зображені на фотографії №3.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та дав належну оцінку згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПП «Поступ» - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :