АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1582/16 Головуючий 1 інст. - Хайкін В.М.
Справа № 2-1516/10 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіпенка І.С., Трішкової І.Ю.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2015 року

за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

21 вересня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - АВТ НАСК «Оранта», відповідач, страховик) на його користь суму страхового відшкодування - 79 509,22 грн., суму сплаченого державного мита - 790 грн., витрат на ІТЗ - 30,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 01.11.2007 року він з ВАТ НАСК «Оранта» уклав договір добровільного страхування транспортного засобу № К851-044/07/СТ, за умовами якого він зобов'язався вносити страхові платежі у встановлений строк та виконувати інші умови договору, а страховик зобов'язався у випадку настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування за шкоду, спричинену застрахованому транспорту внаслідок настання страхового випадку.

23 листопада 2008 року о 03:00 годині сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Shkoda Oktavia д/н НОМЕР_1, під його керуванням. За даним фактом Харківською міжрайонною прокуратурою порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

24.02.2009 року слідчим Харківської міжрайонної прокуратури було винесено постанову про припинення провадження за даною кримінальною справою.

Даною ДТП автомобілю Shkoda Oktavia були спричинені значні ушкодження.

28.01.2009 року оцінювачем Харківського філіалу ЗАТ Українського центра після аварійного захисту «Експент-Сервіс» була проведена оцінка вартості матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Відповідно до висновку експерта, звіту № 6, матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля Shkoda Oktavia в результаті ДТП складає 79 509,22 грн.

Про страховий випадок страховик повідомлений відповідно до умов договору, у передбачений строк.

Одразу після ДТП він відвіз сина ОСОБА_3 для надання медичної допомоги до лікарні, де йому запропонували здати аналіз крові на наявність етилового спирту, що він і зробив.

23.11.2008 року за направленням слідчого Харківської міжрайонної прокуратури він пройшов обстеження у Харківському обласному наркологічному диспансері. За результатами огляду складено протокол № 5319 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп'яніння. Висновок огляду - тверезий.

01.11.2007 року він уклав договір кредиту № 851/10/27-11/7-164 на покупку автотранспортного засобу з АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» на покупку автотранспортного засобу, за умовами якого йому надано кредит у сумі 76 500 грн. з виплатою 8,5 % річних за встановленим порядком погашення. У разі прострочки внесення платежів та відсотків банком нараховується пеня і штраф.

У зв'язку з відмовою ВАТ НАСК «Оранта» виплатити йому страхове відшкодування він зазнає значних збитків.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 79 819 грн.

В іншій частині в позові відмовлено.

15 березня 2011 року ВАТ НАСК «Оранта» подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2011 року заяву ВАТ НАСК «Оранта» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним заочним рішенням, 15 квітня 2011 року ВАТ НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2011 року апеляційну скаргу ВАТ НАСК «Оранта» відхилено.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2010 року залишено без змін.

ВАТ НАСК «Оранта» подано касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2012 року касаційну скаргу ВАТ НАСК «Оранта» задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2011 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ НАСК «Оранта», третя особа - АКБСР «Укрсоцбанк» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачем.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з умов Договору добровільного страхування транспортного засобу № К 851-044/07/СТ від 01 листопада 2007 року, що був укладений між позивачем та ВАТ НАСК «Оранта», положень статей 15, 16, 979, 982, 989, 990, 991 ЦК України, статей 1, 16, 21, 25, 26 Закону України «Про страхування», Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року № 114/38/15-36-18, статей 10, 11, 60 ЦПК України та тих обставин, що ОСОБА_1 порушено пункт 4.3.3 договору страхування, а саме ОСОБА_1, як особа, яка керувала застрахованим транспортним засобом, ухилився від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших токсичних речовин, що і є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Судом першої інстанції взято до уваги довідку Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім.проф. О.І. Мєщанінова від 12 травня 2009 року № 06/443 про те, що ОСОБА_1 безпосередньо після ДТП відмовився від проведення експрес-тесту на вміст етилового спирту у повітрі, що видихається, за допомогою спеціального приладу, що має сертифікат відповідності, хоча був обізнаний з умовами договору добровільного страхування транспортного засобу, та те, що на медичний огляд ОСОБА_1 доставлений о 14:00 23 листопада 2008 року, тобто майже через 11 годин після ДТП, хоча мав бути оглянутий в закладах охорони здоров'я, та доставлений до місця проведення огляду не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав його проведення.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Відповідно до умов пунктів 4.3. та 4.3.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу № К 851-044/07/СТ від 01 листопада 2007 року, що був укладений між позивачем та ВАТ НАСК «Оранта» Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування з таких причин: особа, що керувала транспортним засобом, після ДТП самовільно залишила місце пригоди чи ухилилася від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших токсичних речовин або споживала ці речовини після ДТП до відповідної констатуючої перевірки.

З довідки Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. професора О.І. Мєщанінова від 12 травня 2009 року № 06/443 та листа того ж закладу від 01 червня 2009 року вбачається, що 23 листопада 2009 року о 6.00 годині ОСОБА_1 самостійно звернувся за медичною допомогою до приймального відділення закладу. ОСОБА_1 відмовився від проведення алкотесту. У нього була взята кров на алкоголь (том 1 а.с. 46, 109, 110).

Згідно з протоколом № 5319 медичного огляду для встановлення факту вжиття психотропної речовини та стану сп'яніння від 23 листопада 2009 року ОСОБА_1, майже через 11 годин після скоєння ДТП, був оглянутий 23 листопада 2009 року о 14.00 годині. Висновок огляду: тверезий (том 1 а.с. 15).

Апеляційний суд вважає, що зазначена довідка про відсутність вмісту алкоголю у крові ОСОБА_1, видана після проведення цього медичного огляду, суперечить пункту 3.3 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України, МЮ України від 24 лютого 1995 року № 114/38/15-36-18, відповідно до якої особи, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, повинні бути доставлені до місця проведення огляду не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, які виразилися у порушенні умов договору страхування (п. 4.3.3 договору) як особи, яка керувала застрахованим транспортним засобом, після ДТП самовільно залишила місце пригоди, а також ухилилася від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших токсичних речовин є підставами для відмови їй у виплаті страхового відшкодування.

З врахуванням зазначених обставин, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у апеляційного суду нема.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.С. Кіпенко

І.Ю. Трішкова