Справа №2-453/11
Провадження № 6/639/74/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року Жовтневий районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі Луценко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 14.02.2011 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова позовні вимоги ВАТ «Незалежна страхова компанія» було задоволено, з ОСОБА_1 стягнуто 15979,02 грн. На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Харкова 07.03.2013 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Незалежна страхова компанія» 15979,02 грн. Заявник зазначає, що рішення сторонами не оскаржувалося, а отже набуло законної сили 26.02.2011 року, тому у виконавчому листі, на думку заявника, помилково зазначено, що рішення набрало законної сили 28.02.2013 року.

Заявник ОСОБА_1 просить виправити помилки, що були допущені при оформленні виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 07.03.2013 року у справі №2-453/2011, а саме дату набрання рішенням законної сили та строк предявлення виконавчого листа до виконання. Крім того, заявник просить визнати виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 07.03.2013 року у справі № 2-453/2011 таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий після закінчення строку предявлення його до виконання.

Стягувач та боржник у судове засідання не зявили ся, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що Відкрите акціонерне товариство "Незалежна страхова компанія" було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Незалежна страхова компанія", яке в свою чергу було перейменовано в Публічне акціонерне товариство "Незалежна сервісна компанія" (а.с.73-74).

Від представника стягувача на адресу суду надійшли письмові заперечення на заяву боржника, в яких він просить суд розглянути заяву за його відсутності та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, посилаючись на те, що пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)"(далі Закон № 2677-VI) не врегульовано питання про строк предявлення до виконання виконавчих документів, перебіг якого розпочався до 9 березня 2011 року, які станом на цю дату видані не були.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2677-VI врегульовано тільки питання, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Представник стягувача посилається також на довідку Вищого адміністративного суду України "Про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби" від 05.04.2012 року, в якій зазнаечно, що судам за аналогією закону слід застосовувати положення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" тобто, строк предявлення до виконання виконавчого документа, перебіг якого розпочався до 9 березня 2011 року, а виданого після цієї дати, також становить три роки.

Представник стягувача вказує, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково лише у тому разі, якщо виконавчий лист лист видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Представник стягувача зазначає, що на сьогоднішній день рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2011 року у справі №2-453/11 ніким не оскаржено, а тому воно підлягає до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню , виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 14 лютого 2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Велта» про компенсацію страхового відшкодування. Вказаним рішенням позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» в рахунок компенсації страхового відшкодування 15979,02 грн., судовий збір в розмірі 159,79 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.67-69).

З матеріалів справи вбачається, що у судове засідання 14 лютого 2011 року відповідач не зявився, про розгляд справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання.

Судом 21.02.2011 року на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві, було направлено копію заочного рішення від 14.02.2011 року для відома (а.с.70).

Крім того, судом 08.02.2013 року було повторно на адресу відповідача направлено копію заочного рішення від 14.02.2011 року. Вказана копія заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова повернулося на адресу суду 18.02.2013 року за закінченням терміну зберігання(а.с.79).

Статтею 228 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідач із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2011 року не звертався.

Згідно зі статтею 233 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Статтею 223 ЦПК України встановлено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Від позивача Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» та третьої особи Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Велта» на вказане заочне рішення апеляційна скарга не надходила.

Таким чином, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 лютого 2011 року , враховуючи відсутність відповідача у судовому засіданні 14 лютого 2011 року під час проголошення судового рішення, відповідно до вимог ч.1 ст. 294, ст. 223 ЦПК України, не могло набрати законної сили 26.02.2011 року, тобто посилання заявника на допущення помилки в цій частині у виконавчому листі та необхідності зазначення у виконавчому листі дати набрання законної сили судовим рішенням - 26.02.2011 року, суд вважає безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Станом на 9 березня 2011 року (дату набрання чинності Законом України від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі Закон № 2677-VІ)) виконавчий документ за вказаним судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2011 року не видавався.

У цій справі Жовтневий районний суд м. Харкова на підставі заяви стягувача від 02.11.2012 року видав 07 березня 2013 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» в рахунок компенсації страхового відшкодування 15979 грн. 02 коп., що підтверджується матеріалами справи, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк предявлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-711цс15 від 20 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 цієї статті державний виконавець розяснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із вимогами ст. 18 цього Закону.

Постановою державного виконавця від 08.04.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-453/2011 виданого 07.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» в рахунок компенсації страхового відшкодування 15979 грн. 02 коп. (а.с.92).

Таким чином, вказаний виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 07.03.2013 року у справі №2-453/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Незалежна страхова компанія» в рахунок компенсації страхового відшкодування 15979 грн. 02 коп., відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Приписами частини 4 статті 369 ЦПК України встановлено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Аналогічні розяснення містяться в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах».

В порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України, боржником не надано суду належних та допустимих доказів помилкової видачі виконавчого листа. Доказів виконання рішення суду боржником також не надано. Крім того, боржником не доведено наявність помилки у виконавчому листі щодо зазначення дати набрання законної сили судовим рішенням і строку предявлення виконавчого листа до виконання та відсутні правові підстави для визнання вказаного вище виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили та відсутність доказів його виконання боржником та відсутність наявності інших причин, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд не знаходить підстав для задоволення заяви боржника.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 369 ЦПК України, ст. 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк