Провадження № 2/522/2029/16
20 січня 2016 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши в судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач 25.11.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за яким просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку) від заробітку щомісячно, до повноліття дитини.
В обґрунтування позову відзначила, що з 10.11.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від спільного шлюбу 14.02.1998 року народилася дитина донька ОСОБА_3. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 18.10.2007 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу та на даний момент дитини проживає разом з позивачкою, остання повністю матеріально утримує дитину: купую їжу, одяг, взуття, повністю фінансово забезпечує всі потреби дитини. Відповідач, будучи батьком дитини, кошти на її утримання не надає, уникає від надання матеріальної допомоги у добровільному порядку, не виконує будь-яких інших обовязків з виховання дитини та догляду за нею, хоча, за твердженням позивача, відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, у звязку із чим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом.
Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання 20.01.2016 року не зявився, про час і місце був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 18.10.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №045353, наявною у матеріалах справи (а.с.3).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №151968, виданим 13.05.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації Виконкому Одеської міськради та зробленим актовим записом № 307 (4).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
У силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що наведені у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України).
Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Судом не встановлено та з боку відповідача не надано доказів того, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, або сплачує стягнення по виконавчим документам, а також не додано доказів того, що у нього є інші обовязкові додаткові витрати.
При постановленні рішення судом враховані матеріальне становище матері дитини, доходи останньої згідно довідки про доходи, виданої ПП «Косметологічна клініка «Есте-Дерм»; задовольняючи позов суд має врахувати не тільки реальний дохід відповідача чи відсутність доказів такого, а й його можливості щодо його отримання. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків з догляду та матеріального забезпечення власних дітей.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, враховуючи пояснення сторін, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, починаючи з 25.11.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 14.02.2016 року.
При визнанні розміру аліментів суд, враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.
З урахуванням положень ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить ст.184 СК України та принципам такого способу визнання розміру аліментів.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 25.11.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 14.02.2016 року.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61,174,179, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 80, 180-183, 191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 25.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, до 14.02.2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривень 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л.В.

20.01.2016