РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2685/16-ц

пр. № 2-о/759/210/16

17 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Лук'яненко Л.М.,

при секретарі - Скляренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Міністерство юстиції України в особі Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

22 лютого 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Міністерство юстиції України в особі Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою ОСОБА_2. Матір'ю, є ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_4, що підтверджено копією Свідоцтва про народження серія та номер НОМЕР_1.

Мати ОСОБА_3 народилася в ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Терновка на той час Дніпропетровської області, що підтверджено копією Свідоцтва про народження НОМЕР_2. Відповідно до даного Свідоцтва про народження її батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

У матері заявниці є рідний брат ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до його свідоцтва про народження батьком є ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Бабуся заявниці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася в селі Терновка на той час Дніпропетровської області, сьогодні даний населений пункт відноситься до Запорізької області, але паспорт вона отримала в Болгарії, оскільки проживала на території цієї країни, саме в Болгарії бабусі було видано особову картку НОМЕР_3, де зазначено її ім'я як ОСОБА_2.

Тому склалася ситуація, що одна і та сама людина за особовою карткою вважається ОСОБА_2, а в Свідоцтві про народження брата ОСОБА_2 , а в Свідоцтві про народження заявниці вона взагалі записана ОСОБА_2.

З метою виправлення даної помилки та встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заявницею було направлено письмові запити до Центрального державного архіву України, Державного архіву Запорізької області, Державного архіву Дніпропетровської області, до Запорізького та Дніпропетровського обласних архівів РАЦС та Державної Міграційної служби.

Відповіді отримано із Державної міграційної служби та Центрального архіву України всі інші вище зазначені державні органи проігнорували звернення. До Державного архіву Дніпропетровської області направлено повторне звернення, відповідь станом на день подачі цієї заяви поки не отримано.

Центральний державний архів України надав відповідь, що перевірити наявність запису про народження ОСОБА_2 не має можливості за відсутності документів.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно для оформлення відповідних документів для виїзду до Болгарії, на сьогоднішній день це є неможливо оскільки є значні розбіжності між документами виданими на території України та на території Болгарії, при чому що достеменно відомо, що помилки допущенні саме у документах виданих на території України. А оскільки вирішити ситуацію іншим окрім судового на сьогоднішній день неможливо заявник змушена звернутися до суду із даною заявою.

З цих підстав, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне належності правовстановлюючих документів а саме, що особова картка НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_2 та Свідоцтво про народження НОМЕР_2 де в графі мати зазначено ім'я ОСОБА_2 та в Свідоцтві про народження серія НОМЕР_4, де в графі мати зазначено ОСОБА_2 належить ОСОБА_2.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Заінтересована особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві від 09.03.2016 року, що подана через канцелярію суду 14.03.2016 року просять слухати справу у відсутності представника відділу.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є онукою ОСОБА_2. Матір'ю заявниці, є ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_4, що підтверджено копією Свідоцтва про народження серія та номер НОМЕР_1. (а.с. 5)

Мати ОСОБА_3 народилася в ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Терновка на той час Дніпропетровської області, що підтверджено копією Свідоцтва про народження НОМЕР_2. Відповідно до даного Свідоцтва про народження її батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_2. (а.с. 6)

У матері заявниці є рідний брат ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до його свідоцтва про народження батьком є ОСОБА_6 та ОСОБА_2. (а.с. 7)

Бабуся заявниці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася в селі Терновка на той час Дніпропетровської області, сьогодні даний населений пункт відноситься до Запорізької області, але паспорт вона отримала в Болгарії, оскільки проживала на території цієї країни, саме в Болгарії бабусі було видано особову картку НОМЕР_3, де зазначено її ім'я як ОСОБА_2. (а.с. 8)

Тому склалася ситуація, що одна і та сама людина за особовою карткою вважається ОСОБА_2, а в Свідоцтві про народження брата ОСОБА_2, а в Свідоцтві про народження заявниці вона взагалі записана ОСОБА_2.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно для оформлення відповідних документів для виїзду до Болгарії, на сьогоднішній день це є неможливо оскільки є значні розбіжності між документами виданими на території України та на території Болгарії, помилки допущенні саме у документах виданих на території України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оскільки одна і та сама людина за особовою карткою вважається ОСОБА_2, а в Свідоцтві про народження брата ОСОБА_2, а в Свідоцтві про народження заявниці вона взагалі записана ОСОБА_2, суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення - належності правовстановлюючих документів а саме, що особова картка НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_2 та Свідоцтво про народження НОМЕР_2 де в графі мати зазначено ім'я ОСОБА_2 та в Свідоцтві про народження серія НОМЕР_4, де в графі мати зазначено ОСОБА_2 належить ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.3, 4, 169, 208, 212-215, 256 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Міністерство юстиції України в особі Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт що має юридичне значення - належності правовстановлюючих документів а саме, що особова картка НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_2 та Свідоцтво про народження НОМЕР_2 де в графі мати зазначено ім'я ОСОБА_2 та в Свідоцтві про народження серія НОМЕР_4, де в графі мати зазначено ОСОБА_2 належить ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва Л.М. Лук'яненко