АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7462/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/883/К/16 Рунчева О.В.
Категорія № 57 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Бондар Я.М., Грищенко Н.М.

секретар: Чубіна А.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживачів та витребування безпідставно здобутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (надалі - ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто») про захист прав споживачів та витребування безпідставно здобутого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 вересня 2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» біло укладено договір фінансового лізингу № 000907 (надалі - Договір), а також додатки № 1 та № 2 до даного договору.

19 вересня 2015 року він перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 51600 грн., як оплату авансового платежу, згідно Договору.

Оскільки положеннями Договору передбачено, що сплата лізингових платежів, винагороди лізингоодержувача за надання послуг фінансового лізингу передбачено, що сплата лізингових платежів, винагороди лізонгоодержувача за надання послуг фінансового лізингу, комісія за супроводження договору, в продовж лізингового періоду, проводиться відповідно до встановленого Додатком № 3 до Договору - «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів», який є невід'ємною частиною основного Договору та містить істотні умови договору фінансового лізингу, які підлягають обов'язковому погодженню сторонами. Також ані змістом основного тексту Договору, ані підписаними Додатками № 1 та № 2 не встановлено у грошовому виразі розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода лізингодавця та не встановлений строк їх сплати. Як слідує із змісту основного тексту Договору № 000907 фінансового лізингу розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода лізингодавця. у грошовому виразі, та строк і сплати визначається Додатком № 3, який підписаний так і не був.

Також зазначив, що зміст основного тексту Договору та Додатків № 1 та № 2 не містить повної та достовірної інформації про фінансової послуги, що надаються ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», а тому підписання вказаних документів договору про надання фінансових послуг порушують його права, яка споживача на отримання повної та достовірної інформації про фінансової послуги.

Вважає, що, оскільки зміст умов Договору підлягали фіксації в декількох документах та підлягали підписанню сторонами, не підписання саме Додатку № 3 є обставиною, що вказує на не укладання Договору № 000907 фінансового лізингу, тому, у відповідача не виникло підстав для отримання сплаченого 19.09.2015 року ним платежу по Договору в сумі 51600,00 грн., в результаті чого ним безпідставно здійснено перерахування зазначених грошових коштів на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто».

Просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно здобуте майно, а саме - грошові кошти в розмірі 51600,00 грн., три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 67,86 грн., а також суму одержаних доходів чи доходів, які могли бути отримані відповідачем за час користування грошовими коштами в сумі 51600,00 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_2 безпідставно здобуте майно, а саме суму грошових коштів в розмірі 51600 грн. 00 коп.; три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 67 грн. 86 коп., а також судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншому відмовлено.

В січні 2016 року відповідач ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 03 грудня 2015 року.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року заява ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» про перегляд заочного рішення від 03 грудня 2015 року - залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин по справі, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Так, на думку відповідача, судом не враховано, що на момент укладання Договору, сторони в належній формі досягли згоди по всіх істотних умовах правочину та взяли на себе певні зобов'язання.

Зазначає, що вказаного Додатку № 3 між сторонами підписано не було, оскільки, відповідно до п. 4.3. Договору, момент виникнення необхідності підписання даного Додатку виникає після укладання акту приймання-передачі предмету лізингу.

Також судом не було досліджено, що Обсягом фінансування, згідно Договору, є сума грошових коштів, що становить різницю між вартістю предмету лізингу на момент його передачі та сплаченим лізингоодержувачем авансовим платежем та можливою доплатою у відповідності до умов Договору, а пункт 10. 2 Договору містить чітку формулу розрахунку суми Обсягу Фінансування з відповідними відсотками і комісіями, а тому суд дійшов хибного висновку про те, що на момент укладання Договору позивач не знав і не міг знати розмір лізингових платежів при настанні лізингового періоду або у нього була відсутня можливість підрахування Обсягу фінансування, який виникає не одразу після укладання Договору, а на момент придбання предмету лізингу.

Умовами Договору передбачена зміна вартості предмета Лізингу з моменту укладання Договору, тобто, уклавши Договір, сторони дійшли згоди, що перед придбанням предмету лізингу та в разі залишення його ціни на рівні, який був на момент укладання Договору, або її зміни у передбачених випадках, вони в будь-якому випадку повинні підписати Додаток № 3, який матиме статус невід'ємної частини Договору.

Судом не досліджено, що, відповідно до п.п. 17.2-17.6 Договору, у позивача на момент підписання Договору, не існувало питань щодо обсягу своїх прав та обов'язків, розміру лізингових платежів, комісій та ціни предмету лізингу.

Також судом не враховано, що відповідач набув майно за існуванням достатніх правових підстав, відповідно до Договору, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його зберігання та придбання у майбутньому предмету лізингу.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що при підписанні договору фінансового лізингу сторонами не було підписано та узгоджено Додаток № 3 «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами», який є істотною умовою даного договору, а тому суд вважав вказаний правочин не укладеним, оскільки не було узгоджено усіх істотних умов. Тому особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно, а також відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна та за користування чужими грошовими коштами зобов'язана сплачувати проценти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» підписано договір № 00907 фінансового лізингу (надалі - Догвір), за умовами якого, предметом фінансового лізингу є транспортний засіб марки «Toyota Avensis» (а.с. 8-19).

У цей же день, 19.09.2015 року, на підставі наданого представником відповідача рахунку, позивачем здійснено платіж шляхом перерахування грошових коштів в сумі 51600 грн. на розрахунковий рахунок відповідача № 4, призначення: адміністративний платіж (а.с. 20).

Згідно п. 8.1 Договору, сторони погодились, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають сплаті за цим договором на користь лізингодавця, відображають справедливу вартість предмета лізингу та забезпечують отримання лізингодавцем суми очікуваної на дату виконання договору відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями, встановленого АТ «Райффайзен Банк Аваль» при продажу долара США станом на дату, коли кожен платіж підлягає оплаті.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що лізинговий платіж це платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Додаток № 3 до договору).

Відповідно до визначення термінів договору:

Адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу Першого платежу, що підлягає сплаті Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення Договору, незалежно від назви визначення платежу у квитанції на сплату. Розмір платежу відображається у Додатку № 1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості Предмета договору;

Лізинговий платіж - щомісячний платіж, що сплачується Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця у строки та в розмірі відповідно даного Договору та до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування, Додаток № 3 до Договору);

Платежі - це поняття включає всі види платежів, передбачених даним Договором;

Обсяг фінансування - сума грошових коштів, що становить різницю між Вартістю Предмета лізингу, на момент його передачі, та сплаченим Лізингоодержувачем Авансовим платежем та можливою доплатою у відповідності до умов Договору. На суму Обсягу фінансування нараховуються відсотки (проценти), обсяг фінансування та відповідні відсотки підлягають сплаті Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця. Порядок та розмір сплати Обсягу фінансування визначається у Договорі та Додатку № 3 до Договору.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з п. 1.8 укладеного між сторонами договору, незалежно від наявності у Продавця Предмета Лізингу, вказаного Лізингоодержувачем в даному Договорі та за заявою лізингоодержувача, сам предмет Лізингу може бути замінений на інший предмет Лізингу до моменту купівлі Предмета лізингу. Умови такої заміни, та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній Додатковій угоді до даного Договору.

Пунктом 3.1.5 Договору передбачено, що лізингодавець зобов'язаний ознайомити лізингоодержувача з умовами даного договору та внутрішніми правилами та надати повну інформацію, яка передбачена чинним законодавством.

Згідно п. 8.5 Договору, всі планові платежі, які визначаються у Додатку № 1 та Додатку № 3 до даного Договору сплачуються лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених лізиногодавцем. Планові платежі зараховуються лізингодавцем згідно обмінного курсу долара США до української гривні на фактичну дату зарахування платежу на рахунок лізингодавця.

Пункт 9.6 Договору передбачає, що лізингоодержувач має право в останньому місяці сплати авансового внеску та/або до купівлі предмета лізингу для лізингоодержувача звернутися до лізингодавця із письмовою заявою про надання йому будь-якої іншої марки та/або моделі та/або модифікації транспортного засобу, що відрізняється від марки та/або моделі, та/або модифікації, яка зазначена у договорі та специфікації. У цьому випадку лізингодавець залишає за собою право прийняти або відхилити таку заяву в залежності від можливостей лізингодавця та /або продавця. В разі задоволення заяви лізингоодержувача та з метою виплати лізингоодержувачем не менше 50 % від вартості вже новообраного предмета лізингу на момент купівлі новообраного предмета лізингу та його передачі, лізингоодержувач зобов'язаний єдиноразово доплатити різницю такої вартості до вже сплачених авансових платежів, до моменту підписання Додатку № 3 до даного договору та до моменту купівлі новообраного предмета лізингу та передачі його лізингоодержувачу. У такому випадку сплата різниці проводиться лізингоодержувачем на підставі наданої лізингодавцем квитанції або рахунку. В разі задоволення заяви лізингоодержувача щодо заміни предмета лізингу сторони обов'язково підписують специфікацію на новообраний транспортний засіб. Остаточна вартість новообраного предмета лізингу та подальші лізингові та обов'язкові платежі будуть визначені у Додатку № 3 до даного договору, який є його невід'ємною частиною та який сторони зобов'язані підписати до моменту передачі транспортного засобу.

Відповідно до п. 10.1 Договору, лізинговий платіж це платіж, що сплачується кожного місяця лізингоодержувачем на користь лізингодавця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Кожний лізинговий платіж включає відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 21 % річних на залишок частини від обсягу фінансування; - частина від обсягу фінансування (сума яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); - комісія за супроводження договору в розмірі 7 %.

Згідно п. 16.13 Договору, додатки до договору фінансового лізингу є його невід'ємною частиною, а п. 17.2 вказує, що підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього.

Частиною 2 ст. 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: - при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

На думку колегії, оскільки сторонами при підписанні вищезазначеного Договору не було узгоджено та підписано Додаток № 3 «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами», що є невід'ємною частиною Договору та не досягнуто згоди щодо предмету лізингу, що є його істотними умовами, то даний Договір слід вважати неукладеним. При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що розмір лізингових платежів є істотною умовою Договору № 001434 від 19.09.2015 року фінансового лізингу, а відсутність підписаного сторонами Додатку № 3 свідчить про недосягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов договору, а тому він не може вважатись укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при встановленні фактичних обставин справи судом не було порушено норми процесуального та матеріального права, а посилання в апеляційній скарзі на те, що додаток № 3 міг бути підписаним на стадії передачі предмету лізингу, - не заслуговують на увагу, оскільки протирічать вищезазначеним вимогам законодавства.

Крім того, у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Я.М. Бондар

Н.М. Грищенко