АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 659/516/15-ц Головуючий у І інстанції Цесельська О.С.
Номер провадження 22-ц/791/210/16 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Лісової Г.Є.,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в уточнених вимогах якого посилався на те, що на підставі кредитного договору № 70301 від 15 травня 2002 року між сторонами відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень на строк до 15 лютого 2003 року, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у позові поставлено питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті процентів в межах строку позовної давності за період з 28 липня 2012 року по 28 липня 2015 року в розмірі 18396 гривень.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представник позивача вимоги скарги підтримала, відповідач та його представник заперечували щодо її вимог, при цьому визнали той факт, що зобов'язання за кредитним договором між сторонами не припинялося у зв'язку з його невиконанням відповідачем, проте вважали, що у задоволенні позову належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, право власності на будинок, який в забезпечення договору передавався у заставу батьком відповідача, не переходило до інших осіб, зараз належить спадкоємцям після смерті батька ОСОБА_3

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 15 травня 2002 року між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 70301, за яким останній отримав кредит в розмірі 8000 гривень під 39 % річних строком до 15 лютого 2003 року, за п. 2.6 договору позичальник зобов'язався у випадку несвоєчасного погашення основного боргу виплачувати банку 78 процентів річних від суми заборгованості, п. 5.1 договору передбачено, що він діє до повного погашення сторонами його умов, в забезпечення договору даною банківською установою з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір застави житлового будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 20000 кв.м, належного ОСОБА_3, 04 лютого 2004 року державним виконавцем на виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення боргу з відповідача на користь позивача було складено акт опису й арешту вказаного будинку, постановою державного виконавця від 28 січня 2004 року у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 виконавче провадження зупинено до визначення правонаступників, даних про виконання виконавчого напису матеріали справи не містять і відповідачем вони не надані, останнім завлено про застосування строку позовної давності, з позовом до суду позивач звернувся 04 серпня 2015 року, за його розрахунком, не спростованим відповідачем, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті процентів в межах строку позовної давності за період з 28 липня 2012 року по 28 липня 2015 року становить 18396 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову в його остаточній редакції суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, з чим колегія суддів не погоджується виходячи з такого розсуду.

Між сторонами в силу укладення кредитного договору виникли правовідносини, врегульовані його положеннями та положеннями ст. ст. 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, за якими відповідач отримав у позивача суму кредиту та зобов'язався повернути позичену суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами, проценти, у зв'язку з відсутністю іншої домовленості сторін, мають виплачуватися щомісяця до дня реального повернення позики.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 599 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином зобов'язання, встановлене між сторонами кредитного договору, у зв'язку з невиконанням його умов відповідачем, не припинилося як по сплаті суми кредиту, так і по сплаті щомісячної суми процентів.

За положеннями ст. ст. 256-258, 261, 266-267 ЦК України загальна позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три роки, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача, за умовами договору кредит відповідачем мав бути повернутий 15 лютого 2003 року, строк позовної давності до вимог про повернення суми кредиту сплив 15 лютого 2003 року, проценти за користування кредитом позичальником повинні сплачуватися щомісячно до фактичного повернення суми кредиту, за остаточними позовними вимогами позивачем заявлено до стягнення суми процентів, нарахованих на заборгованість за кредитом, в межах строку позовної давності, така вимога є вимогою основною, а не додатковою, її належить задовольнити в силу приведених вище положень цивільного права.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі умов кредитного договору між сторонами, ст. ст. 525, 526, 599, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», заборгованість за відсотками за кредитним договором № 70301 від 15 травня 2002 року за період з 28 липня 2012 року по 28 липня 2015 року у розмірі 18396 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 1523,76 гривні у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.Є. Лісова