АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/259/16 Справа № 208/3797/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалася на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом із нею. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання їх спільний дітей, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 6000 грн. щомісяця на кожну дитину до повноліття та стягнути з відповідача на її користь 216 000 грн. аліменти на утримання неповнолітніх дітей за минулий час - за один рік.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто щомісяця, починаючи з 26 травня 2015 року до повноліття дітей, аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину до повноліття дітей. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду про стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми місячного платежу. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3,7).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.6).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилалася на те, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з нею, відповідач коштів на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість (а.с.1, 2).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 статті 184 СК України (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі) - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем та, згідно податкової декларації платника єдиного податку, має дохід який за 2014 рік склав - 755 400 грн. (а.с.14, 15, 60, 61).

Позивач ОСОБА_2 також є фізичною особою підприємцем та, згідно податкової декларації платника єдиного податку, має дохід, який за 2014 рік склав - 644 000 грн. (а.с.101, 102).

З наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час виповнилося 17 років, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 15 років, а ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, виповнилося 4 роки. Діти проживають з позивачем (а.с.3, 7, 57).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі по 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього 216 000 грн. аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час - за один рік слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 07 травня 2015 року. В рішенні суду вказано, що сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство протягом останнього року (а.с.6).

З наданих матеріалів справи вбачається належних доказів на підтвердження того, що позивач не могла одержати аліменти від відповідача у зв'язку з ухиленням його від сплати аліментів та позивач вживала відповідних заходів з приводу цього, суду надано не було.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 216 000 грн. за минулий час - за один рік.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд правильно задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги стосовно ухилення відповідача від сплати аліментів та подачі позивачем заяви про розшук відповідача, який змінив своє місце проживання у зв'язку з неможливістю з'ясувати місцезнаходження відповідача є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відповіддю служби у справах дітей виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 14 квітня 2015 року на звернення позивача від 09 квітня 2015 року, з якої вбачається, що з відповідачем ОСОБА_3 було проведено роз'яснювальну бесіду щодо порозуміння у питаннях сплати аліментів та подальшого використання майна, придбаного в період шлюбу, що не підтверджує відсутність відомостей про місцезнаходження відповідача (а.с.25).

Доказів на підтвердження того, що аліменти від відповідача позивач не могла отримати, оскільки його місцезнаходження їй було не відомо також є безпідставними, оскільки доказів про оголошення відповідача у розшук після звернення позивача із заявою 24 квітня 2015 року до Заводського РВ Дніпродзержинського МУ м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, матеріали справи не містять (а.с.26).

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності рішення суду в частині визначення розміру стягуваних з відповідача аліментів - по 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, та доказів на підтвердження того, що аліментів у такому розмірі не вистачатиме на утримання дітей, матеріали справи не місять.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді