Справа № 567/1164/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Галімського П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Плосківської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до Плосківської сільської ради Острозького району про визнання права власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, мотивуючи свою заяву тим, що у власності ОСОБА_4 перебувала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 і ОСОБА_1, як спадкоємець ОСОБА_4 та ОСОБА_2, як спадкоємець ОСОБА_5, який був спадкоємцем ОСОБА_4 мають право на зазначене майно, а реалізувати його не можуть, так як за життя ОСОБА_4 не отримав свідоцтво про право власності на вказане майно та не здійснив його державної реєстрації, що неможливо зробити зараз в зв'язку з його смертю.

У судовому засіданні позивачі позов підтримали частково і просять суд визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем ОСОБА_4 за законом та ОСОБА_2, як спадкоємцем ОСОБА_5, який був спадкоємцем за законом ОСОБА_4, право власності на коридор 1-1, підсобну 1-2, житлову 1-3, кухню 1-4, зазначені як квартира №1 в технічному паспорті на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та господарсько-побутові будівлі: підвал - Пд/А-1, літню кухню-сарай - Б, льох - В, колодязь - К. Пояснили, що дане господарство належало ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначили, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 за законом, а ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом свого чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та який був спадкоємцем ОСОБА_4 за законом та не можуть реалізувати свого права на спадщину ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що він не виготовив свідоцтво про право власності на вказане майно і не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння, що неможливо зробити на даний час у зв'язку з його смертю.

Плосківська сільська рада Острозького району позов визнала повністю.

Суд, вислухавши позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що у власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 перебувала частина житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1.

Належність їм зазначеного майна підтверджується даними погосподарської книги (особовий рахунок НОМЕР_1) с. Завидів Острозького району за 1991-1995 роки, відповідно до якої встановлено, що частина спірного житлового будинку в с.Завидів Острозького району відносилась до типу "колгоспний двір" та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 17.08.1972 року) та їх син ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3), довідкою Плосківської сільської ради Острозького району №1525/02-23 від 21.12.2015 року.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст.. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 в рівних частках належала частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в АДРЕСА_1.

З технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що він складається з трьох квартир і до складу квартири №1 входять коридор 1-1, підсобна 1-2, житлова 1-3, кухня 1-4, загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: підвал - Пд/А-1, літня кухня-сарай - Б, льох - В, колодязь - К.

Отже, з 15.04.1991 року власниками зазначеного майна в рівних частках стали ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

Оскільки частка зазначеної квартири в загальному розмірі будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 не становить 1/2, то суд вважає помилковим запис про це в погосподарській книзі №5 Плосківської сільської ради за 2006-2010 роки, а отже дані про частку майна, належного ОСОБА_4, зазначені в довідці Плосківської сільської ради Острозького району №0223/464 від 22.06.2015 року не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця та його дружина.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.08.2002 року, встановлено, що спадкоємцем майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_6 Таким чином, в судовому засідання встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, а отже, за правилами ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, спадщину після його смерті прийняв ОСОБА_4, як такий, що проживав з ним на час смерті спадкодавця, а отже такий, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується даними погосподарської книги Плосківської сільської ради Острозького району за 2001-2005 роки.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.12.2004 року, вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її син ОСОБА_4 Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, а отже, за правилами ст.524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом та такий, що проживав з нею на час смерті спадкодавця, а отже такий, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується даними погосподарської книги Плосківської сільської ради Острозького району за 2001-2005 роки.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Належне ОСОБА_4 майно, за правилами ст. 1268 ЦК України, успадкували ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - його двоюрідні брати, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5, свідоцтвом про народження ОСОБА_5, виданим 12.04.1955 року районним бюро ЗАГС м.Здолбунова, свідоцтвом про народження ОСОБА_13 №42 за 1928 рік, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, свідоцтвом про укладення шлюбу батьків ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідоцтвом про одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 серії НОМЕР_6, оскільки в визначений законом шестимісячний термін подали до Острозької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою зазначеної установи №1114/01-16 від 18.11.2015 року та матеріалами спадкової справи №82/2011.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи №27/2013, заведеної після смерті ОСОБА_5 встановлено, що заповітів від його імені не складалось.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Належне ОСОБА_5 майно, за правилами ст. 1268 ЦК України, успадкувала ОСОБА_2 - його дружина (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_8), оскільки постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та протягом строку для прийняття спадщини, визначеного ст.. 1270 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини, а діти спадкодавця - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в цей же строк подали заяви про відмову від спадщини.

З довідки КП "Рівненське ОБТІ" №384 від 17.08.2015 року вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2015 року встановлено, що нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_4 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст..1216. 1261, 1268 ЦК України ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті ОСОБА_5, то за кожним з спадкоємців слід визнати право власності на 1/2 частку квартири №1, що складається з коридору 1-1, підсобної 1-2, житлової 1-3, кухні 1-4, загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: підвал - Пд/А-1, літню кухню-сарай - Б, льох - В, колодязь - К, які знаходяться в АДРЕСА_1

На підставі ст.524, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом ОСОБА_5, який був спадкоємцем за законом ОСОБА_4 право власності на квартиру №1, що складається з коридору 1-1, підсобної 1-2, житлової 1-3, кухні 1-4, загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: підвал - Пд/А-1, літню кухню-сарай - Б, льох - В, колодязь - К, які знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.