Справа № 585/882/16-ц
Номер провадження 2/585/274/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі : головуючого - судді Євлах О.О., за участю: секретаря - Дмитренко М.О., позивача - ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, вона є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1. В даному будинку крім неї не проживають, але є зареєстрованими- колишня цивільна дружина її сина з власним сином від першого шлюбу - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За період з жовтня 2009 року по день звернення до суду з даним позовом відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, витрати з обслуговування будинку не проводять, всі обов'язки , що випливають по утриманню будинку покладені тільки на неї - ОСОБА_1

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Додатково пояснила, що вона є колишньою цивільною дружиною сина позивача, дійсно лише зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм сином від першого шлюбу - ОСОБА_3, але вони ніколи там фактично не проживали.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема , про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст.. 386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджати своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину власником будинку по АДРЕСА_1 є - ОСОБА_1. ( а.с.7-8).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 власником будинку - є ОСОБА_1 ( а.с.4).

Згідно довідки за вих. № 1587 від23.12.2015 року вданої Пустовійтівської сільською радою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в АДРЕСА_1 з 30.10,2009 року, але за вказаною адресою не проживали і не проживають. ( а.с.9).

Таким чином, судом встановлено, про що свідчать всі зібрані по справі докази, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не проживають більше одного року , а отже не несуть будь-яких витрат з утримання будинку, та не приймають участь у спільному побуті; втратили інтерес до спірного житла, а тому є підстави визнати їх такими , що втратили право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 319,391,386,405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 82, 212 ЦПК України, 9,71,72 ЖК УРСР,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після проголошення, якщо не буде подано апеляційну скаргу.

У випадку подання апеляційної скарги на рішення суду - рішення набирає чинності у день розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах