Справа № 2607/382/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А. ,

при секретарі - Іванюк І. О.,

В С Т А Н О В И В :

28.12.2011 року, а уточнивши вимоги 22.02.2012 року та 30.03.2012 року, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та просить:

-«Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1;» (а.с.а.с.2-4,22-25,32-35)

Свою вимогу мотивує тим, що вищевказана квартира належить на праві власності їй та ОСОБА_3.

Відповідач в ній лише зареєстрований та не проживає за вищевказаною адресою більше 3-х років.

Згідно із заочним рішенням суду від 28.05.2012 року, позов задоволено та вирішено:

-«Визнати ОСОБА_2 втратившим право користування АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 94 (дев»яносто чотири) грн.10 коп., як сплачений судовий збір за звернення до суду.» (а.с.64)

11.01.2016 року, до суду надійшла заява ОСОБА_4, яка представляє інтереси ОСОБА_2, в якій просить:

-«Скасувати заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 28 травня 2012 року яким відповідач ОСОБА_2 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням» (а.с.72-73)

Заяву мотивує тим, що:

-«Заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 28 травня 2012 року є незаконним та таким, що підлягає перегляду з наступних підстав.

Свою вимогу позивач мотивує тим, що вищевказана квартира належить на праві власності їй та ОСОБА_3 .

Вказане не відповідає дійсності.

Квартира на праві власності зареєстрована за позивачкою та відповідачем.

Позивачка звернулась до Подільського районного суду М.Києва, та за заявою накладено арешт на вказану квартиру з метою недопущення реєстрації нового власника ОСОБА_3

Справа в тому, що згідно документів на право власності, вказана квартира належить позивачу та відповідачу.

ОСОБА_3 власник лише за рішенням суду, але не має можливості зареєструвати належну йому частину квартири на себе.

Більш того, він не проти того, щоб відповідач був зареєстрований за вказаною адресою.

Його права порушуються більш позивачем ОСОБА_1

Справа розглянута без участі відповідача, третіх сторін.

Згідно ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд може ухвалити заочне рішення.

У даному випадку відповідач не був належним чином повідомлений, не отримав позовної заяви.

Позивачу було відомо місцезнаходження відповідача та номер його телефона, але вона навмисне це скрила.

Всі вище викладені підстави вказують на те, що заочне рішення винесено незаконно і порушує конституційне право відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 не знали вказане рішення.

25 грудня 2015 року було отримано заочне рішення представником в інтересах ОСОБА_2

П'ять днів припадають на вихідні дні.

Прошу поновити строк оскарження заочного рішення.»(а.с.72-73)

В судове засідання сторони не з»явилися.

Від ОСОБА_4 надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату, по причині зайнятості в іншому судовому процесі.(а.с.121)

Від ОСОБА_5, який представляє інтереси ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також надійшла заява про розгляд заяви без його та сторін, яких він представляє, в задоволенні заяви просить відмовити.(а.с.113)

Інші учасники, в судове засідання не з»явилися, причин неявки не повідомили.

Ознайомившись із заявами суд, керуючись ст.231 ч.1 ЦПК України ухвалив, заяву розглянути без участі сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Такого висновку суд дійшов на підставі на ст.232 ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається із судових повісток, розгляд справи призначався на 16.02.2012 року (а.с.14), на 15.03.2012 року (а.с.17), на 13.04.2012 року (а.с.а.с.31,36), на 28.05.2012 року (а.с.46).

Як вбачається з розписок відповідача на поштових повідомленннях, про розгляду справи, призначений на 15.03.2012 року (а.с.29), на 13.04.2012 року (а.с.а.с.55,56) та на 28.05.2012 року (а.с.57), він був повідомлений належним чином, а тому у суду відсутні підстави для скасування заочного рішення по причині того, що судові повістки відповідач не отримував.

Крім того, ОСОБА_4 не надала докази, які не були досліджені судом при постановленні заочного рішення і свідчать про те, що вищевказана квартира належить на праві власності також і відповідачу.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.231,232,293,294 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви, ВІДМОВИТИ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. А. Роман