Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 335/4903/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко Л.Ю.
Провадження № 22-ц/778/3231/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до судді Апеляційного суду Запорізької області Симонця Олександра Івановича про визнання порушень при здійсненні правосуддя,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з позовом до судді судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання порушень при здійсненні правосуддя, в якому зазначив, що під час судового засідання під головування відповідача при розгляді його скарги по кримінальній справі була відхилена його заява про відвід прокурора, який приймав участь в судовому засіданні без форменого одягу, а також був непідготовлений до розгляду справи.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд визнати порушення відповідачем конституційних прав позивача в розумінні ст.ст. 8, 68 Конституції України при здійсненні правосуддя.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_3, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, до судді Апеляційного суду Запорізької області Симонця О.І. про визнання порушень при здійсненні правосуддя.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який правомірно відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3, який в порядку цивільного судочинства звернувся з позовом до судді судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_5 про визнання порушень при здійсненні правосуддя. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції правильно виходив із того, що позов ОСОБА_3 не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 оскаржує процесуальну діяльність судді під час здійснення правосуддя при розгляді скарги під час судового засідання.

Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів», у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Враховуючи викладене, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заявлена позивачем вимога не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, оскільки суддя, як особа, яка здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі, за винятком випадків прямо передбачених законом та випадків, коли суддя виступає в якості будь-якої особи у справах, що не пов'язані із здійсненням ним правосуддя.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального права, а тому підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: