Справа № 754/2770/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Уманського С.О.

відповідача - ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4 та адвоката Буркацького В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарчук Оксана Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після померлого 26.01.2014р. батька ОСОБА_8.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (повторним), виданим 29.08.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 1665.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_8 заповіт не склав.

Позивач є рідною донькою ОСОБА_8 від першого шлюбу, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом.

На момент смерті ОСОБА_8 перебував в другому шлюбі з ОСОБА_3, в якому народилося двоє дітей: ОСОБА_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_8 здійснюється за законом у відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України усіма вищезазначеними особами.

З огляду на те, що ОСОБА_8 багато років мав іншу сім'ю та дітей, разом з позивачем не проживав, спілкуючись та убачившись не часто, крім того, спадкодавець час від часу перебував за кордоном в Чеській Республіці по роботі, останній раз позивач з батьком бачилась 31.12.2013 року, а спілкувалась телефоном 07.01.2014 року.

При спілкуванні телефоном позивач та її батько домовились зустрітися у березні 2014 року, відсвяткувати жіноче свято.

Зателефонувавши в березні, як вони попередньо і домовлялися, на мобільний телефон батька, слухалку взяв ОСОБА_10 (син ОСОБА_8 від другого шлюбу і брат позивача по батькові), який сказав, що батька немає, проте який не повідомив, що батько помер, а не просто від»їхав, тощо.

З огляду на те, що ще на початку 2014 року позивач завагітніла, вагітність була важкою, вона займалася своїм станом здоров»я і чекала, допоки батько вийде на зв»язок.

Згодом позивач таки дізналась, що її батько помер.

Оскільки відповідач та її діти не повідомили про смерть батька, позивач не мала змоги бути присутньою ні на похоронах, ні на поминках на 9 та на 40 днів.

Крім того, відповідач намагалась зробити все, щоб позивач не дізналась про смерть батька якомога довше.

Так, у заяві про прийняття спадщини відповідач ОСОБА_11 та її повнолітній син ОСОБА_9 (який згодом відмовився від прийняття спадини) навіть не зазначили позивачку, як спадкоємця першої черги за законом, хоча їм було відомо про існування позивачки, про її право на спадкування нарівні з ними.

Дізнавшись про смерть батька, позивач одразу намагалась звернутись до офіційних органів за отриманням Свідоцтва про смерть, однак, на той час у неї був втрачений паспорт громадянина України, що пдтверджується довідкою, і вона займалась отриманням нового паспорту.

Після отримання паспорту громадянина України, 29.08.2014 року позивач отримала Свідоцтво про смерть батька (повторне), розуміючи, що пропустила встановлений законом строк для подачі заяви нотаріусу. У цей період часу стан здоров'я суттєво погіршився у зв'язку з вагітністю, вона не мала фізичної можливості звертатись до будь-яких офіційних органів з питань прийняття спадщини, поки не народила дитину і не почала почувати себе краще.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син - ОСОБА_12 і 13.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Назарчук Оксани Миколаївни, із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8

Враховуючи те, що про смерть батька позивач дізналась із запізненням, крім цього, з декількох причин, кожна з яких окремо і у сукупності не залежали від волі і бажання позивачки, - тяжкої вагітності, втрати паспорту громадянина України, які позивач просить визнати поважними, вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

У зв'язку з наведеними вище обставинами, які позивач підтримала у судовому засіданні, будучи допитаною, як свідок, та її представник, просили позов задовольнити, встановити додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє також від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що позивач була проблемною дитиною, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за життя чоловіка, який відчував свою провину і намагався владнати усі питання, в тому числі й фінансові, щоб вирішити проблеми своєї доньки від першого шлюбу. Саме тому, на її думку, позивач за життя батька отримала все їй належне. Крім того, зазначила, що свідомо не мала на меті обмежити позивачку у інформації про смерть її батька, просто її чоловік помер раптово і у той час просто думок не було щодо позивачки, бо усі, хто цікавився, знали про смерть ОСОБА_8

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що зазначені позивачем обставини не є поважними причинами пропущення нею встановленого законом строку на прийняття спадщини. Необізнаність позивачки про смерть батька не є поважною причиною, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України; втрата паспорту громадянина України не перешкоджає зверненню особу до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини навіть по пошті, оскільки законодавство не передбачає надання особою паспорта при цьому; тяжкий фізичний стан в силу вагітності не підтверджується доказами, які надала позивачка, оскільки надана нею довідка свідчить про перебування на лікуванні протягом невеликого проміжку часу.

Посилання позивачки на те, що відповідач при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини не повідомила нотаріуса про наявність ще одного спадкоємця за законом першої черги, представники просили оцінити критично, оскільки закон не містить такого юридичного обов'язку спадкоємця, який вчасно і у встановленому порядку прийняв спадщину.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарчук О.М. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв»язку, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8, що підтверджується наявним у спадковій справі Свідоцтвом про смерть, виданим 27.01.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, та наявним у справі Свідоцтвом про смерть (повторним), виданим 29.08.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (актовий запис № 1665).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На момент смерті ОСОБА_8 заповіт ним не складався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №36741550 від 26.02.2014 року.

Спадкоємцями за законом першої черги є: позивач ОСОБА_1 (дитина ОСОБА_8 від першого шлюбу), про що свідчить Свідоцтво про народження, видане 06 грудня 1983 року Дарницьким відділом ЗАГС, актовий запис № 4375; відповідач ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_8) та діти ОСОБА_8 від другого шлюбу - ОСОБА_9 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом встановленого законом 6 місячного строку з заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та у власних інтересах, а також від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9.

У заявах про прийняття спадщини вони зазначили, що інших спадкоємців померлого, крім них, немає.

26.01.2014р. ОСОБА_9 від своєї частки у спадщині відмовився, що підтверджується наявної у спадковій справі заявою.

Позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Назарчук О.М. 13.11.2014 року, пропустивши строк для прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доводи позивача про те, що вона не була обізнаною про смерть батька, підтверджуються наданими суду доказами і не спростовані доказами, наданими відповідачем.

Однак, суд, оцінюючи вказані доводи позивача, враховує наступне.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Саме такі правові позиції викладені у ряді постанов Верховного Суду України (від 26 вересня 2012 року - справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року - справа № 6-1486цс15 та інші) .

При цьому, Верховний Суду України виклав наступну правову позицію у справі № 6-1486цс15:

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи надані позивачем суду докази відсутності неї паспорта громадянина України (довідка № 4/4317 від 19.12.2014 року, видана РВ ГУ ДМС України в Деснянському районі м. Києва), наявні в матеріалах справи докази перебування позивачки у стані вагітності і подальших пологів (довідка лікаря від 29.10.2014р.), не спростовані відповідачем докази того, що про смерть батька позивач дізналася після спливу шести місяців після його смерті і отримала паспорт також після спливу цього строку, що у сукупності дає підстави для висновку про наявність об'єктивних, непереборних (тобто таких, на які позивач не могла вплинути), істотних труднощів у позивача на вчинення необхідних дій протягом встановленого законом строку, позивачці слід визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці.

За таких обставин зазначені позивачем обставини слід визнати поважними.

При цьому, суд критично оцінює доводи представників відповідача про те, що позивач могла без паспорту подати заяву про прийняття спадщини, оскільки відповідно до п. 3.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса; згідно п. 3.5. цього ж Порядку якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Отже, у будь-якому випадку, ні встановлення особи, ні нотаріальне посвідчення підпису не було можливим без паспорту.

Факт фізичного стану жінки у період вагітності та пологів також є загальновідомим і не потребує окремого підтвердження, законодавство встановлює відповідні соціальні гарантії на цей період.

Оскільки надані позивачем докази дають підстави для висновку про те, що причини пропущення нею встановленого законом 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька слід визнати поважними причинами, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1268, 1272 ЦК України ст.ст. 10, 57-58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не були присутні під час проголошення рішення в судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: