АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/815/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, , третя особа: ОСОБА_5, Головне управління юстиції м. Києва про визнання прав на спадкове майно, що було приховане іншим спадкоємцем та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не в достатній мірі дослідив обставини справи, не врахував докази та мотиви необхідності застосування заходів забезпечення позову. Зазначив, що існує реальна загроза невиконання рішення в майбутньому,

В судовому засіданні апеляційну скаргу представник підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Разом з тим, ОСОБА_2 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру 406, буд.2/30, вул. Княжий Затон в м. Києві, що належить ОСОБА_6. та ОСОБА_7

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви провживатя заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кв.406, буд.2/30, вул. Княжий Затон в м. Києві, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7які не є відповідачами у справі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з постановленою ухвалою суду, відхиляє апеляційну скаргу і залишає без змін ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді