233 № 233/2337/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
/М о т и в о в а н е/
26 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Наумик О.О.,
за участі секретаря Сухоставець Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
11 квітня 2011 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №210/8/11 між Банком, Відповідачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2.
11 квітня 2011 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором було укладено Договір поруки №210/8/12 між Банком, Відповідачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_3.
Відповідно до п.1.1. Договорів поруки Поручителі зобовязалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання Позичальником його обовязку, що випливає з укладеного між Позичальником і Кредитором договору кредиту №210/7/9 від 11.04.2011 р., в розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором, щодо повернення кредиту, виплати відсотків за кредитом, комісій, неустойок в розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором.
Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов Кредитного договору свої зобовязання перед Банком не виконав.
В результаті порушення умов кредитного договору №210/7/9 від 11.04.2011 р. станом на 20.04.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 112626,76 грн., яка складається з:
-пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3833,37 грн.;
-пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 8550,39 грн.;
-інфляційні витрати за кредитом - 1334,89 грн.;
-інфляційні витрати за відсотками 3353,40 грн.,
яку просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову та на згоду із заочним розглядом справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином - в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі, на сайті суду, у судове засідання не зявилися, заперечень проти позову суду не надали.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.
Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 546, 553-554, 610-611, 625, 629, 651,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України, згідно з якою у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
11 квітня 2011 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, було укладено Договір поруки №210/8/11 між Банком, Відповідачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2 (а.с.22-23).
11 квітня 2011 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, було укладено Договір поруки №210/8/12 між Банком, Відповідачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_3 (а.с.24-25).
Відповідно до п.1.1. Договорів поруки Поручителі зобовязалися перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за невиконання Позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 всупереч умовам Кредитного договору не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.
В результаті порушення умов Кредитного договору станом на 20.04.2016 р.сума заборгованості за Кредитним договором за розрахунком позивача, не спростованим стороною відповідача (а.с.29-6-28), становить 112626,76 грн. 76 коп., а саме:
-пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3833,37 грн.;
-пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 8550,39 грн.;
-інфляційні витрати за кредитом - 1334,89 грн.;
-інфляційні витрати за відсотками 3353,40 грн.
Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований.
По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені, виходячи з такого:
Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).
Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».
Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за реєстрацією є м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені необґрунтованими.
Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором станом на 20.04.2016 р. визначений судом в розмірі 100243 грн.:
-інфляційні витрати за кредитом - 1334,89 грн.;
-інфляційні витрати за відсотками 3353,40 грн.
Підсумовуючи, суд дістає висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог, стягнення з відповідачів суми кредитної заборгованості у визначеному судом розмірі.
Вирішуючи питання щодо вимоги солідарного порядку виконання стягнутої заборгованості, суд виходив з такого:
Статтею 554 ЦК України передбачена можливість встановлення поруки щодо виконання одного і того ж зобов'язання з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладання одного договору декількома поручителями - ч.3 ст.554 ЦК України. У випадку укладання одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником і солідарно між собою. Законом не заборонено укладання й кількох договорів поруки на виконання того ж самого зобов'язання, але в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Укладення двох окремих договорів поруки не виключає можливості стягнення заборгованості за основним зобов'язанням солідарно з боржника і з кожного з поручителів окремо, а лише унеможливлює солідарний обов'язок перед кредитором двох поручителів, які не давали поруку спільно.
Викладене узгоджується з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 6-185 цс14, постанова по якій була ухвалена17.12.2014 р.: «Відповідно до частини третьої статті 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Норми закону, якими врегульовано порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.».
Виходячи з наведеного, суд дістає висновку про стягнення суми кредитної заборгованості з відповідачів окремо, кожен з яких поручився відповідати за виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі.
У звязку із частковим задоволенням позову суд у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує позивачеві з відповідачів понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1503,65 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, зважаючи що чинним законодавством не передбачений солідарний порядок сплати судового збору, на що звертає увагу Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (постанова №10 від 17.10.2014 р.), вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 501,22 грн.
Керуючись ст.ст. 209,212-216, 88, 224-226 ЦПК України, , суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 210/7/9 від 11 квітня 2011 року в сумі 100243 (сто тисяч двісті сорок три) грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 210/7/9 від 11 квітня 2011 року в сумі 100243 (сто тисяч двісті сорок три) грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 501 (пятсот одна) грн. 22 коп. з кожного.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом де сяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя