АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1786/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43,46 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівМіщенка С. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. З відповідачем двічі перебувала у шлюбі, а саме з 21 грудня 1991 року по 5 листопада 1996 року та з 8 серпня 2003 року по 27 травня 2014 року. В період перебування у шлюбі він постійно проживав у даній квартирі та був зареєстрований в ній, як член сім'ї.

Після розірвання шлюбу 27 травня 2014 року, відповідач виїхав з квартири, та більше року не проживає у ній. У 2015 році ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування даною квартирою, однак відповідач пообіцяв позивачці виписатись, а натомість попросив дозволити йому вивезти меблі з квартири. У листопаді 2015 року меблі з квартири він вивіз, але з реєстрації так і не знявся.

Оскільки відповідач більше року не проживає за місцем реєстрації, просила визнати ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року позовні вимоги задоволено. Ухвалено визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись, що рішення суду не відповідає обставинам справи та винесене з порушення норм матеріального права, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення , яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення із наступних підстав.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2014 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, який був зареєстрований 08 серпня 2003 року у відділі РАГС Смілянського міського управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 298, був розірваний.

ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності (а.с.7).

Відповідно до довідки ОК «Сміла» № 201 від 27 квітня 2016 року, у вищевказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_7, дві її доньки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, який за місцем реєстрації фактично не проживає з 28.05.2014 року (а.с.9)

З актів складених сусідами 15.01.2015 року, 17.05.2015 року, 02.06.2015 року, 27.11.2015 року, 19.01.2016 року, 30.03.2016 року, 23.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 не проживає з 28.05.2014 року за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 47 Конституції України, гарантовано право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вірно прийшов до висновку, що правовідносини з приводу користування членами сім'ї власника житлового будинку жилим приміщенням у цьому будинку регулюються ст. 156 ЖК України та ст.405 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідач, як член сім'ї позивачки, мав право користуватися жилим приміщенням і припинення сімейних відносин з позивачкою не позбавило його цього права. Однак, право на користування житлом, що належить позивачці, відповідач може втратити у разі його відсутності за місцем проживання без поважних причин понад один рік.

Відповідач в суді першої інстанції підтвердив той факт, що він з 21 січня 2015 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Поважності причини свого не проживання в спірній кімнаті апелянт не вказав і в апеляційній скарзі. В апеляційній скарзі апелянт не заперечує факт свого не проживання в даній квартирі та не вказує причину не проживання, яка може бути визнана поважною.

Звертаючись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом позивачка вказувала, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2015 року, квартплату і комунальні платежі не сплачує, квартирою не користується. Крім того, в квартирі немає його особистих речей і він не є членом її сім'ї.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач втратив право користуватися житловим приміщенням, а тому вірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :