У Х В А Л А

Справа №338/765/16-ц

28.09.2016 смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Богородчанського району Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмови у виділенні земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Богородчанської селищної ради Богородчанського району в якому поставив питання про визнання протиправними та скасування двох рішень сесії сільської ради. Зокрема оскаржив рішення сесії від 15.07.2016 року №207, яким йому відмовлено у наданні земельної ділянки у бажаному місці під будівництво індивідуального гаража і одночасно просив зобовязати селищну раду прийняти рішення, яким надати йому земельну ділянку для гаражного будівництва, що знаходиться на прибудинковій території по вул. Шевченка, 41 в смт.Богородчани.

Також ставить питання про скасування рішення №205 від 15.06.2016 року щодо відмови Богородчанської селищної ради за його заявою вилучити у нього на користь його сина ОСОБА_2 земельну ділянку, яка попередньо у 2015 році була виділена йому під будівництво гаража.

Заявлені вимоги в судовому засіданні мотивував тим, що являється інвалідом війни 2 групи і як учасник бойових дій в Афганістані користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Протягом 2014 року неодноразово звертався до селищної ради з проханням надати йому земельну ділянку для будівництва гаражу. У травні 2014 року його заяву задовольнили і надали йому земельну ділянку для будівництва гаража по вул. Могильницького. Однак, через певну віддаленість від його місця проживання, він не скористався цією ділянкою і не приступав до виготовлення проектної документації по її відведенню та не розпочинав будівництво гаража.

Водночас, у 2012 року він та інші жителі будинку по вул. Шевченка, 41 в смт. Богородчани звернулись до архітектурно планувального бюро з приводу розроблення проектних пропозицій щодо можливості розташування блоку гаражів на прибудинковій території їх будинку, на місці колишніх складських приміщень для зберігання твердого палива. Такі проектні пропозиції були розроблені і він представив їх у селищну раду. Однак сесія селищної ради неодноразово відмовляла у задоволенні його заяви і востаннє таке рішення було винесено 15.06.2016 року №207. Оскільки у попередніх своїх рішеннях сесія посилалась на те, що йому уже було виділено земельну ділянку для будівництва гаража, то 18.05.2016 року він подав до селищної ради заяву у якій зазначив, що відмовляється від наданої йому земельної ділянки для гаражного будівництва по вул. Могильницького в на користь його сина ОСОБА_2, який має статус учасника АТО. Рішенням сесії від 15.06.2016 року №205 у задоволенні цієї заяви також було відмовлено. Вказані рішення вважає безпідставними, винесеними з порушенням ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка зобовязує інвалідам війни надавати першочергове право на спорудження гаражів поблизу будинків. Крім того, зазначає, що ст. 42 ч.2 ЗК України передбачає, що земельні ділянки на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку і порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Селищна рада при прийнятті оскаржуваних рішень думку співвласників проігнорувала. Тому просив скасувати оскаржувані рішення і зобовязати селищну раду прийняти рішення, яким надати йому земельну ділянку для гаражного будівництва, яка знаходиться на прибудинковій території будинку по вул. Шевченка, 41 в см. Богородчани відповідно до проектних пропозицій.

Представники Богородчанської селищної ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнали. Вказали, що сесія селищної ради, приймаючи рішення за заявами ОСОБА_1І, діяла у межах своїх повноважень і прийняті рішення є законними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі в частині оскарження рішення сесії селищної ради №207 від 15.06.2016 року та зобовязання прийняти рішення, яким надати позивачу земельну ділянку для гаражного будівництва слід закрити на підставі ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки вказаний спір не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Така позиція суду грунтується на тому, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС ). Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС розтлумачив, що поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Вимоги позивача в цій частині стосуються перевірки правомірності відмови відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу. Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач здійснював виключно владні управлінські функції на основі законодавства. Обставини справи, встановлені судом, не дають підстав вважати, що між сторонами виник спір про право цивільне.

За таких обставин провадження у цивільній справі у цій частині слід закрити, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст. 205 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі в частині позовних ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради з приводу про визнання незаконним та скасування рішення №207 від 15.06.2016 року та зобовязання прийняти рішення, про надання земельної ділянки для гаражного будівництва на прибудинковій території по вул. Шевченка, 41 в смт.Богородчани.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя