У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2014 року на перехресті вулиць Л. Гавро та Приозерної у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Москвич», під керуванням ОСОБА_6 та «Фольксваген Тігуан», під керуванням ОСОБА_4 Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_6, якого було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що свідчить постанова Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2014 року. Внаслідок пригоди автомобілю позивача було завдано механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком є приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія»). 27 червня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв'язку з чим ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» прийняло рішення про виплату 12 892 грн 71 коп. (без урахування франшизи у розмірі 1 тис. грн). Оскільки відповідач ремонт автомобіля не виконував, а автомобіль ОСОБА_4 перебував на гарантії, тому позивачка звернулася до офіційного дилера для виконання ремонту, розмір якого становив 17 074 грн 70 коп. Таким чином, просила стягнути на свою користь суму страхового відшкодування, пеню, інфляційні нарахування та три проценти річних.

Рішенням Оболонського районного суду від 20 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду у розмірі 16 106 грн 20 коп., пеню у розмірі 5 696 грн 30 коп., інфляційні нарахування у розмірі 8 965 грн 66 коп., три проценти річних 393 грн 17 коп., а всього 31 152 грн 33 коп.

У касаційній скарзі ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 625 ЦК України, про задоволення позову, оскільки ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не виконало своїх зобов'язань щодо виплати ОСОБА_4 страхового відшкодування.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик