"22" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно 27.04.2012 року відповідач став їх клієнтом ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 02.12.2013 року відповідачу будо переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку боргу. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами та Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складають між ним та банком кредитний договір. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 24.08.2015 року має заборгованість - 28 264,89 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 11 012,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14 269,77 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1 160,98 грн.; штраф 1 322,14 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг.
В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві міститься прохання щодо розгляду справи у його відсутність та постановити заочне рішення в разі неявки відповідача по наявним у справі документам.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.
В суді встановлено, що 27.04.2012 року відповідачем підписана заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Дана заява на отримання банківських послуг - кредитної картки «Універсальна». В заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, та погодився з ними. Позичальник висловив свою згоду з тим, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Дана заява підписана позичальником та представником банку. З зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача борг за неналежне виконання умов договору, який станом на 24.08.2015 року має заборгованість - 28 264,89 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 11 012,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14 269,77 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1 160,98 грн.; штраф 1 322,14 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг визначено, що Заява разом з Довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна», Умовами та правилами надання банківський послуг становить укладений Договір про надання банківських послуг.
На підтвердження своїх позовних вимог стороною позивача надано Анкету-заяву, Тарифи та Умови і правила надання банківських послуг, та Довідку про умови кредитування. Підпис відповідача є лише на Анкеті-заяві. Тарифи та Умови і правила надання банківських послуг, де визначено усі права та обов'язки сторін, та інші істотні умови, відповідачем не підписані. Анкета-заява не є договором в силу ст.ст. 626, 638 ЦК України.
В Постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі № 6-16цс15, колегія суддів зазначила, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.
Крім того, стороною позивача не було надано доказів щодо вказаного ліміту, його збільшення. Не надано виписки по рахунку, з якого можливо було перевірити та встановити які саме суми були використані позичальником, і які ним вносилися починаючи з моменту підписання заяви. Розрахунок заборгованості, складений Банком, не є в цій частині належним та допустимим доказом.
Не надано стороною позивача і підтверджень того, що відповідач отримував банківські (кредитні) картки.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно норм ЦПК України обов'язком позивача є довести факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності укладеного між сторонами договору, та того, що відповідач отримував в банку кредит. Викладені обставини дають підстави для відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 626, 634, 638, 639, 1054 ЦК України, ст. ст. 57, 58, 59, 60, 88, 179, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294, 360-7 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: