Справа № 752/4036/16-ц
Провадження №: 2/752/2935/16
У Х В А Л А

29.03.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1415; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, 2014 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 1330 гривень щомісячно до повнолітня дитини; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання останньої у розмірі 1330 гривень до досягнення дитиною трирічного віку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, надходжу до висновку про те, що даний позов підлягає поверненню позивачу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом до Голосіївського районного суду м. Києва, позивач посилається на ч.1 ст. 110 ЦПК України.

Ст. 110 ЦПК України визначено підсудність цивільних справ за вибором позивача. Так, відповідно до вимог частини першої та другої вказаної вище статті, позови про стягнення аліментів можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача; позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місце проживання чи перебування будь-кого із сторін.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві.

Відповідно до відомостей, наданих 29.03.2016 року адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в м. Києві, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у м. Києві зареєстрованими не значаться.

Разом з тим, відповідно до копій приєднаних до позовної заяви паспортів сторін у справі, місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Матеріали поданої позовної заяви не містять доказів того, що місце перебування позивача у справі ОСОБА_1 зареєстровано у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно вимог ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю, що справа не підсудна цьому суду, а тому дану позовну заяву необхідно повернути позивачу для подання до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 208 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя