Справа № 145/1227/16-ц Провадження № 22-ц/772/3046/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 69Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Панасюка О.С.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності права оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вказаною заявою, посилаючись на те, що 08.07.2012 року помер її чоловік ОСОБА_3, у звязку зі смертю якого виникла необхідність переоформлення договору оренди землі, укладеного між ним та Тивірвською районною державною адміністрацією Вінницької області 14.06.2010 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 було надано в довгострокове платне користування на правах оренди земельну ділянку розміром 27,0223 га ріллі із земель запасу, розташованої на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області для створення фермерського господарства та ведення товарного виробництва, однак у заміні сторони договору оренди їй було відмовлено, а тому просила встановити юридичний факт належності їй права на успадкування права оренди земельної ділянки розміром 27,0223 га ріллі із земель запасу, розташованої на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за її заявою про встановлення факту належності права оренди земельної ділянки.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про встановлення факту належності права оренди земельної ділянки вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З матеріалів справи видно, що 14.06.2010 року між Тиврівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку без проведення земельного аукціону загальною площею 27,0223 га, яка знаходиться на території Колюхівської сільської ради за межами населеного пункту с. Конюхів Тиврівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №223128, виданого 10.07.2012 року виконавчим комітетом Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області видно, що 08.07.2012 року помер ОСОБА_3.

Звернувшись в суд із заявою, ОСОБА_2 заявлено вимогу про встановлення факту належності права оренди земельної ділянки, мотивовану тим, що вона не може реалізувати своє право на спадкування права оренди земельної ділянки, оскільки відмова компетентних державних органів щодо заміни сторони у договорі оренди ґрунтується на відсутності у неї документів, які б засвідчували наявність права на спадкування права оренди земельної ділянки.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зокрема п.п. 2 та 23 передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження; якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про відсутність спору про право, є безпідставними, оскільки зі змісту заяви видно, що фактично ставиться питання щодо права оренди земельної ділянки, яке не може розглядатися за правилами окремого провадження, а також не заслуговує на увагу посилання на ст. 7 Закону України «Про оренду землі», оскільки дана норма закону регламентує перехід права оренди земельної ділянки і не є підставою для встановлення відповідного факту.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто постановлена ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: