Справа № 183/131/16
Провадження № 2/183/820/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.

за участю секретаря - Данильченко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом та за законом,-

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2016 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що ОСОБА_4 на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Губиниської селищної ради народних депутатів № 87 від 26 червня 2001 року, була власником земельної ділянки, площею 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2001 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, за життя 01 квітня 2013 року вона склала заповіт, згідно якого належну їй земельну ділянку заповіла ОСОБА_1

01 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4, але їй стало відомо, що в установлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся чоловік спадкодавця ОСОБА_2, який має право на обов'язкову частину у спадщині. Однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, оскільки із представлених документів неможливо визначити вартість обов'язкової частки у спадщині. А тому, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2001 року, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частки земельної ділянки, площею 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2001 року, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судове засідання позивачі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 не з'явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, одночасно заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, окремих вимог та клопотань не заявляє та просить ухвалити рішення на розсуд суду, копію якого направити управлінню.

Представник Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку площею 5,060 га, розташовану на території Губиниської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності за землю, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_4, виданого на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Губиниської селищної Ради народних депутатів № 87 від 26 червня 2001 року (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 28 січня 2015 року (а.с. 6, 46 зворот).

За життя, 01 квітня 2013 року, ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Єсін Л. Д., зареєстрований в реєстрі за № 72, за яким земельну ділянку (пай), належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Губиниською селищною радою 15 жовтня 2001 року, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, 47 зворот).

01 грудня 2015 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_5, звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття ОСОБА_1 спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 46).

Судом встановлено, що 27 травня 2015 року ОСОБА_2, звернувся до Новомосковської нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадкового майна, що залишилось на день смерті його дружини ОСОБА_4 (а.с. 9 зворот, 44).

Відповідно до листа Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області стосовно видачі спадщини від 01 грудня 2015 року № 2528/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на вищезазначену земельну ділянку, оскільки за наявними в нотаріальній конторі відомостями, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся чоловік спадкодавця ОСОБА_2, який має право на обов'язкову частину в спадщині. Із представлених документів неможливо визначити вартість обов'язкової частки у спадщині відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України (а.с. 18, 48).

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Матеріали витягу зі спадкової справи № 218 після смерті ОСОБА_4 містить звернення позивачів до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та заявою позивача ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 44, 46).

В зв'язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності ОСОБА_4 зазначеного вище нерухомого майна - земельної ділянки, розміром 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкоємцями якої є ОСОБА_1, яка має право на зазначене майно в порядку спадкування за заповітом, а також ОСОБА_2, який має право на обов'язкову частку спадкового майна, інших спадкоємців судом не встановлено, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, за позивачем ОСОБА_1 належить визнати право власності на 3/4 частки спадкового майна в порядку спадкування за заповітом, а за позивачем ОСОБА_2 належить визнати, з урахуванням обов'язкової частки, право власності на 1/4 частку спадкового майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2001 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 5,060 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Губиниської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2001 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна