Справа № 594/1496/15-ц
Провадження № 2/594/81/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Шимків Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 24 грудня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, в якому просить виключити відомості про батьківство його, ОСОБА_1, з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказав, що з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2012 року, рішенням Борщівського районного суду 9 листопада 2015 року шлюб між ними було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила сина ОСОБА_4 і відповідно до ч.1 ст.122 СК України його було записано батьком дитини. Однак він не вважає себе біологічним батьком дитини. Відповідач неодноразово наголошувала на тому, що дитина не його, про народження дитини йому стало відомо від сторонніх людей, бажаючи побачити хлопчика та приїжджаючи за місцем проживання відповідача, остання не допускала його до дитини, погрожувала суїцидом. За таких обставин сумнівається у своєму батьківстві, просить призначити судово-генетичну експертизу.

20 січня 2016 року відповідач ОСОБА_3 подала заперечення на позовну заяву, в якій вказала, що батьком її сина ОСОБА_4 є позивач у справі - ОСОБА_1 Вона завагітніла у період, коли між суперечками з вересня по 20 грудня 2013 року та з 29 січня 2014 року по цей час, вони примирилися - це з 20 грудня 2013 року по 29 січня 2014 року. Жодних заперечень щодо реєстрації позивачем батьком дитини від останнього не було. Оскільки з відповідачем з 29 січня 2014 року припинили подружні стосунки, останній до дитини не навідувався.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що після одруження із відповідачем сім»єю проживали у м.Тернополі. Після народження першої дитини - дочки ОСОБА_7, дружина в серпні 2013 року вийшла на роботу. З жовтня 2013 року між ними все частіше стали виникати суперечки і в грудні того ж року вони припинили подружні стосунки. В кінці грудня 2013 року під час чергової сварки дружина повідомила, що вагітна, однак дитина не його. Намагання вияснити причину такої заяви дружини закінчувалися погрозами зі сторони останньої викинутися з вікна разом із дочкою ОСОБА_7. Остаточно посварившись, він у лютому 2014 року подав до суду заяву про розірвання шлюбу, однак позов суд повернув, оскільки дитині ОСОБА_7 на той час не виповнився 1 рік. У вересні 2014 року до суду із позовом про розірвання шлюбу звернулася дружина. В позові остання зазначила, що не проживає з ним з січня 2014 року. Позов суд залишив без розгляду через те, що дружина була вагітною. Про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем дитини дізнався від чужих людей. Ні про перебування у пологовому будинку, ні про хрестини його ніхто не повідомляв. За такої поведінки відповідача та її родичів вважає, що останні впевнені, що він не є біологічним батьком дитини. Дитину бачив лише один раз, усі інші його приходи до дитини припинялися забороною входу до господарства. Про те, що він офіційно записаний батьком дитини, йому ніхто не повідомляв, його згоди не запитував, документ не надавав. Він лише здогадувався про такий факт. Проаналізувавши події, що відбувалися у його сім»ї в жовтні-грудні 2013 року, а це постійні претензії зі сторони дружини, суперечки, ігнорування подружніх обов»язків, враховуючи заяву дружини про зачаття дитини від іншого чоловіка, прийшов до переконання про підставність такої заяви дружини та відсутність кровного споріднення між ним та дитиною відповідача ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, 26 вересня 2016 року подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив наступні факти.

Сторони з 02 серпня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2015 року розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 28 жовтня 2014 року Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4. Батьком дитини записаний ОСОБА_1.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України).

Зокрема, глава 12 СК України регулює порядок визначення походження дитини.

Так, відповідно ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно з ч.2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.146 ЦПК України).

За положеннями ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Крім того, п.п. 10 та 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Суд, задовольнивши клопотання позивача, з метою встановлення наявності чи відсутності кровного споріднення між позивачем та малолітнім ОСОБА_4 21 січня 2016 року призначив у справі судово-генетичну експертизу.

Відповідач ОСОБА_3 проти проведення вказаної судово-генетичної експертизи не заперечувала.

Ухвала суду про проведення судово-генетичної експертизи двічі, 21 січня та 19 липня 2016 року, направлялася для виконання. Однак відповідач ОСОБА_3 на неодноразові призначення дати, на відбір крові із малолітньою дитиною не з»явилася.

Не з»явилася відповідач ОСОБА_3 і в судове засідання після відновлення 19 вересня 2016 року зупиненого провадження у справі. 26 вересня 2016 року відповідач подала до суду письмову заяву, в якій просить задовольнити вимоги позивача, вилучити його з відомостей батька дитини в актовому записі про народження, та пояснила, що не бажає позивачу нічого доводити, а проведення судово-генетичної експертизи суперечить її релігійним переконанням.

Враховуючи мету призначення експертизи, а також те, що від її проведення ухилилася саме відповідач ОСОБА_3, суд вважає за необхідне визнати той факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, а саме факт відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що постійно спілкувався із сторонами по справі з часу їх одруження. Був очевидцем суперечок подружжя ОСОБА_1, які стали виникати після народження дочки ОСОБА_7, а саме з жовтня 2013 року. З кінця грудня 2013 року ОСОБА_1 разом не проживали. В період сварок ОСОБА_3 телефонувала до нього, а також до родичів позивача, та погрожувала, що викинеться з дитиною з вікна. В розмові відповідач наголошувала, що дитина, якою та вагітна, не позивача. Дійсно позивач про народження дитини дізнався від сторонніх людей. ОСОБА_3 ні до дочки, ні до народженого сина позивача не допускає.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 від 2 вересня 2014 року поданої до Тернопільського міськрайонного суду, з якою та зверталася до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відповідач вказувала, що не проживає з чоловіком з січня 2015 року, наголосила, що це вже дев»ять місяців, і, одночасно, в позові не вказала, що є вагітною, що дитина зачата від її чоловіка.

Проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.122,136 СК України, ст.146 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Виключити з актового запису №20 від 28 жовтня 2014 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мушкатівка Борщівського району Тернопільської області ОСОБА_4, який вчинений Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, відомості про ОСОБА_1, як батька дитини.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, в користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_2, 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.