Справа № 653/871/16-ц
Провадження № 2-о/653/93/16
РІШЕННЯ

іменем України

17.03.2016 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Разумної - Телик А.В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті,

встановив:

ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій просила встановити факт смерті її доньки ОСОБА_2, 08 січня 1983 року, у віці 33 років, у м. Шахтарськ, Донецької області.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що вона є матірю померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-НО № 374193 від 18 січня 1983 року, де вона записана матірю. По факту смерті ОСОБА_2 27 лютого 2016 року Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки області видано свідоцтво про смерть серії ДНР № 022795, актовий запис № 262.

У звязку з тим, що отримане свідоцтво про смерть від 27 лютого 2016р., є недійсним на території України заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області з метою отримати свідоцтво про смерть на території України її доньки. Проте, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що вона з донькою поїхала до м. Шахтарськ з метою забрати документи та речі, які залишились у їх будинку. Там, донька раптово захворіла, у неї піднялась температура, у звязку з цим була доправлена до лікарні. Проте, врятувати життя доньці не вдалось. Поховання відбулось у м. Шахтарськ.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути вказану заяву у відсутності представника, вимоги заяви визнав, та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матірю

померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-НО № 374193 від 18 січня 1983 року, виданого міським відділом РАЦС Шахтарського виконавчого комітету Донецької області.

Згідно свідоцтва про смерть серії ДНР № 022795 від 27 лютого 2016 року, виданого Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 22 лютого 2016 року, у віці 33 років, про що зроблено актовий запис № 262.

Відповідно до листа № 262/06.1-23 від 16 березня 2016р., наданого начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 вбачається, що заявник зверталася до відділу з метою отримання свідоцтва про смерть на території України, однак їй було в цьому відмовлено.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, яке було видане Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 27 лютого 2016 року, серії ДНР №022795 є недійсним, у звязку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє ОСОБА_1, яка є громадянкою України, реалізувати право на складання актового запису цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть своєї дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть фізичної особи у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так п.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті фізичної особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті своєї доньки, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1, щодо

встановлення факту смерті доньки, оскільки реєстрація факту смерті неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 235, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 22 лютого 2016 року в м. Шахтарськ, Донецької області.

Рішення суду негайно направити до відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5