Справа №: 343/1376/16-ц
Провадження №: 2/0343/641/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований 31.01.2009 року у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14 від 31.01.2009 р.

Залишити проживати неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею.

Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне прізвище ОСОБА_5.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину з проведенням індексації щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. Від спільного шлюбу вони маюь дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На протязі останніх семи років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідками яких постійно стають діти. Це в свою чергу тяжко впливає на їх психічний стан і кожен раз спричиняє її та їм душевні страждання.

Подружні відносини між ними фактично припинилися з 2009 року.

Ніякої участі у матеріальному забезпеченні дітей відповідач не бере, не надає засобів на їх утримання.

На примирення просить строк не надавати, оскільки вважає, що шлюб необхідно розірвати. Всі заходи для збереження шлюбу уже використали, ніяких результатів вони не дали.

Оскільки відповідач не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. На утримання дітей потрібні значні кошти, зокрема, на їх харчування, на купівлю одягу, на розвиток їх особистих здібностей, оплату харчування дітей в школі та садочку.

Позивачка в судове не прибула, звернулась в суд із заявою, де просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задоволити.

Відповідач не прибув у судове засідання, на адресу суду від нього поступила заява, де він просить розгляд справи проводити у його відсутності. В даній заяві відповідачем зазначено, що позовні вимоги визнає частково, а саме, позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає повністю. Вважає, що примирення вже не може зберегти їхню сімю. Вимоги в частині стягнення аліментів просить задоволити частково, стягувати з нього аліменти на утримання дітей, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 500 грн. на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Повторне свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 162500 від 12.08.2016 року свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, 31.01.2009 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14.

Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка «Фіцак», дружини «Фіцак».

Від спільного проживання у сторін 03.07.2009 року народилася дочка ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження І-НМ № 130992) та 25.03.2013 року народився ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження І-НМ № 230587).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сімї.

Позивачка не бажає зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, їхня сімя розпалася.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на відповідача .

Стосовно вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступних висновків:

У відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами погіршилися стосунки, вони проживають окремо, а неповнолітні діти перебувають на утриманні позивачки, з якою проживають.

Відповідач на даний час офіційно не працює, перебуває в центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу. Інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім малолітніх дітей, не має.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей.

Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з мамою ОСОБА_1 Відповідач участь в утриманні дітей не бере, хоча зобов'язаний це робити на рівні з позивачкою, на що він погодився, визнавши позов частково, а тому суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, позов підлягає до часткового задоволення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дітей, матеріальне становище платника аліментів та інші обставини справи.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 88, 208, 209, 215, 218, 367 Цивільно - процесуального кодексу України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 31 січня 2009 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 14 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на Гасуляк.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 551,20 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 18 липня 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 гривень судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: