Справа № 214/8554/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2016 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» про визнання права на користування частиною житлового приміщення (квартири), треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право на користування кімнатою - площею 17,2 кв.м., лоджією - площею 2,15 кв.м., загальною площею 19,35 кв.м., з місцями загального користування площею 27,55 кв.м., що становить 7 частин від загальної площі квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги вмотивувала тим, що згідно ордеру на житлове приміщення №869 від 06.05.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому №148 від 03.05.1989 року, її батькові - ОСОБА_5, була надана квартира АДРЕСА_1, з правом вселення членів сім'ї: дружини її батька - ОСОБА_2, та їхніх дітей: сина - ОСОБА_4, дочки - ОСОБА_6, сина - ОСОБА_3, дочки - ОСОБА_1. З того часу вони почали мешкати у вказаній квартирі. Через деякий час її сестра - ОСОБА_6 вийшла заміж та знялась з реєстраційного обліку з вказаної квартири. Через суперечки, які виникали між її батьками, шлюб між ними було розірвано, однак вони продовжили проживати в одній квартирі за вказаною адресою. Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2001 року за позовом її матері до її батька були змінені умови договору найму вказаної квартири та розділені особові рахунки. 11.05.2005 року вона, її мати та брат - ОСОБА_3 приватизували виділені їм у користування три кімнати вказаної квартири: кімнату площею 12,5 кв.м., кімнату площею 12,7 кв.м., кімнату площею 12,7 кв.м. та лоджію площею 2,15 кв.м. з місцями загального користування площею 57,15 кв.м., що становило 13/60 часток вказаної квартири. ЇЇ батько та брат - ОСОБА_4 не виявили бажання приватизувати виділені їм у користування: кімнату площею 17,2 кв.м., лоджію площею 2,15 кв.м. з місцями загального користування площею 27,55 кв.м., що становило 7 частин від загальної площі вказаної квартири. Однак вона проживала разом з батьком та нарівні з ним користувалась правами та несла обов'язки, які випливають з договору найму цієї частини житла. 30.03.2007 року її брат ОСОБА_4 знявся з реєстраційного обліку вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеної квартири, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду.

Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, також в судове засідання надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35», будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Треті особи, кожна окремо, надали до суду письмові заяви, в яких не заперечили проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно ордеру на житлове приміщення №869 від 06.05.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому №148 від 03.05.1989 року, ОСОБА_5 була надана квартира АДРЕСА_1, з правом вселення членів його сім'ї: його дружини - ОСОБА_2, та їхніх дітей: сина - ОСОБА_4, дочки - ОСОБА_6, сина - ОСОБА_3, дочки - ОСОБА_1 (а.с.21).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2, який через певний час було розірвано (а.с.21, 23).

Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.10.2001 року, яке набрало законної сили, були змінені умови найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, шляхом укладення окремих договорів найму вказаного житлового приміщення між його мешканцями та в подальшому розділені між ними особові рахунки (а.с.22, 23).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.07.2005 року та технічної характеристики вказаної вище квартири позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували виділені їм у користування три кімнати вказаної квартири: кімнату площею 12,5 кв.м., кімнату площею 12,7 кв.м., кімнату площею 12,7 кв.м. та лоджію площею 2,15 кв.м. з місцями загального користування площею 57,15 кв.м., що становило 13/60 часток вказаної квартири та які належать їм на праві приватної спільної часткової власності (а.с.24-27).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 залишився наймачем виділеної йому у користування кімнати площею 17,2 кв.м., лоджії площею 2,15 кв.м. з місцями загального користування площею 27,55 кв.м., що становило 7 частин від загальної площі вказаної квартири (а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер (а.с.28).

Отже, розглядаючи пред'явлені позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, судом установлено та учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_5 був наймачем виділеної йому у користування кімнати площею 17,2 кв.м., лоджії площею 2,15 кв.м. з місцями загального користування площею 27,55 кв.м., що становило 7 частин від загальної площі вказаної квартири, та проживав однією сім'єю разом зі своєю дочкою - позивачем у справі, з якою вони разом і утримували зазначену частку квартири, а відтак суд уважає, що позивач нарівні з наймачем користувались правами та несла обов'язки, які випливають з договору найму житлового приміщення, у зв'язку з чим набула право користування зазначеною частиною квартири. Разом з тим, суд зазначає, що інші особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не заперечують проти визнання за позивачем права на користування вказаною частиною квартири, про що виклали в письмових заявах, які знаходяться в матеріалах даної справи (а.с.72-74).

Таким чином, за наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування кімнатою - площею 17,2 кв.м., лоджією - площею 2,15 кв.м., загальною площею 19,35 кв.м., з місцями загального користування площею 27,55 кв.м., що становить 7 частин від загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.