Справа №482/244/16-ц 04.10.2016 04.10.2016 04.10.2016
Справа № 482/244/16-ц
Провадження № 22ц/784/2176/16 Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Коломієць В.В., Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»

на заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (далі ТОВ «ВАШ АВТО»)

про застосування наслідків нікчемності правочину,

ВСТАНОВИЛА:

24 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВАШ АВТО» про застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення 30 000 грн. безпідставно набутих коштів.

Позивач зазначав, що 27 жовтня 2015 року між ним та ТОВ «ВАШ АВТО» було укладено договір фінансового лізингу № 001940, предметом якого є транспортний засіб марка/модель ЗАЗ Vida, комплектація/модифікація comfort, обєм/тип двигуна 1,5 бензин, тип КПП МТ, привід передній. Того ж числа, на підставі вказаного договору, ним було сплачено 30 000 грн. Проте, вказаний предмет лізингу, зазначений у спірному договорі не має індивідуальних ознак, а визначений лише родовими признаками, які наділені всі речі такого ж роду. Тобто, не були досягнути всі істотні умови договору.

Посилаючись на вищезазначене позивач просив позов задовольнити та на підставі ст. 1212 ЦК України стягнути з відповідача на його користь 30 000 грн.

Заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ТОВ «ВАШ АВТО» на користь позивача 30 000 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ВАШ АВТО» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду ухвалено без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення по справі та з порушенням чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанці виходив із того, що спірний договір не відповідає вимогам ст. 807 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізінг», а тому є нікчемним. Також вважав, що відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, відповідач набув 30 000 грн., зберегає їх у себе за рахунок позивача без достатньої правової підстави, а тому зобовязаний повернути ці кошти ОСОБА_3

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізінг» визначено, що відносини, які виникають зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 6 вказаного Закону істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 жовтня 2015 року між ТОВ «ВАШ АВТО» і ОСОБА_3 було укладено договір фінансового лізингу № 001940, предметом якого є транспортний засіб марка/модель ЗАЗ Vida, комплектація/модифікація comfort, обєм/тип двигуна 1,5 бензин, тип КПП МТ, привід передній, який товариство зобов'язалось передати позивачеві у користування в строк та на умовах, визначених вказаним договором.

За умовами пунктів 1.7 та 4.1, укладеного між сторонами договору фінансового лізингу, перший лізинговий платіж складається із комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, авансу ціни предмета лізингу та комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу, за умови виконання яких, лізингодавець передає лізингоодержувачу предмет лізингу не пізніше 120 днів з моменту вказаних платежів (а.с.34-39).

Згідно квитанції від 27 жовтня 2015 року № 0.0.453765212.1 позивач сплатив на рахунок ТОВ «ВАШ АВТО» 30 000 грн.- авансового платежу (а.с.2).

Предметом даного договору є транспортний засіб ЗАЗ Vida, комплектація/модифікація comfort, обєм/тип двигуна 1,5 бензин, тип КПП МТ, привід передній (а.с. 6, 13).

Таким чином, виходячі з зазначеного вище, між сторонами по справі виникли договірні правовідносини.

Проте, заперечуючи проти того, що між ним (позивачем) та ТОВ «ВАШ АВТО» при укладанні договору фінансового лізінгу була досягнута згода щодо всіх істотніх умов договору, ОСОБА_3 вважав цей договір неукладеним, а сплачений ним авансовий платіж в розмірі 30 000 грн. набутим відповідачем безпідставно.

Між тим, ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

При цьому, майно не може вважитися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків, закрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦПК України.

Набуття однією зі сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобовязання не вважається безпідставним.

Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року № 6-100цс15.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами. Перелік можливих способів захисту міститься у ст. 16 ЦК України.

Оскільки між позивачем та відповідачем існують договірні правовідносини, то і способом захисту є відповідний цим правовідносинам спосіб визнання недійсним спірного договору (повністю або в частині).

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, так як позивачем обраний не той спосіб захисту порушеного права.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» задовольнити частково.

Заочне рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про застосування наслідків нікчемності правочину, відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5