АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6607/16 Справа № 171/2395/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хоруженко Н. В. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги газопостачання посилаючись на те, що обґрунтовано тим, що 01.10.12 року сторонами укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 4605, згідно якого відповідач зобов'язався сплачувати вартість отриманих послуг, однак платежі здійснював не в повному обсязі. До укладення договору відповідач мав заборгованість, яка утворилась з 01.01.11 року по 30.06.12 року внаслідок здійснення перерахунку ціни газу, оскільки відповідач здійснював оплату газу за тарифами, встановленими до 2500 куб.м., але фактично повинен був проводити оплату по тарифу до 6000 куб.м.. Тому позивачем здійснено перерахунок оплати вартості використаного природного газу, згідно перерахунку утворився борг 2594,00 грн., який відповідачем сплачено частково і станом на 15.08.14 року залишається несплачена сума боргу 2520,91 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості за надані послуги (а.с.2-4).

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року позовні вимоги - задоволено (а.с.40-42).

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року виправлено описку щодо дати ухвалення судового рішення (а.с.62).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2015 року рішення суду від 04 грудня 2014 року скасоване і в задоволені позову відмовлено (а.с.124-126).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року рішенням апеляційного суду від 25 листопада 2015 року скасоване і справу передано на новий апеляційний розгляд (а.с.159-161).

В апеляційній скарзі (а.с.46-48) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки суд необгрунтовано погодився з припущеннями позивача про відповідну ціну газа, яка встановлюється в залежності від об'ємів використаного природного газу за попередній період споживачем, незважаючи на відсутність доказів, що підтверджують об'єм спожитого газу за попередній період та не перевірив застосування позивачем газового тарифу до 6000 куб.м., а також здійснення газопостачальним підприємсвом перерахунку до відповідного тарифу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір про надання послуг з газопостачання від 01.10.2012 року, в якому сторонами зафіксовано розмір заборгованості по сплаті послуг з газопостачання на день укладення договору в сумі 2707,53 грн.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом першої інстанції встановлено, що при укладенні договору про надання послуг з газопостачання сторами досягнуто домовленості щодо розміру заборгованості станом на дату встановлення нового лічильника.

Такі висновки суду підтверджені матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з роздруківкой з рахунку абонента ОСОБА_2 (а.с.9):

- станом на 01.09.2012 року наявна заборгованість в сумі 2707,53 грн.,

- 01.10.2012 року встановлено абоненту встановлений лічильник;

- станом на 01.10.2012 року наявна заборгованість в сумі 2619,12 грн.,

- станом на 01.08.2014 року наявна заборгованість в сумі 2806,99 грн.

Як вбачається зі справи, 01.10.2012 року між сторонами укладений договір № 4605 про надання наседенню послуг з газопостачання, в п.26 якого зазначено розмір заборгованості по сплаті послуг з газопостачання на 01.10.2012 року в сумі 2707,53 грн. (а.с.5-7).

Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 01.01.2012 року становить 1020,74 грн., станом на 01.09.2012 року становить 2707,53 грн., станом на 01.09.2014 року становить 2553,98 грн. (а.с.88-89).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують об'єм спожитого газу за попередній період та необхідність застосування позивачем газового тарифу до 6000 куб.м., не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову суду не надав.

Як вбачається зі справи, розмір заборгованості в сумі 2707,53 грн. станом на 01.09.2012 року підтверджений наданими позивачем роздруківкой з рахунку абонента ОСОБА_2, розрахунком заборгованості, договором про надання наседенню послуг з газопостачання.

Відповідно до розрахунку відповідач після наявної на 01.09.2012 року заборгованості в сумі 2707,53 грн. в подальшому здійснював оплату не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.09.2014 року становить 2553,98 грн., що нен суперечить розміру заборгованості, стягнутої за рішенням суду в розмірі 2594,00 грн. станом на 15.08.2014 року.

Такі висновки суду першої інстанції відповідачем не спростовані.

Розмір заборгованості в сумі 2707,53 грн. станом на 01.10.2012 року встановлений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року (а.с.159-161).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: