Справа № 462/2751/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року і від спільного подружнього життя мають трьох малолітніх дітей: доньок Надію-Дарину, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 17.05.2016 року звернулася з позовом в суд, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки Надії-Дарини в розмірі 1000 грн., доньки ОСОБА_5 - 900 грн. та сина ОСОБА_6 - 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває із відповідачем в шлюбі, однак подала позов про розірвання шлюбу. Чоловік тривалий час, близько чотирьох років, перебував на заробітках за кордоном, звідки пересилав чи передавав через свою маму 100 Євро щомісячно, проте з лютого 2014 року матеріально сімї не допомагав, коштів для дітей не передавав, в тому числі на її прохання. З того часу лише придбав канцелярське приладдя, планшети, велосипед для дітей. В квітні 2016 року він вернувся з-за кордону, через зіпсовані сімейні відносини, конфлікти вона з травня 2016 року проживає з дітьми у своєї матері на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, перевела дітей в СЗШ № 67 поближче до цього житла. Сама вона працює, однак троє дітей потребують також матеріального утримання і від батька, яким може їм надавати таку допомогу у заявленому розмірі, оскільки є працездатним, інших утриманців не має, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові, просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов заперечили, зазначивши, що відповідач втративши роботу, в травні 2012 року за спільно прийнятим рішенням з дружиною, поїхав на заробітки. В кінці 2012 року дружина особисто приїжджала до нього в Францію, він систематично передавав гроші на утримування дітей по 100-150 євро, речі для дітей, продукти харчування, подарунки, він спілкувався з дружиною та дітьми по скайпу та телефону. Однак в лютому 2016 року відносини в сімї погіршились, він помітив, що діти перестали з ним спілкуватися, дружина почала настроювати дітей проти нього, а влітку 2016 року позивач забрала дітей та переїхала проживати до своїх батьків у квартиру на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові. Однак діти зареєстровані разом з ним на вул.Холодна, 84/4 у м.Львові, тому він вважає, що вони лише тимчасово відсутні за цією адресою і є такими, що проживають з ним. В той же час аліменти стягуються на користь того з батьків, з яким проживають діти. Також наголосив, що на даний час він офіційно не працевлаштований, не має стабільного заробітку, підробляє, роблячи ремонтні роботи, його місячний дохід складає близько 3000 грн. Працевлаштуватись на роботу із систематичним заробітком він не мав можливості, оскільки позивач викрала його паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, трудову книжку та інші документи. Крім того, на його утриманні перебуває мати-пенсіонер, яка хворіє потребує стороннього догляду. Поряд з цим він згідний сплачувати аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, при цьому позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу в Шевченківський районний суд м.Львова, та ухвалою від 21.07.2016 року сторонам надано строк 3 місяці на примирення, шлюбі мають трьох малолітніх дітей: доньок Надію-Дарину, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони разом з дітьми зареєстровані на ІНФОРМАЦІЯ_4.

Разом з тим, позивачем при подачі позову подано акт ЛКП «Сяйво» № 5-116а від 12.05.2016 року, що вона проживає без реєстрації на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові.

Крім цього, в судовому засіданні стороною позивача надано суду акт ЛКП «Сяйво» № 5-232 від 20.07.2016 року, що позивач з трьома дітьми проживає за вказаною адресою.

Згідно довідок СЗШ № 67 м.Львова діти сторін навчаються у цій школі, що знаходиться неподалік місця проживання дітей на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові.

Таким чином, на час подання даного позову і розгляду справи позивач з дітьми, як встановлено, в силу конфліктних відносин із відповідачем залишила квартиру на вул.Холодна, 84/4 у м.Львові і постійно проживає без реєстрації в квартирі на вул.Машиністів, 18/3 у м.Львові, що підтверджується належними доказами.

Наданий відповідачем акт ЛКП «Янів-405» від 25.05.2016 року не спростовує наведених висновків суду, оскільки в такому вказано, що позивач з дітьми проживала за місцем реєстрації на вул.Холодна. 84/4 у м.Львові до 22.04.2016 року, при цьому з 01.06.2014 року по 22.04.2016 року лише у вихідні дні.

Таким чином, наведеним спростовуються доводи відповідача, що оскільки діти проживають з батьком, то підстав стягувати аліменти на користь матері немає, а відтак аліменти необхідно стягувати на користь позивача, з якою, як достовірно встановлено судом, проживають діти, з батька, який проживає окремо.

Також встановлено, що позивач працює головним спеціалістом в Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради та її загальний дохід за період з січня 2016 року по серпень 2016 року становить 46232,57 грн., інших доходів не має, а відповідач ОСОБА_3 з травня 2012 року працював за кордоном, а в квітні 2016 року повернувся в Україну, є працездатним, інвалідом не визнаний, утриманців, крім спільних з позивачем дітей, не має, на даний час підробляє, виконуючи на замовлення ремонтні роботи, має мінливий дохід, що становить близько 3000 грн. на місяць.

Із доданих до матеріалів справи чеків вбачається, що відповідач ОСОБА_3 купує для дітей продукти харчування, одяг, ігри для дітей, ходить з ними гуляти.

Представленими суду документами підтверджується, що відповідач має мати-пенсіонера ОСОБА_7, яка хворіє, при цьому в неї є ще один син ОСОБА_8, який також може як і ОСОБА_3 надавати матері допомогу.

Згідно даних медичних документів, чеку на придбання ліків видно, що доньки сторін Надія-Дарина і ОСОБА_5 мають захворювання, що повязані з періодичними обстеженнями і придбанням ліків.

Як встановлено, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення їхніх дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.183 СК України, частказаробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

Згідно зі ст.ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини.

Як достовірно встановлено судом, відповідач працездатний, однак офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, займається ремонтними роботами, а тому, за наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину в твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що прожитковий мінімум з 01.05.2016 року на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1531 грн.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину в Україні з травня 2016 року для дитини віком від 6 до 18 роківскладає 459,30 грн.

Звертає на себе увагу неузгодженість позиції відповідача, який одночасно заперечує позов, проте погоджується сплачувати аліменти на користь кожної дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і тим самим визнає позов частково.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньок Надії-Дарини і ОСОБА_5, сина ОСОБА_6 в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є обєктивнимз огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_3 слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за одинмісяць.

Керуючись ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого і проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 17.05.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний