Справа № 748/344/16-ц Провадження № 22-ц/795/1823/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Майборода С. М. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Лакізи Г.П., Шарапової О.Л.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:ОСОБА_5 та її представника - адвоката Гавриленко Н.І., ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про виділення в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю,-

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року, ОСОБА_7 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення та ухвалити нове, яким виділити ОСОБА_5 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно другого варіанту висновку судового експерта, в іншій частині позову відмовити.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа - Хмільницька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про виділення в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю - задоволено. Виділено у власність ОСОБА_5 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 по житловому будинку: сіни 1-1 площею 6,8 кв.м, вартістю 5 417,00 грн, веранду 1-2 площею 9,1 кв.м, вартістю 7 250,00 грн, кімнату 1-3 площею 16,5 кв.м, вартістю 15 540,00 грн, вітальню 1-4 площею 9,4 кв.м, вартістю 8 853,00 грн. кімнату 1-5 площею 9,0 кв.м, вартістю 8 476,00 грн, 1-I сіни, площею 4,4 кв.м, вартістю 3 200,00 грн, а-1 ганок вартістю 1 067,00 грн, всього по житловому будинку 55,20 кв.м, вартістю 49 803,00 грн, по господарським будівлям та спорудам: сарай Б-1 вартістю 8 746,00 грн, гараж В-1 вартістю 4 267,00 грн, сарай Г-1 вартістю 1 600,00 грн, ворота № 1 вартістю 1 067,00 грн, хвіртку № 2 вартістю 320,00 грн, 2/3 паркану № 3 вартістю 2 133,00 грн, всього по господарських будівлях і спорудах вартістю 18 133,00 грн, а всього по домоволодінню площею 55,20 кв.м, загальною вартістю 67 936,00 грн, згідно з додатком 1 та 2 варіанту 1 до висновку експерта № 1324/1325/16-24 від 24 червня 2016 року.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити, у житловому будинку необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи: замурувати дверний проріз між сінами 1-1 та кухнею 1-8, замурувати дверний проріз між вітальнею 1-4 та кімнатою 1-7, між кімнатою 1-7 та кухнею 1-8 улаштувати дверний проріз.

Стороні, якій виділяється відповідна частина житлового будинку повинна облаштувати автономні системи опалення, газопостачання, вентиляції та електропостачання. Для виконання вказаних вище робіт необхідно замовити проектну документацію у відповідній організації і узгодити її в установленому порядку. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_7 вважає, шо рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_7 не набула права власності на 1/3 вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки спадкодавець не набув права власності на об'єкт нерухомості. ОСОБА_11(спадкодавець) отримавши свідоцтво про право власності за життя, не здійснив жодних дій щодо реєстрації права власності на зазначений об'єкт як це передбачено абз.3ч.2ст.331 ЦК України та про що було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2016 року та лист КП »Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 04.05.2016 року.

У зв'язку з цим ОСОБА_7 як спадкоємець за законом не набула права власності на 1/3 частини житлового будинку не була співвласником будинку, а тому не повинна бути відповідачем по справі та нести судові витрати на проведення судової експертизи.

На думку ОСОБА_7 варто було виділити ОСОБА_5 частину житлового будинку за варіантом 2 висновку експерта, оскільки саме таким чином розміри частин будинку будуть найточніше відповідати ідеальним часткам та за отримання надлишку при розподілі будинку передбачена найменша компенсація.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулася з позовом про виділ їй в натурі частки житлового будинку зі спільної часткової власності що узгоджується з положеннями ст.364 ЦК України, і виділ частки позивача у натурі в спірному будинку можливий з технічної точки зору, та не порушує права співвласників.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину від 30 травня 2007 року (а.с.12-14,21).

У відповідності до повідомлення КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» власником 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями є ОСОБА_11 згідно свідоцтва про право на спадщину від 30 травня 2007 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не зареєстрував отримане свідоцтво про право на спадщину в Чернігівському РБТІ ( а.с.105,116,118).

У відповідності до копії спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_7, яка у відповідності до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_7(ас.117-120).

Таким чином, висловивши свою волю набути майно після смерті спадкодавця ОСОБА_11(чоловіка), своєчасною подачею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, ОСОБА_7 здійснивши своє право на спадкування, обґрунтовано була притягнута відповідачем за пред»явленим ОСОБА_5 позовом.

Враховуючи зазначене, що ОСОБА_7 прийняла спадщину ОСОБА_11 який мав частку в житловому будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, є безпідставними доводи апеляційної скарги що ОСОБА_7 не набувши права власності на 1/3 частину зазначеного житлового будинку, не повинна бути відповідачем по справі.

Отже, судом першої інстанції виходячи із предмету розгляду спору який мав вирішитись, правильно було визначено учасників (сторін) спірного матеріального правовідношення.

Згідно до положень ч.3ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Для визначення варіантів розподілу житлового будинку була проведена експертами КНДІСЕ Чернігівське відділення судова будівельно-технічна експертиза № 1324/1325/16-24 від 24 червня 2016 року, у відповідності до якої запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями (а.с. 56-84),

Оцінюючи зазначений висновок експерта відповідно до положень ст.212 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, конкретні обставини справи, вимоги нормативних документів, суд першої інстанції обгрунтовано виділив (передав) у власність ОСОБА_5 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 запропонованого експертом першого варіанту розподілу будинку, зазначивши які роботи необхідно провести для забезпечення ізольованого користування приміщеннями які виділяються. При цьому відповідно до положень ст .152 ЖК України, Виконавчим комітетом Хмільницької сільської ради №5 від 20 січня 2016 року дано дозвіл на переобладнання кімнат в даному житловому будинку (а.с.122).

Колегія суддів погоджується з таким виділенням в натурі частки ОСОБА_5, що наближена до належної їй ідеальної частки в житловому будинку (по площі на 3,10м2 менше, та по вартості на 3175.00 грн. менше). Враховуючи що розподіл частки в будинку не проводився, суд не вирішував питання щодо стягнення розміру грошової компенсації у зв»язку з відступом від ідеальних частин.

При цьому колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної ОСОБА_7 що необхідно було виділити ОСОБА_5 частину житлового будинку за варіантом 2 висновку експерта від 24.06.2016 року, оскільки саме таким чином розміри частин будинку будуть найточніше відповідати ідеальним часткам, та передбачена найменша компенсація.

Оскільки виділяючи у власність ОСОБА_5 частку житлового будинку та нежилих будівель суд врахував і положення п.2.23,2.24 ДБН В.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» пункт 8.7 ДБН В 3.2.-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» за яким загальна площа однокімнатної квартири повинна бути не менша 30 кв.м.

Так, при виділі ОСОБА_5 частки житлового будинку та нежилих будівель за другим варіантом розподілу запропонованого експертом про що зазначає ОСОБА_7, площа 1/3 частки яка залишається спадкоємиці - відповідачу становить 25,60 м2, що значно менше аніж за першим варіантом (32,20м2), крім того для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які залишаються відповідачу необхідно провести роботи по облаштуванню тамбуру. Також ОСОБА_5 погодилась із рішенням суду, яким не стягнуто грошової компенсації на її користь.

Враховуючи вищевикладене, правову суть спору, правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку що позов слід задовольнити.

Оскільки суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, апеляційну скаргу необхідно відхилити і залишити рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: