Провадження № 2/127/858/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_6, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2 звернулась до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що аналогічна справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав слухалась Вінницьким міським судом Вінницької області, в результаті розгляду якої винесено рішення, яке набуло законної сили.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 заперечив проти задоволення вищезазначеного клопотання.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю ОСОБА_7 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси неповнолітніх дітей.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин.

Заслухавши думки та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, клопотання, суд вважає, що клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа 127/9384/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_6, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2014 року, яке набуло законної сили 25.11.2014 року, в задоволенні вищезазначеного позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив із положень Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до яких передбачено мораторій щодо стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, а тому суд дійшов до висновку про безпідставність вимог щодо виселення осіб, які там проживають, на час дії вищевказаної заборони щодо примусового стягнення.

Разом з тим, поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, тощо, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника), що знайшло своє відображення у правових висновках Верховного Суду України у справі №6-1102цс15 від 23.09.2015 року, №6-1105цс15 від 16.09.2015 року, тощо.

А відтак, з огляду на вищевикладене, позивач має право на звернення до суду з даним позовом, шляхом предявлення повторно заявлених вимог.

Таким чином, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2014 року не можна розцінювати, як рішення постановлене в результаті розгляду справи з тих самих підстав, і, як наслідок, останнє не служить підставою для закриття провадження у даній справі.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.205, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_6, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виселення відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: