Справа № 581/1101/15-ц
Провадження № 2/581/7/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Бутенка Д.В, при секретарі судового засідання Наумко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Беєве» про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення частини доходу від незаконного використання майна,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що він є власником майнового паю загальною вартістю 10045 грн., набутого ним після смерті його рідної матері в порядку спадкування за законом, що підтверджується нотаріально оформленим свідоцтвом про право на спадщину серії НВ № 0422338 від 24 грудня 1997 року. Починаючи з 30 червня 2006 року і по даний час вищезазначений майновий пай позивача без будь-яких законних підстав використовує товариство з обмеженою відповідальністю «Беєве» та отримує від цього прибутки. Договір оренди між ним та товариством його майнового паю не укладався, він, як власник майнового паю, не передавав його до товариства, і відповідно орендна плата за користування майновим паєм йому не виплачувалася. Зазначав про те, що за весь час володіння його майном товариство одержало або могло одержати доход в розмірі 10% від вартості його майна, що становить 1004 грн. 50 коп. на рік, який повинен бути повернутий позивачу як власнику майна. На вимоги позивача повернути йому його майно у вигляді майнового паю, відповідач не реагує, а тому на даний час його законні права та інтереси як власника майна порушені через те, що його майно знаходиться у незаконному володінні ТОВ «Беєве» і він не має можливості вільно володіти і розпоряджатися своїм майном. Посилаючись на норми ст.ст.387,390,400 ЦК України просив суд постановити рішення яким витребувати у відповідача ТОВ «Беєве» його майно у виді майнового паю, стягнути з відповідача на його користь доходи, які одержало ТОВ «Беєве» від використання його майна за період з 2006 року по 2015 рік у розмірі 1004 грн. 50 коп. за рік, що становить 10045 грн.

У судовому засіданні 18 лютого 2016 року ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі та суду пояснив про те, що після смерті його матері з метою оформлення права власності на її майновий пай в колишньому КСП «ім. Кірова» він звернувся у 1997 році до тодішнього керівництва КСП «ім. Кірова» в особі ОСОБА_3 і останній видав йому довідку про належність його матері майнового паю вартістю 10045 грн., яку він особисто подав до нотаріуса і в наступному отримав свідоцтво про право власності на майновий пай. Уточнив, що його мати багато років працювала в колгоспі імені Кірова (до 1952 року), і надалі припинила роботу на цьому підприємстві як через участь у вихованні малолітніх дітей, так і в наступному за станом свого здоров'я. Уточнив, що йому в Беївській сільраді на свідоцтві про право на спадщину поставили лише реєстраційну відмітку, проте за видачею нового майнового сертифікату на пай він після 1997-1999 років не звертався, проте бажає отримати від відповідача майновий пай в натурі і кошти за його користування протягом більш ніж п'ять років.

У судовому засіданні представник позивач, адвокат Валюх Ю.В. підтримав позов в повному обсязі та в додаткове обґрунтування позову суду пояснив про те, що позовна вимога про витребування майнового паю в натурі обгрунтовується тим, що позивач є законним власником майнового паю КСП «ім.Кірова» своєї померлої матері, що підтверджується неоспореним і дійсним на день розгляду справи в суді свідоцтвом про право власності на спадщину, а КСП «ім.Кірова» передало весь майновий комплекс в користування до ТОВ «Беєве», як правонаступнику, і останне використовує майнові паї всіх колишніх членів без відповідної правової підстави, за що повинно на підставі ст.390 ЦК України сплатити кошти за безпідставне використання майнового паю згідно з розрахунками зазначеними в позовній заяві.

Представник позивача за дорученням ОСОБА_5 позов не визнав та суду пояснив про те, що ТОВ «Беєве» не є правонастпуником КСП «ім.Кірова», проте використовує лише частину майнових паїв колишніх членів КСП у виді майнового комплексу вказаного підприємства, які підтверджені майновими сертифікатами, і подані власниками цих паїв товариству. Уточнив, що майновий пай матері позивача не має індивідуальних ознак, на нього за життя мати позивача не отримувала майнового сертифікату, його складові не були визначені, а комісія з розпаювання майна КСП «ім.Кірова» у період часу з 1995 року і по 2006 рік матір позивача до Списку пайовщиків зазначеного вище КСП не включила (до матеріалів справи додано Список пайовщиків вказаного підприємства, які він отримав в Беївській сільраді).

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази в ній, вважає позов ОСОБА_2 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину серії НВ 0422337 гр. ОСОБА_2, як спадкоємець майна гр. ОСОБА_6, успадкував майновий пай в сумі 10045 грн. 00 коп., належного його померлій матері на підставі довідки КСП ім.Кірова № 1340 від 23 грудня 1997 року по рішенню загальних зборів протокол № 4 (а.с.13). Копія цього свідоцтва зареєстрована у виконавчому комітеті Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за реєстром № 1 від 02 січня 2001 року (а.с.14).

З відповіді Голови комісії з розпаювання та виділення майнових паїв колишнього КСП «ім.Кірова» ОСОБА_7 вбачається, що комісія з розпаювання та виділення майнових паїв колишнього КСП «ім.Кірова» не може виділити гр. ОСОБА_2 майновий пай в натурі через відсутність законних підстав для цього, а саме: на час смерті гр. ОСОБА_6 не була включена до списків осіб які мають право на майновий пай, а відтак померла не мала жодного права на частку майна яке належало КСП «ім.Кірова»; у свідоцтві про право на спадщину серії НВ 0422338 зазначено, що майновий пай на суму 10045 грн. 00 коп. належав матері гр. ОСОБА_2 на підставі довідки КСП «ім.Кірова» за № 1340 від 23 грудня 1997 року по рішенню загальних зборів (протокол №4), яка не є правовстановлюючим документом (документ який підтверджує право на майновий пай є свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (а.с.18-19).

До списку власників майнових паїв жителів с. Беєво (померлих) не включено ОСОБА_6 (а.с. 69-78).

Як вбачається з довідкових даних Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 24 грудня 2015 року колгосп імені Кірова 25 грудня 1992 року реорганізований в КСП ім.Кірова; останнє підприємство 24 лютого 2000 року реорганізовано у приватний сільськогосподарський виробничий кооператив агрофірму «Беєво». Державна реєстрація вказаного кооперативу припинена 30 червня 2009 року на підставі судового рішення, яке не пов'язане з банкрутством юридичної особи (постанова господарського суду Сумської області від 15 січня 2009 року) (а.с.37-44).

За даними Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України товариство з обмеженою відповідальністю «Беєве» є новоствореною юридичною особою, яка вперше внесена до вказаного реєстру 30 червня 2006 року, засновники у виді юридичної особи-правонаступника (правонаступників) відсутні (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Станом на день розгляду даної справи в суді позивач не отримав у Беївській сільській раді Липоводолинського району Сумської області нове свідоцтво про право власності на майновий пай, яке видане в порядку переоформлення спадщини його померлої матері (а.с.110).

При вирішенні даного спору з огляду на встановлені вище обставини справи, суд враховує норми ст.ст. 387, 390 ЦК України, Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", указів Президента України від 3 грудня 1999 року N 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29 січня 2001 року № 62/2001, постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496, а також виходить з нижченаведених висновків.

Позивач не подав суду належних і допустимих доказів того, що майно з індивідуально-визначеними ознаками, яке існує в натурі, у виді майнового паю колишнього КСП «ім.Кірова», вартістю 10045 грн. 00 коп., перебуває саме у незаконному володінні відповідача (зокрема, не надано суду підписаних посадовими особами відповідача актів чи інших письмових документів про передачу без договірного врегулювання цього питання у фактичне користування майна колишнього КСП «ім.Кірова» ТОВ «Беєве» за відповідними найменуваннями чи його видами, також не надано доказів неправомірного потрапляння у користування чи в будь-який інший спосіб заволодіння відповідачем певним майном, належного позивачу тощо). До цього позивач не подав суду рішень зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП ім. Кірова щодо визначення структури таких паїв по кожній з його складових (рухоме (техніка, тощо), нерухоме майно (будівлі, споруди), грошові кошти тощо), в тому числі і майнового паю померлої матері позивача, а також розрахунку пайового фонду вказаного підприємства, визначення розміру індивідуальних майнових паїв членів і про виділення майна в натурі (у разі виходу з членів КСП матері позивача). Також суду не подано доказів фактичного користування частиною чи всім масивом вказаного пайового фонду колишнього КСП, і відповідно скільки в ньому складає пай матері позивача.

На думку суду, питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (чи їх спадкоємцям) повинно вирішуватися виключно рішенням зборів співвласників майновий паїв колишнього КСП «ім.Кірова», і без визначення індивідуальних ознак майнового паю ініціювати питання про його витребування у будь-яких інших суб'єктів господарювання процесуально є невірним.

За змістом статей 7,9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", норм Указів Президента України від 3 грудня 1999 року N 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29 січня 2001 року № 62 та, ураховуючи неподання суду позивачем вищевказаних доказів та окремо рішень зборів співвласників майна, і при повній ліквідації правонаступника КСП «ім.Кірова», суд вважає, що за таких обставин вимога про витребування майна і застосування наслідків такого користування підлягає пред'явленню до всіх співвласників майнових паїв колишнього КСП «ім.Кірова» (у разі закінчення процедури розпаювання майна колишнього КСП «ім.Кірова»). Отже, додатково слід зазначити про те, що даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, тому в його задоволенні до ТОВ «Беєве» з вищевикладеного мотиву слід відмовити.

Процесуальна можливість залучення належного відповідача (відповідачів) роз'яснювалась і обговорювалась зі стороною позивача судом на стадії попереднього судового засідання та до початку стадії розгляду справи по суті, проте представник позивача таким правом не скористався, а суд був позбавлений процесуальної можливості залучити в поряду ст.33 ч.1 ЦПК України інших фізичних осіб-членів колишнього КСП, так як в матеріалах справи були та є відсутні точні дані про анкетні відомості таких осіб, їх кількість тощо.

Для використання позивачем такого способу захисту права власності на майно як віндикація позивачу спочатку необхідно було провести ряд підготовчих дій для цього, які пов'язуються із переоформленням успадкованого майна у виді майнового паю колишнього КСП «ім.Кірова», та які врегульовані указом Президента України від 29 січня 2001 року N 62 "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" та п.п. 13,14 Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177, а саме:

1. пред'явити свідоцтво про право на спадщину за законом разом із документом, на підставі якого воно було видано, після смерті своєї матері до Беївської сільської ради;

2. отримати на своє ім'я в Беївській сільській раді нове свідоцтво про право власності на майновий пай в колишньому КСП «ім.Кірова» із деталізацією його структури (до видачі таких документів вказаний орган місцевого самоврядування перевірить включення спадкодавця до відповідного списку осіб, які мають права на майновий пай, з'ясує структуру паю та перелік майна пайового фонду тощо).

Такі дії дозволили б індивідуалізувати майновий пай позивача за його відповідними ознаками (структурою), отримати новий правоустановлюючий документ та завершити процедуру оформлення успадкування такого специфічного виду майна, і вже після цього та при з'ясуванні дійсного протиправного володільця такого майна ініціювати в судовому порядку процедуру витребування такого майна у незаконного набувача, проте стороною позивача цього зроблено не було. Отже, суд розглядає обраний позивачем спосіб захисту у виді витребування майна від відповідача в порядку ст.387 ЦК України неналежним і передчасним.

Разом із цим, суд ставить під сумнів обґрунтованість виданого державним нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, оскільки в недотримання положень п.п. 109, 117 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюста України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції чинній на день видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину) вищевказане свідоцтво видане не на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) чи іншого правовстановлюючого документу, складеного на ім'я спадкодавця, а на підставі лише довідки КСП «ім.Кірова» без зазначення в ній структури та інших ознак майнового паю (як встановлено судом вищевказана довідка КСП «ім.Кірова» у спадковій справі не зберіглася у державному нотаріальному архіві станом на день розгляду справи в суді).

Оскільки судом достовірно не встановлено факту незаконного заволодіння відповідачем майна, належного позивачу, то і відсутні підстави для задоволення вторинної вимоги про стягнення з ТОВ «Беєве» частини доходу від використання цього майна згідно з нормою ст.390 ч.1 ЦК України.

Довід сторони позивача про те, що нотаріально оформлене свідоцтво про право на спадщину за законом є беззаперечним доказом належності позивачу на праві власності зазначеного в ньому спадкового майна, суд розглядає невмотивованим, оскільки вищевказане свідоцтво не видавалося на підставі відповідного правовстановлюючого документу і для належного закінчення процедури оформлення права на спадщину у виді майнового паю ОСОБА_2 необхідно було отримати нове свідоцтво про право на майновий пай (майновий сертифікат), як на спадкоємця померлої його матері, із визначенням в ньому відповідних індивідуальних ознак успадкованого майна. У силу відсутності у вказаному вище свідоцтві про право на спадщину посилань на індивідуальні ознаки успадкованого майна (окрім його ціни) суд не може розглядати вказаний документ як належний і допустимий доказ підтвердження виключного права власності позивача на специфічне за своїм змістом успадковане майно.

Довід сторони позивача про те, що фактичне використання майнового паю матері ОСОБА_2 підтверджується письмовими відповідями управління АПР Липоводолинської РДА та голови Липоводолинської РДА, на думку суду, є непереконливим, оскільки в цих документах містяться лише посилання керівників цих установ про фактичне використання відповідачем майна співвласників колишнього КСП «ім.Кірова» без наведення відповідних подробиць такого володіння (часу, кількості майна, його структури), індивідуальних ознак такого майна тощо, а тому ці твердження суд розглядає в якості здогадок і припущень. Наведена в цих листах інформація не може слугувати підставою для задоволення пред'явленого позову, оскільки без документального підтвердження окреслення структури паю та інших його ознак згідно з нормами вищевказаного законодавства рішення суду потенційно не зможе бути виконаним (а.с.16,17).

Застосувати загальний строк позовної давності у даному спорі і відповідно відмови у задоволенні позову саме через пропуск цього строку суд вважає не за доцільне, так як у задоволенні позову слід відмовити саме з підстави його необґрунтованості.

Окремо слід роз'яснити те, що у разі невидачі позивачу вищевказаного свідоцтва відповідною сільською радою в подальшому та при фактичному заперечені відповідачем належності на праві власності за життя спадкодавця майнового паю, ОСОБА_2 має процесуальну можливість подати до суду позов при визнання права власності на вказане майно, пред'явивши докази трудової участі та членства його матері в колгоспі ім. Кірова та в наступному в КСП, з наведенням доказів і обґрунтувань підставності прийняття нею відповідної участі у паюванні майна новоствореного КСП «ім.Кірова», помилковості невнесення її до списку осіб, які мають право на майновий пай вказаного вище підприємства тощо. При цьому, позивачу слід окремо розглянути процесуальну можливість заявлення позову до всіх співвласників майнових паїв колишнього КСП «ім.Кірова», оскільки у разі підтвердження всіх необхідних умов для визнання вищевказаного права на пай за померлою матір'ю позивача, в наступному необхідно буде уточнювати структуру цього майнового паю згідно з нормами чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, ч. 4 ст. 169, 208,112, 224, 225 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Беєве» про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення частини доходу від використання майна.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Бутенко