Провадження № 2/127/5475/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Шарапанівському Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач з позовом про розірвання шлюбу, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 серпня 1999 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 1559. Від шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду в сім'ї є несумісність характерів, внаслідок чого в сім'ї створилась несприятлива обстановка. Шлюб існує лише формально, примирення та відновлення між сторонами неможливе, шлюбні відносини припинені. Спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливо, в зв'язку з чим, позивач просить не встановлювати строк для примирення. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між сторонами.

Позивач до судового засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Останній також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Судом встановлено, що 10 серпня 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились, прізвище жінки після одруження визначено : «ОСОБА_1», актовий запис № 1559 (а.с.3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, НОМЕР_1, у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до копії паспорта НОМЕР_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 04.09.2012 року.5).

Із паспорта НОМЕР_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.09.2012 року (а.с. 6).

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 10 серпня 1999 року, актовий запис №1559.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.О. Жмудь