№ провадження 2/521/6894/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Целух А.П.

при секретарі Корнієнко Л.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси про усунення перешкод в користуванні майном та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном та виселення відповідача з приміщення будівлі №1 військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що в приміщенні будівлі №1 військового містечка № НОМЕР_2 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеси, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає відповідач ОСОБА_1 , який займає 2 кімнати загальною площею 32,16 кв. м., не маючи належних на те підстав, тим самим порушує права позивача розпоряджатись своїм майном .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та виселити відповідача без надання їй іншої житлової площі.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила, що з 2005 по 2008 рок проходив службу у військовій частині, у вказане приміщення вселилась з дозволу керівництва військової частини в період перебування на військовій службі, приміщення є нежитловим й пристосованим нею для проживання самостійно, іншого житла не має, сплачує комунальні послуги за світло та воду.

Дослідивши докази по справі та заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси про усунення перешкод в користуванні майном та виселення підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення будівлі №1 військового містечка № НОМЕР_2 яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . належить до державної власності, знаходиться на балансі КЕВ м. Одесияке наділено правом оперативного управління зазначеним майном відповідно до статті 326 ЦК України, яка передбачає, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна, від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади, управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Так, згідно наказу начальника Одеського гарнізону від 18.06.2012 про закріплення казармено-житлового фонду, інженерних мереж та споруд, земельних ділянок за кондорами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 за військовою частиною НОМЕР_1 закріплено військове містечко № НОМЕР_2 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеси, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно акту про перевірку використання будівель військового містечка № НОМЕР_2 , складеного комісією Військової частини НОМЕР_3 , 11.02.2016 року, позивачем було встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у приміщенні АДРЕСА_3 та займає житлову площу 32,6 м. У зв`язку з відсутністю документів які підтверджують його право на проживання у спірному приміщенні, відповідач був попереджений про звільнення займаної площі до 01.03.2016 року.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні з 2005 по 2008 рок проходив службу у військовій частині, у вказане приміщення вселилась з дозволу керівництва військової частини в період перебування на військовій службі, приміщення є нежитловим й пристосованим ним для проживання самостійно, іншого житла у нього не має, сплачує комунальні послуги, таким чином він має законне право користуватися спірним приміщення.

Однак,відповідно до ст. 6 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖКУ) жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Статтями 118 та 121 ЖКУ визначено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи.

Порядок надання службового житла для тимчасового проживання визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737.
Відповідно до пункту 6.1 Інструкції казармами є будівлі, розташовані на територіях військових містечок, які переобладнані для тимчасового проживання військовослужбовців та не зареєстровані в органах місцевого самоврядування як об`єкти житлового фонду. Пунктом 6.3 Інструкції передбачено, що місце для проживання в казармах надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини.
З акту перевірки використання будівель військового містечка від 11.02.2016 р., протоколу огляду приміщення від 11.02.2016 р., плану другого поверху будівлі, в якій розташоване спірне приміщення вбачається, що приміщення, яке займає відповідач, за своїм призначенням не є житловим, в плані значиться як « ОСОБА_2 ».

Окрім того, відповідачем не надано до суду доказів на підтримку своїх заперечень, щодо надання дозволу керівництва військової частини на проживання у зазначеному приміщенні, після закінчення строку перебування на військовій службі.

Як вбачається з довідок наданих військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не перебуває у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 на обліку, що потребують поліпшення житлових умов та не перебуває у списках особового складу (військовослужбовців, працівників ЗСУ) військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином відповідач без будь-яких правових підстав, не маючи ніякого відношення до Міністерства оборони України, утримує вищевказане приміщення, тим самим перешкоджає Позивачу здійснювати свої права володіння та користування, та унеможливлює здійснення Міністерством оборони України свого права щодо розпорядження зазначеним майном - проте як ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖКУ осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Абзацом 3 пункту 6.11. Інструкції також визначено, що виселенню з казарми без надання іншого жилого приміщення підлягають особи, які самоправно зайняли жилу площу.
Відповідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.
Спірне приміщення як гуртожиток чи інше житлове приміщення в органах місцевого самоврядування у встановленому законом порядку не зареєстровано, тобто не може бути житлом фізичної особи у розумінні статті 379 ЦК України, яка визначає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, що спростовує посилання відповідача про наявність в нього права постійного користування спірним приміщенням, оскільки він зареєстрований у спірному приміщенні.

Стаття 317 ЦК України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності користування спірним нежилим приміщенням на даний час, таким користуванням створюються перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси про усунення перешкод в користуванні майном та виселення -задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні військовою частиною НОМЕР_1 права користування своїм майном шляхом виселення ОСОБА_1 з будівлі №1 військового містечка № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, або протягом 10 днів з дня отримання його копії у разі, якщо рішення постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: Целух А.П.

24.05.16