Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3

Вимоги позову мотивовано тим, що 28 жовтня 2013 року померла бабуся позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце проживання якої було: м. Виноградів, вул. Лемаковиця, 5. За час свого життя, бабуся залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу 21 грудня 2005 року за реєстровим номером 4043, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла своїй внучці позивачці ОСОБА_1

Відповідачем по справі є мати позивачки, яка не заперечує проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачкою.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок нотаріусом позивачу не було видано і в усній формі повідомлено причину - відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому в судовому порядку позивачка просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами № 5, що розташований по вул. Лемаковиця, в м. Виноградів, в порядку спадкування за заповітом.

Разом з цим, позивачка ОСОБА_1 при оформленні даної позовної заяви припустилася помилки в написанні анкетних даних своєї матері - зазначила такі як ОСОБА_5. 28.09.2016 позивачка подала до суду заяву про уточнення даних відовідача, де вказує, що згідно паспорта громадянина України її матір має прізвище, імя, по батькові - ОСОБА_2.

Сторони в судове засідання не з"явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_3про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленою належним чином своєчасно, в судове засідання також не зявилася, тому справу розглянуто у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2013 року померла бабуся позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце проживання якої було: м. Виноградів, вул. Лемаковиця, 5, про що свідчить довідка видана виконкомом Виноградівської міської ради №3740 від 09.08.2016 року.

Після смерті бабусі позивачки відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований в м. Виноградів, вул. Лемаковиця, 5.

На випадок своєї смерті, спадкодавець залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу 21 грудня 2005 року за реєстровим номером 4043, згідно якого все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме за законом право заповіла своїй внучці позивачці ОСОБА_1

Відповідачем по справі є мати позивачки ОСОБА_2, яка не заперечує проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачкою.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини в спадковому будинку, що стверджується довідкою виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 09.08.2016 року № 3740.

В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті бабусі позивачка звернулася до нотаріальної контори. Разом з тим, нотаріусом позивачці в усній формі було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Частини 2 «Порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій», затверджених Наказом Мінюсту "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"), від 22.02.2012, № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку».

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того у відповідності до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до виготовленого Виноградівським РБТІ Технічного паспорту та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» 06.08.2015 року №616 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями в місті Виноградів по вул. Лемаковиця №5 будівництвом завершений (рік будівництва - 1957) та вартість станом на серпень 2015 року становить - 73939 грн. Згідно архівних даних «Виноградівське БТІ» станом на 01.01.2013 р. житловий будинок в м. Виноградів вул. Лемаковиця №5 рахується за гр. ОСОБА_4. Загальна корисна площа житлового будинку - 59,8 м.кв., в тому числі житлова площа 32,7 м.кв.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1216-1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешканкою м. Виноградів, вул. Лемаковиця, 5, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (Житловий будинок літ. А, Літня кухня літ. Б, ОСОБА_3 літ. В, Вбиральня літ Г., ОСОБА_3 літ. Д, Ворота N1, Огорожа N2, тротуар І), № 5, який розташований по вул. Лемаковиця в м. Виноградів, загальна корисна площа якого становить 59,8 м.кв., в тому числі житлова площа 32,7 м.кв., в порядку спадкування за заповітом за померлою бабкою - ОСОБА_4, яка померла 28.10.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_6