Справа 237/2282/14-ц
Номер провадження 2/237/237/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.16 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири в якому вказала, що вона є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Красногорівка, вул. Радянська, 1-а/20. Відповідач проживає поверхом вище у квартирі № 23 цього ж будинку. 05.04.2014 року відповідач затопив її квартиру. Згідно її розрахунків розмір спричиненої матеріальної шкоди становить 21 000 грн. Крім того через неправомірні дії відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Відповідач добровільно не бажає відшкодовувати завдану шкоду. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в сумі 21 000 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог, пояснив, що ніякого затоплення квартири позивача не було. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2005 року, виданого відділом приватизації Красногорівської міської ради, квартири за адресою: Донецька область, м. Красногорівка, вул. Радянська, 1-а/20, дійсно на праві приватної, спільної, часткової власності належить в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідач проживає поверхом вище у квартирі № 23 цього ж будинку, що не оспорюється сторонами, а тому не потребує доказування.

Згідно акту від 07.04.2014 року, складеного комісією у складі трьох осіб, при обстеженні квартири за адресою: Донецька область, м. Красногорівка, вул. Радянська, 1-а/20, було виявлено - вологі стіни з боку санвузла, кухні та квартири № 21, відклеєні шпалери, волога стеля, а при обстеженні квартири № 23, в якій проживає ОСОБА_2, наявних несправностей та вологи не має. Встановити причину залиття квартири неможливо, оскільки залиття квартири могло бути раніше та вода могла стікати через підвісну стелю.

Відповідно до ст. 1666 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла, якщо не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами ЦК України доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

В даному випадку належним доказом спричинення шкоди може бути або звіт про оцінку вартості реального збитку спеціаліста, або висновок експерта, або будь які інші письмові докази належним чином завірені відповідними органами.

Наданий суду акт від 07.04.2014 року, складений комісією ПП "Вита", не є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_2 щодо залиття квартири позивача, оскільки в ньому членами комісії зафіксовано, що встановити причину неможливо, а тому у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити через їх необґрунтованість.

Вирішуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що оскільки позивачу відмовлено у відшкодування матеріальної шкоди через залиття квартири, а тому позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди через залиття квартири також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 18.08.2016