Справа № 308/4424/16-ц
29 серпня 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі : головуючого судді Леміш О.М.,
при секретарі Химинець О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПравексБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу -
ПАТ КБ ПравексБанк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові терміном з 11.07.2006 р. до 11.07.2029 року зі сплатою 12% річних. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 156 долари США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_1М зобов»язання між позивачем та ОСОБА_2Ю було укладено договір поруки від 11.07.2006 року № 1576-006/06Р.
Так, позивачем всі умови вищевказаного договору виконано, а саме надано ОСОБА_2 В суму коштів /кредиту/. У порушення норм закону та умов вищезазначеного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився , однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності , де зазначено , що позивач позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовільнити.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4ст. 169 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.
Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові терміном з 11.07.2006 р. до 11.07.2029 року зі сплатою 12% річних. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 156 долари США щомісяця до 10-го числа наступного місяця.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_1М зобов»язання між позивачем та ОСОБА_2Ю було укладено договір поруки від 11.07.2006 року № 1576-006/06Р.
Так, позивачем всі умови вищевказаного договору виконано, а саме надано ОСОБА_1 суму коштів /кредиту/. У порушення норм закону та умов вищезазначеного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1М не виконала зобов'язання, передбачені умовами вищезазначеного кредитного договору та тарифами банку у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Так як своїх зобов'язань за кредитним договором відповідачка не виконувала належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Згідно ч.12 Постанови N 5 від 30 березня 2012 року Пленум Вищого спеціалізованого cуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК».
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву - задоволити .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_4М