У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про визнання дій комісії протиправними та скасування протоколу про застосування фінансових санкцій за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 березня 2015 року працівниками філії «Охтирський РЕМ» публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (далі - ПАТ «Сумиобленерго») було складено акт № 070574, відповідно до якого ним, як споживачем послуг у стоматологічному кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, порушено п. 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - Правила) та п/п 3 п. 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (далі - Методика), а саме: вплив магнітного поля, зафіксований індикатором, який призвів до зміни показів приладів обліку. На підставі акту від 23 березня 2015 року № 070574 відповідно до п. 6.40 Правил прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 26 від 23 березня 2015 року щодо нарахування йому згідно з п. 2.6 Методики вартості недооблікованої електричної енергії у розмірі 10 166 грн 80 коп.

Зазначав, що його було ознайомлено з актом порушення, однак безпосередньої участі у перевірці він не брав і акт підписав згодом. 29 квітня 2015 року йому було вручено зазначений протокол. Вважав, що протокол комісії від 23 березня 2015 року № 26 складений без врахування суттєвих обставин, об'єктивних даних та на підставі формального розрахунку, без доказів нанесення фактичних збитків. Однак ні з протоколу, ні з акту не вбачається втручання в параметри розрахункових засобів.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати дії комісії філії «Охтирський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» протиправними та скасувати протокол № 26 засідання комісії філії «Охтирський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» про застосування фінансових санкцій.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано дії комісії філії «Охтирський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго» протиправними, скасовано протокол засідання комісії філії «Охтирський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» № 26 про застосування фінансових санкцій у сумі 10 166 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Сумиобленерго», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із відсутності підстав для застосування оперативно-господарської санкції, оскільки висновком судової електротехнічної та трасологічної експертизи не було встановлено втручання в роботу і приладу обліку за допомогою постійного магнітного поля, про що свідчить відсутність ознак спрацювання індикатора, встановленого на приладі обліку.

Проте повністю погодитись із такимивисновками судів не можна.

Судами встановлено, що 15 лютого 2015 року між ВАТ «Сумиобленерго» в особі начальника Охтирського РВЕ та приватним підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір про постачання електричної енергії в стоматологічному кабінеті, розташованому по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3

Також судами встановлено, що 23 березня 2015 року ПАТ «Сумиобленерго» було складено акт № 070574, відповідно до якого ОСОБА_3 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, порушив п. 6.40 Правил, а саме: індикатором було зафіксовано вплив магнітного поля.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилався на незаконність вказаного протоколу про застосування фінансових санкцій щодо нього, оскільки він складений без врахування суттєвих обставин, об'єктивних даних та на підставі формального розрахунку, без доказів нанесення фактичних збитків, та просив скасувати його.

Задовольняючи позов, суди не звернули уваги на таке.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За результатами вказаного акту комісією 23 квітня 2015 року ПАТ «Сумиобленерго» складено протокол № 26, згідно з яким сума збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, складає 10 166 грн 80 коп.

Отже, складений відповідно до вимог Правил ПАТ «Сумиобленерго» протокол є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків, у разі виникнення спору він буде наданий як доказ, який повинен оцінюватись судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України; його оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року № 6- 25 цс 11, яка згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Таким чином, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України зазначене не врахували, не з'ясували, чи є обраний позивачем спосіб судового захисту належним.

Крім того, суди не звернули увагу на те, що заперечуючи проти позову, відповідач вказував про те, що філією «Охтирський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго» було повторно проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення та прийнято нове рішення, оформлене протоколом від 31 грудня 2015 року № 76, протокол від 23 квітня 2015 року № 26 є автоматично анульований та замінений протоколом від 31 грудня 2015 року № 76 (а. с. 241-247 т. 1, а. с. 9-12 т. 2).

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлено, їх рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 23 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик