Справа № 464/9160/15-ц
пр.№ 2/464/213/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL 144591 від 11 грудня 2013 року у розмірі 20 700 грн. 22 коп. та витрат, понесених у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 грудня 2013 року ПАТ «Універсал Банк» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № CL 144591, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 10 350 грн. з терміном повернення кредиту до 5 грудня 2016 року зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 39 %. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушив зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість, що станом на 2 жовтня 2015 року становила 20 700 грн. 22 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Судом встановлено, що 11 грудня 2013 року ПАТ «Універсал Банк» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № CL 144591, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 10 350 грн. з терміном повернення кредиту до 5 грудня 2016 року зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 39 % /а.с.11-21/.

Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та додатками до нього /а.с. 22-23, 24-25, 26/.

Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови кредитного договору, відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 10 350 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки від 11 грудня 2013 року та випискою з особового рахунку відповідача /а.с. 27, 32/. В свою чергу, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разу невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Відповідно до п.п. 2.4 кредитного договору у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобовязання позичальника за договором кредитор має право стягнути з позичальника пеню, а позичальник при цьому зобовязується сплатити таку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема актів НБУ.

Як вбачається з розрахунку, поданого позивачем, станом на 2 жовтня 2015 року утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 20 700 грн. 22 коп., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 4 389 грн. 10 коп., сума дострокового стягнення кредиту 5 749 грн. 17 коп., відсотки 6 957 грн. 58 коп., пеня 3 604 грн. 37 коп. /а.с. 5/.

Встановлено, що 27 червня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлялась письмова вимога щодо погашення заборгованості, проте, така залишилась останнім без реагування /а.с.31/.

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 700 грн. 22 коп.

Крім цього, згідно з ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

На підставі статей 526, 527, 530, 599, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 11, 60, 79, 88, 174, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № CL 144591 від 11 грудня 2013 року в розмірі 20 700 грн. 22 коп. та витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн., а всього 21 918 (двадцять одна тисяча девятсот вісімнадцять) гривень 22 (двадцять дві) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий Дулебко Н.І.