_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2628/16-ц
Провадження № 2/520/2405/16
УХВАЛА

про відкриття провадження

та вжиття заходів забезпечення позову

21.03.2016 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ :

04 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь суму загального боргу з відсотками яка складає 352 800 дол. США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за реєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Згідно ч 3. ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Як вбачається з відповідей адресно-довідкового бюро, які надійшли на адресу суду 18.03.2016 року, відповідач ОСОБА_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Суддя, дослідивши позовну заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що позов відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому необхідно прийняти позов та відкрити провадження по справі призначивши до судового засідання.

Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить винести ухвалу, якою накласти арешт на все майно, яке на день винесення ухвали належить громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, крім того накласти арешт на відоме майно: ОСОБА_2 земельні ділянки в ОК «СК» «Едем» №№ 148 площею 0,1000 га, і 149 площею 0,1000 га., зареєстровані у Таїровській селищній раді, Овідіопольського району, Одеської області, квартира АДРЕСА_1; ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_2, «Овосховище» в селі Суворова Ізмаїльського району Одеської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи ціну даного позову, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на відоме майно: ОСОБА_2 земельні ділянки в ОК «СК» «Едем» №№ 148 площею 0,1000 га, і 149 площею 0,1000 га., зареєстровані у Таїровській селищній раді, Овідіопольського району, Одеської області, квартира АДРЕСА_1; ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_2, «Овочесховище» в селі Суворова Ізмаїльського району Одеської області.

Клопотання в частині накладення арешту на все нерухоме майно, що належить відповідачам, на думку судді, задоволенню не підлягає, так як будь-яких доказів належності іншого нерухомого майна відповідачам позивачем суду надано не було, що, враховуючи також співмірність заходів забезпечення заявленим вимогам, унеможливлює задоволення клопотання.

Вирішуючи питання по суті, суддя також бере до уваги, що з клопотанням про витребування доказів з метою встановлення належного відповідачам майна позивач до суду не звертався.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст.ст.119, 120, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Призначити судове засідання на 14.04.2016 року о 10 год. 00 хв.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі та викликати їх у судове засідання, запропонувавши відповідачам надати можливі заперечення на поданий позов до 14.04.2016 року.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на земельні ділянки в ОК «СК» «Едем» №№ 148 площею 0,1000 га, і 149 площею 0,1000 га., зареєстровані у Таїровській селищній раді, Овідіопольського району, Одеської області, що належать ОСОБА_2.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_3

Обовязок предявлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 або його представника (адвоката) за ордером (дорученням).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.