Справа № 139/841/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І;

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

18 лютого 2002 року було розірвано шлюб між сторонами. У шлюбі сторони мали двох дітей, зокрема, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 01 вересня 2016 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Вінницького національного аграрного університету на державній основі. Оскільки позивачу самій важко утримувати дочку, а відповідач добровільно такого утримання не надає, ОСОБА_1 з цим позовом звернулася до суду і просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 в розмірі 600 гривень щомісячно до закінчення дочкою навчання.

В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну вимогу з підстав, наведених у позовній заяві. Зокрема, позивач зазначила, що на даний час дочці виповнилось 20 років, з 01 вересня 2016 року вона вступила на навчання до Вінницького національного аграрного університету. Крім того, вона фактично утримує ще й спільного з відповідачем повнолітнього сина ОСОБА_4. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість допомогти дочці із навчанням, оскільки заробляє кошти, обробляючи людям городи мотоблоком, а тому звернулася до суду з відповідним позовом та просить його задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що їх із позивачем дочка достатньо доросла людина, але вона не бажає працювати, а тому вступила до ВУЗу. Крім того, вважає, що він не зобов'язаний її утримувати, оскільки дочка навчається на державній формі, отримує стипендію, а він - живе на мінімальну пенсію, яку отримує його мати. В судових дебатах відповідач заявив, що може сплачувати на дочку 300 гривень щомісячно.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), відповідно до ч. 1 ст. 198 та ст. 199 СК України, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не більшим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Свідоцтвом про народження (а.с. 5) стверджується, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття.

Із довідки декана агрономічного факультету Вінницького національного аграрного університету № 477 від 08 вересня 2016 року (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою денного відділення Вінницького національного аграрного університету та навчається на першому курсі агрономічного факультету державної форми навчання.

Як слідує із пояснень відповідача у судовому засіданні, він ніде не працює і живе на пенсію своєї матері. Однак, судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатною особою, протипоказань до роботи не має, не має ніяких утриманців, а тому може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

Право на аліменти у зв'язку з продовженням навчання після досягнення дитиною повноліття не пов'язується із формою навчання. Будь-яке здобуття освіти вимагає коштів, а отже, є однією з підстав для виникнення у матері і батька аліментного обов'язку.

Враховуючи, що дочка сторін навчається на денній формі навчання і позбавлена можливості працевлаштуватися, суд переконаний у наявності у ОСОБА_3 потреби в матеріальній допомозі з боку батьків.

Приймаючи до уваги, що положеннями ст. 200 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів як у твердій грошовій сумі, так і в частці від заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить позивачу. У зв'язку з чим, враховуючи пояснення відповідача про те, що він не має офіційного регулярного дохід, при визначенні способу стягнення аліментів суд відповідно до ст. 184 СК України, погоджується з заявленими вимогами позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд має враховувати наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

На підставі вищенаведеного, суд відповідно до ст. 182 СК України з урахуванням матеріального становища платника аліментів, який не бажає відкрити розмір своїх доходів, а офіційних доходів суд не може встановити, обставину, що він є особою працездатного віку, враховуючи матеріальний стан позивача ОСОБА_1 (а.с. 9-10,13, 23), яка нарівні з відповідачем має обов'язок утримувати дитину, стан здоров'я ОСОБА_3 (а.с. 24), потребу у зв'язку з навчанням у забезпеченні підручниками, навчальними посібниками і т.ін., необхідністю транспортного доставлення з місця проживання до місця навчання, суд вважає, що розумним і таким, що відповідає інтересам обох сторін та дитини, буде визначення розміру аліментів у сумі 400 гривень щомісячно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру визначено як 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, станом на день розгляду справи в суді (ч. 3 ст. 2 ЦПК України), мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 551 гривню 20 копійок.

Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача в розмірі, передбаченому п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" .

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково. Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05 вересня 2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) жителя с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи із 19 вересня 2016 року до закінчення нею навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05 вересня 2003 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

На рішення протягом десяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________