Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/239/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Капустинський М.В.
Провадження № 22-ц/778/3325/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з неможливістю його виконання, відшкодування витрат понесених на утримання та догляд, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, про розірвання договору довічного утримання, який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначав, що 06.04.2006 року між ним та ОСОБА_6 було укладено договір довічного утримання (догляду), за умовами якого він передає у власність ОСОБА_6 АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 забезпечує його утримання та догляд довічно на умовах визначених договором. Однак, з 2011 року відповідач почала неналежно виконувати свої обов'язки за умовами договору.

Враховуючи вищевикладене просив суд розірвати договір, довічного утримання, укладений 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6; зняти заборону на відчуження нерухомого майна - АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку із неможливістю його виконання, відшкодування витрат понесених на утримання та догляд, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та нею було укладено договір довічного утримання (догляду), який вона сумлінно виконувала.

Зазначала, що між ними добровільно було визначено, що ОСОБА_4 самостійно сплачує за комунальні послуги та квартплату.

За період з травня 2006 року по грудень 2013 року на догляд ОСОБА_4 вона несла матеріальні витрати по 200 грн. щомісяця. За весь період, на виконання умов договору нею було витрачено 18400 грн.

З 2014 року вона та ОСОБА_4 домовились, що замість грошових коштів, на виконання умов договору, вона буде повністю забезпечувати його продуктами харчування.

Зазначала, що вона добросовісно відносилась до зобов'язань взятих на себе за договором довічного утримання, приділяла відповідачу увагу, витрачала на його догляд свій час та кошти, однак ОСОБА_4 добровільно відмовився від виконання умов договору і звернувся до суду з позовом про розірвання договору. Зазначені дії відповідача завдали їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 10 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь витрати понесені нею на утримання та догляд згідно договору довічного утримання в розмірі 18400,00 грн., витрати понесені на нотаріальне посвідчення договору у розмірі 687,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2016 року первісний позов задоволено частково.

Розірвано договір довічного утримання (догляду) укладений 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Знято заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) 06.04.2006 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати понесені за проведення 06.04.2006 року приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. нотаріального посвідчення договору довічного утримання (догляду) укладеного 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у розмірі 687 грн.; витрати понесені ОСОБА_6 за виконання договору довічного утримання (догляду) укладеного 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у розмірі 18400 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи 06.04.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір довічного утримання (догляду), за умовами якого він передає у власність ОСОБА_6 АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 забезпечує його утримання та догляд довічно на умовах визначених договором.

Так згідно до п.2.1. сторонами визначено ,що матеріальне забезпечення з утримання / догляду /, яке щомісячно має надаватися набувачем ОСОБА_4 оцінено у суму 200 грн.

Пунктом 2.2. спірного договору передбачено ,що утримання / догляд / визначається у вигляді :

а/ надання побутових послуг / прання постільної білизни - один раз на 10 днів, послуга перукарні - один раз на місяць, ремонт побутової, а також аудіо, відеотехніки, тощо: б/ забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, але не може перевищувати 1200 грн. на рік: в/ оплати проживання ОСОБА_4 комунальні та інші послуги.

За змістом статті 744 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із статтею 749 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Положеннями статті 751 ЦК України встановлено, що матеріального забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

В силу частити 1 статті 755 ЦК України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Відповідно до приписів статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Правовою підставою звернення до суду ОСОБА_4 зазначено ,що з 2011 року відповідач почала неналежно виконувати свої обов'язки за умовами договору.

Слід зазначити ,що у договорі довічного утримання сторонами не визначено порядок фіксування виконання обов"язків за договором з боку набувача.

Позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_6 надано до матеріалів справи платіжні відомості щодо понесених нею витрат з виконання зобов'язань за Договором /а.с.47-53/, Довідка № 25 про сплату нотаріальних послуг (а.с.80).

Згідно до розписки ОСОБА_4 ним добровільно взяти на себе обов"язки щодо самостійного проведення оплати з 01 травня 2006 року комунальних платежів (а.с.54), чим спростовано зазначене ОСОБА_4 у первісній позовній заяві про несплату відповідачкою ОСОБА_6 комунальних послуг.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи визначився ,що представниками позивача, за первісною позовною заявою, не надано суду доказів, які б підтверджували невиконання або неналежне виконання набувачем - ОСОБА_6 своїх обов'язків за Договором.

Однак, суд вбачає в діях позивача за первісною позовною заявою ОСОБА_4 намір в односторонньому порядку розірвати укладений Договір.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином районним судом першої інстанції встановлено, що умови договору довічного утримання виконувалися належним чином.

Встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції в порушення вимог закону надав неналежну оцінку зібраним доказам, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання договору довічного утримання.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги ,щодо відшкодування витрат понесених на утримання та догляд та стягнення моральної шкоди,суд повинен був виходити з положень ст. 756 ЦК України, зокрема, що в разі розірвання договору довічного утримання витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню і тому по справі також відсутні правові підстави для часткового задоволення зустрічних позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову як первісного так і зустрічного позову.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 травня 2016 року по цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення за яким:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання та зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з неможливістю його виконання, відшкодування витрат понесених на утримання та догляд, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: