Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 331/4270/15Головуючий у 1-й інстанції Смолка І.О.
Пр. №22-ц/778/1202/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк» про визнання дій банку такими, що порушують права споживача та відшкодування шкоди, завданої цими діями

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо невчасного списання грошових коштів з карткового рахунку № 014899 (рахунок 9831 в АБ «Укргазбанк») за платежем від 23.10.2014 року такими, що суперечать чинному законодавству та порушують права споживача;

- скасувати нараховану відповідачем заборгованість, яка виникла внаслідок невчасного списання грошових коштів з карткового рахунку №014899 (рахунок 9831 в АБ «Укргазбанк») за платежем від 23.10.2014;

- стягнути з відповідача завданих йому майнових збитків, спричинених порушенням прав споживача, у сумі 3880,10 грн.

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 3000,0 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він є клієнтом Укргазбанку (відділення № 188/07, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 95). Зі свого карткового рахунку № 014899 у цьому банку він провів онлайн -платежі на суми 668,65 грн. (еквівалент 51,45 доларів США) та 44 217, 97 грн. (еквівалент 3388,35 доларів США). Відповідно до сайту «Банки України», курс долара (продаж) за міжнародною платіжною системою VISA, якою користується відповідач, становив 13,05 грн. У ці ж дні позивач отримав квитанції, що підтверджують прийом оплати отримувачем. У відділенні банку та кол-центрі 23.10.2014 позивачу підтвердили, що саме ці суми зняті з карткового рахунку і решта від внесених позивачем 47000,00 грн. складає приблизно 2100,00 грн. 02.11.2014 позивач провів онлайн - платіж на суму 351,00 грн. на поповнення свого рахунку мобільного оператора МТС. До моменту звернення 07.11.2014 ОСОБА_2 у відділення Банку, кошти на його номер в МТС так і не надійшли. 07.11.2014 позивач звернувся у відділення Укргазбанку № 188/07 з питанням щодо поповнення свого карткового рахунку на суму 1000,00 грн. та щодо надходження сплачених ним коштів оператору мобільного зв'язку. На це працівники відділення відповіли, що в позивача на картковому рахунку від'ємний баланс, а 351,00 грн. за телекомунікаційні послуги списані з його рахунку, і саме в момент його звернення, тобто 07.11.2014 року «Укргазбанк» списав з рахунку позивача не 44217,97 грн., а 47098, 07 грн., мотивуючи це різницею курсу долару.

Відповідно до листа Банку на адресу позивача від 18.03.2015 № 691, борг позивача за договором № АY4-5669-Ф/14-DNR становить 1509,31 грн.

Позивач вважає, що дії Банку є незаконними та необґрунтованими з наступних підстав.

Відносини позивача з Банком регулюються договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників ощадних рахунків, до якого позивач приєднався шляхом акцепту публічної пропозиції. Відповідно до п. 4.1.3. вищезазначеного договору, банк зобов'язаний забезпечувати проведення переказу за допомогою платіжної картки у строк, встановлений у законодавстві України.

Відносини, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих з використанням спеціальних платіжних засобів регулюються, зокрема, Положенням про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою правління НБУ від 30 квітня 2010 року № 223 (було чинне на дату події).

Відповідно до п. 9.10 вищевказаного Положення, міжбанківський переказ, що здійснюється на підставі клірингових вимог, виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п 8.5 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні», строк виконання міжбанківського переказу, що здійснюється на підставі клірингових вимог, не може перевищувати трьох операційних днів.

Внаслідок прострочення виконання Банком своїх зобов'язань позивачу була нанесені матеріальна шкода в розмірі 3880,10 грн., що включає суму різниці курсу долару (різниця між курсом долару на 23.10.2014 та на 07.11.2014 відповідно) за операцією з перерахунку 3388,35 доларів США, що складає 2880,10 грн. та внесену позивачем 07.11.2014 суму у розмірі 1000,00 грн., що була перерахована відповідачем у рахунок погашення незаконно виниклої заборгованості. Також, позивач зазначає, що йому була нанесена і моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з протиправною поведінкою відповідача. Через переживання, які пов'язані з втратою особистого майна, погіршилось самопочуття, піднявся тиск, через невчасну оплату послуг зв'язку позивачу почали надходити неприємні повідомлення від оператора мобільного зв'язку (МТС). Крім того, у листі відповідача від 18.03.2015 № 691, були зазначені погрози на адресу позивача щодо порушення проти нього кримінальної справи. Вважав, що розмір причиненої моральної шкоди складає 3 000,00 грн.

Банк подав зустрічний позов до ОСОБА_2 у цій справі (а.с.60-64), в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором № AY4-5669-Ф/14-DNP від 20.10.2014 року в сумі 1687,07 грн., яка складається з: 1386,25 грн. заборгованості за овердрафтом (простроченаої заборгованості), 300,82 грн. заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 243,60 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2015 року (а.с.81) зазначений зустрічний позов Банку обєднано в одне провадження у цій справі із вищезазначеним первісним позовом ОСОБА_2

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2015 року (а.с.83) зазначений зустрічний позов Банку залишено без розгляду у цій справі на підставі ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2015 року (а.с.94, 96-97) позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Банку щодо невчасного списання грошових коштів з карткового рахунку № 014899 (рахунок 9831 в АБ «Укргазбанк») за платежем від 23.10.2014 року такими, що суперечать чинному законодавству та порушують права споживача.

ОСОБА_3 провести взаєморозрахунки з ОСОБА_2 за операцією з карткою від 23.10.2014 року за курсом долара по системі VISA станом на 23.10.2014 року, а кошти, обчислені за результатами перерахунку, зарахувати на картковий рахунок № 014899.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з банку на користь держави судовий збір 487,20 грн.

ОСОБА_2 із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2015 року (а.с.119) зазначене заочне рішення суду першої інстанції було скасовано в порядку задоволення заяви відповідача (Банку) про перегляд заочного рішення (а.с.101-104).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року (а.с.129-130) у задоволенні позову позивача ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк» про визнання дій банку такими, що порушують права споживача та відшкодування шкоди, завданої цими діями, у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача відкрито (а.с. 143), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.145).

У судове засідання 17 березня 2016 року належним чином повідомлений про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом (а.с.148) представник Банку не зявився.

При цьому, ОСОБА_3 в особі завідувача юридичного сектору Запорізької ОД АБ «Укргазбанк» ОСОБА_4 подав апеляційному суду 17 березня 2016 року через канцелярію заяву без додатків (а.с.149), в якій просив перенести судове засідання у цій справу на будь-яку іншу дату, оскільки в штаті Запорізької ОД АБ «Укргазбанк» значиться лише одна штатна одиниця, якій надано повноваження представляти інтереси установи в судових інстанціях; відповідно до виробничої необхідності завідувач юридичного сектора Запорізької ОД АБ «Укргазбанк» 17.03.2016 року перебуватиме у службовому відрядженні в м. Мелітополі Запорізької області.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове представника Банку при вищевикладених обставинах, який завчасно (ще 11.02.2016 року а.с.148) був повідомлений апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи 17.03.2016 року і неявка якого не є перешкодою для розгляду цієї справи апеляційним судом, та ухвалила у задоволенні клопотання Банку про відкладення розгляду справи відмовити, справу розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю представника Банку за присутністю позивача ОСОБА_2 та представника останнього за довіреністю (а.с.83) ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 10-11, 212-215 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоказаності позовних вимог позивача у цій справі.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є клієнтом відповідача АБ «Укргазбанк» (відділення № 188/07, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 95).

Позивач, підписавши заяву анкету №АY4-5669-Ф/14-DNР (а.с.73) на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків АБ «УКРГАЗБАНК» 20.10.2014 року, прийняв умови цього договору (а.с.65-70).

Згідно із п. 6.2 вищезазначеного договору (а.с.68), підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений та згоден з правилами платіжної системи Master Card Europe S.A. (Бельгія), VISA International (США) та УкрКарт (Україна) (правила платіжної системи), Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

Згідно п. 3.11 вищезазначеного договору (а.с.67), позивач підтвердив, що приєднанням до цього Договору Клієнт доручає (дає згоду) Банку здійснювати списання коштів з «Ощадного» рахунку на суму операцій, виконаних за допомогою Платіжної картки, на підставі та відповідно до платіжних повідомлень Еквайрів, відповідно до умов встановлених в законодавстві України та правилах Платіжної системи. В даному випадку мова йдеться про всі платіжні системи, що застосовуються при здійсненні платіжних операцій за платіжною картою. Законодавство України передбачає діяльність в Україні внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем. Міжнародна платіжна система - платіжна система, в якій платіжна організація може бути як резидентом, так і нерезидентом і яка здійснює свою діяльність на території двох і більше країн та забезпечує проведення переказу коштів у межах цієї платіжної системи, у тому числі з однієї країни в іншу.

З карткового рахунку № 014899 ОСОБА_2 (а.с.43), що є держателем платіжної картки та держателем карткового рахунку, здійснені онлайн - платежі за міжнародною платіжною системою VISA, зокрема 23.10.2014 року здійснено онлайн платіж на суми 44217,97 грн. (еквівалент 3388,35 доларів США) та 668,65 грн. (еквівалент 51,45 доларів США) (а.с.19-20).

Підтвердження прийому оплати платежу в розмірі 3388,35 Доларів США та 51,45 Доларів США здійснено отримувачем грошових коштів 23.10.2015 року, який не є резидентом України (платіж був здійснений за межами України), та отримувач платежу забезпечує проведення переказу у межах своєї платіжної системи, в тому числі з однієї країни в іншу за допомогою в тому числі платіжних карт.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на п 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», згідно якого, міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Проте, в преамбулі цього Закону зазначено, що «цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами».

Виходячи з того, що платіж був здійснений за межами України, посилання позивача на п.8.4 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» безпідставні.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно вважав, що підстав для визнання дій Банку такими, що порушують права позивача у позові не зазначено, а тому у задоволенні останнього слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію позивача, висловлену ним в його позові у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Позивач ОСОБА_2 наполягав у цій справі, що з його карткового рахунку списано безпідставно замість 44217,97 грн. (що еквівалентно 3388,35 доларів США за обмінним курсом платіжної системи Visa та Mastercard 13,05 грн. на 23.10.2015 р.), списано 47098,07 гривень (примітка Банку - 3388,35 доларів, по комерційному курсу Банку, діючому на день списання грошових коштів, а саме на дату списання з карткового рахунку - на 07.11.2014 р.).

Однак, судом першої інстанції було правильно встановлено, що під час проведення операцій з безготівкової оплати товарів чи послуг та операцій по видачі готівкових грошових коштів в банківських установах та банкоматах за межами України за допомогою платіжної картки, рахунок до якої відкрито в національній валюті України, в залежності від країни в якій проводилася операція, валюти карткового рахунку, та правил платіжної системи до якої належить картка, конвертація та списання грошових коштів здійснюється у два етапи.

При цьому застосовується норма чинного Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», зокрема п. 1.3 ст. 1 вказаного закону передбачено, що дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи.

Отримувачем згідно наданого документу позивачем є особа, що знаходиться за межами України (згідно інвойсу на загальну суму 3388,35 доларів США), та датою валютування для АБ «УКРГАЗБАНК» є 07.11.2015 р., той день, коли з карткового рахунку АБ «УКРГАЗБАНК» здійснилось списання 47098,07 грн.

На першому етапі, в день проведення операції, на картковому рахунку блокується сума в валюті карткового рахунку, розмір якої визначається за курсом міжнародної платіжної системи - Visa та Mastercard до моменту списання грошових коштів (від 2-х до 30 робочих днів). Сума у валюті операції, на так звану «розрахункову дату», конвертується у розрахункову валюту платіжної системи - валюта, в якій ОСОБА_3 веде розрахунки з відповідною платіжною системою (долар США чи Євро).

В зв'язку з застосуванням п. 1.18-2) ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» здійснюється маршрутизація - обмін даними при виконанні операцій, у тому числі щодо переказу коштів, між учасниками платіжної системи, оскільки платіж був здійснений за межами України. Звідси витікає наступний етап, згідно якого, протягом 2-10 днів після проведення операції, проходить фактичне списання грошових коштів з карткового рахунку, яке здійснюється за правилами міжнародної платіжної системи - Visa та Mastercard по комерційному курсу Банку діючому на день списання грошових коштів. На цьому етапі сума операції у розрахунковій валюті платіжної системи, конвертується у валюту карткового рахунку.

У зв'язку з затримкою між блокуванням суми на рахунку та її фактичним списанням при коливанні валютного курсу, виникає різниця між заблокованою сумою та фактично списаною, у зв'язку з чим виникають певні непорозуміння по сумах грошових коштів списаних з карткового рахунку.

Також відповідно до умов вищезазначеного договору встановлено, що у разі здійснення розрахунку з використанням платіжної картки у валюті, яка відрізняється від валюти картрахунку, ОСОБА_3 здійснює перерахунок суми за операцію у валюту картрахунку за курсом, який визначається як поточний комерційний курс купівлі (продажу) валюти Банком, що діє на дату списання коштів з картрахунку Клієнта.

Також слід зазначити, що пунктом 4.3.6 вищезазначеного договору (а.с.49) встановлено, що ОСОБА_3 має право на договірне списання грошових коштів на користь Банка з поточних рахунків Клієнта (в тому числі «Ощадного» рахунку) в національній та в іноземних валютах, банківських металах, а саме: в разі настання будь-яких термінів/строків здійснення будь-яких платежів, або виконання інших грошових зобов'язань Клієнтом, або поза термінами/строками здійснення будь-яких платежів у випадку наявності будь-якої простроченої заборгованості за цим Договором, або будь-якими іншими договорами, що укладені між Банком та Клієнтом, списувати на користь Банку з «Ощадного» рахунку, та будь-яких інших поточних рахунків в національній та іноземній валютах, банківських металах, що відкриті, або будуть відкриті Клієнтом в АБ «Укргазбанк», будь-яку заборгованість Клієнта перед Банком, що виникла відповідно до умов даного Договору та/або інших договорів про надання банківських послуг, в тому числі комісії, проценти, суму заборгованості по кредиту, суми неустойки та всіх видатків, понесених Банком під час виконання умов даного Договору та/або інших договорів про надання банківських послуг, згідно з їх умовами.

Таким чином, ОСОБА_3 при проведені клієнтом операції списав в день проведення Банком операції щодо списання коштів з картрахунку клієнта суму, виконаних за допомогою платіжної картки в розмірі 47098,07 грн. на підставі договірних відносин, з якими погодився ОСОБА_2, підписавши заяву (а.с.52).

В силу вимог ст. 627 ч. 1 ЦК України (свобода договору) відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Звідси, ОСОБА_2 був вільний у виборі Банку.

Проте, обравши АБ «Укргазбанк» та підписавши заяву (а.с.52), ОСОБА_2 приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків АБ «УКРГАЗБАНК» (договір приєднання ст. 634 ЦК України), які стали обовязковими для нього для виконання.

Згідно із пунктом 6.2 зазначеного договору, підписанням цього договору ОСОБА_2 також підтвердив, що він ознайомлений та згоден з правилами платіжної системи Master Card Europe S.A. (Бельгія), Visa International (США) та УкрКарт (Україна) (правила платіжної системи), Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

В силу вимог ст. 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України, є частиною національного законодавства України (ч. 1); якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України (ч.2).

За змістом ст. 634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При цьому, в силу вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі докази того, що будь-які положення вищезазначеного договору сторін чи договір в цілому були визнані недійсними окремо від цієї справи.

ОСОБА_2 у цій справі не заявляв вимог про визнання будь-яких пунктів вищезазначеного договору чи договору в цілому недійсним.

Недійсність вищезазначеного договору сторін прямо не встановлена законом.

Тому, суд першої інстанції правильно виходив із презумпції правомірності цього договору та умов останнього (ст. 204 ЦК України).

Так, за змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В разі відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 про визнання дій Банку щодо невчасного списання грошових коштів з карткового рахунку № 014899 (рахунок 9831 в АБ «Укргазбанк») за платежем від 23.10.2014 року такими, що суперечать чинному законодавству та порушують права споживача (первісних), похідні від них (позовні вимоги ОСОБА_2 до Банку про скасування нарахованої заборгованості, стягнення майнових збитків та моральної шкоди) також не підлягали задоволенню у цій справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення позивача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі.

Згідно із ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав належну оцінку.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Судом першої інстанції оскаржуємим рішенням не вирішувалось питання про розподіл судових витрат між сторонами у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови позивачу ОСОБА_2 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача (Банку) судових витрат, понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_6ОСОБА_7