Справа № 211/8091/14-ц
Провадження № 2/211/111/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Форманчук К.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача СК " Еталон" ОСОБА_3

у відсутність відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі та в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, Страхової Компанії "Еталон" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної при дорожньо транспортній пригоді, суд , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який згодом уточнила , в обгрунтування вимог вказала, що 27.12.2011 року біля 15-40 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. 22 Партс'їзду від вул.. Костенка в напрямку вул.. Будьоного у місті Кривому Розі не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1.»Дати дорогу», виїхав на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП позивач, пасажир автомобілю ВАЗ 21053, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, ушиблену рану голови, ушиби мяких тканин голови, грудної клітки, посттравматичний астенічний синдром в стадії субкомпенсації.

На момент проведення судово-медичного дослідження (обстеження) № 391 було встановлено легкі тілесні ушкодження. Але, отримані травми мали наслідки у вигляді погіршення стану здоровя, що на теперішній час призвело до 25 % втрати професійної працездатності, що підтверджується копією довідки МСЕК № 002792 від 02.12.2014 року.

Постановою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року ОСОБА_4 було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Такі обставини підтверджуються копією постанови судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року.

Внаслідок ДТП, позивач вимушена до теперішнього часу витрачати кошти на лікування та нести матеріальні збитки.

Відповідачем СК «Еталон» мало місце разове відшкодування матеріальної шкоди в травні 2012 року на суму 2605,29 грн., що підтверджується довідкою № 209 від 01.12.2014 року.

Окрім відшкодованих страховою компанією витрат, позивачем було витрачено на лікування, часткового відновлення стану здоровя кошти в більшому розмірі, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями. Також втрачено частину заробітку, у звязку з тривалим лікуванням.

Відповідачем ОСОБА_4 (безпосереднім винуватцем у ДТП) шкода взагалі не відшкодовувалася. Відповідачем ОСОБА_5 (власник транспортного засобу) шкода не відшкодовувалася. На якій правовій підставі ОСОБА_4Є керував ТС не встановлювалося, та відповідачем не надано, тому вважаю, що власник ТС ОСОБА_5 повинний відповідати за спричинену шкоду внаслідок ДТП за участі автомобіля що належить йому на праві власності, якщо не доведе, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі (договір оренди, довіреності тощо).

З 02.12.2014 року встановлено 25 % втрати професійної працездатності строком до 01.12.2016 року (дата наступного огляду МСЕК), що підтверджується копією довідки МСЕК № 002792 від 02.12.2014 року.

Середньомісячна заробітна плата за останні три місяці роботи (вересень-листопад 2014 року), що передують встановленню втрати працездатності складає 6280,52 грн., такі обставини підтверджуються довідкою № 6 від 26.02.2015 року.

З огляду на зазначене розмір відшкодування шкоди (втраченого доходу внаслідок втрати проф. працездатності) у відповідності до ст.ст. 1195,1197 ЦК України за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року (24 місяці) буде складати 6280,52 х 24 х 25%= 37683,12 грн. Тобто, шкода повязана зі стійкою втратою працездатності потерпілим (у відсотках встановлених МСЕК). В період знаходження на стаціонарному лікуванні позивач вимушена була нести витрати у звязку з необхідністю посиленого харчування, витрати на харчування склали 3646,96 грн. В період лікування за грудень 2011 по лютий 2012 року, позивач вимушена знаходитися на лікарняному, розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності (невідшкодованого) складає 3116,96 грн. Позивачем було витрачено на санаторні путівки «Київ»- 1555,0 грн., «Зорі України» - 1146,60 грн., «Хмельник »- 1290,80 грн. , проїзні квитки на суму 613,27 грн. Всього 4605,67 грн. Придбала ліки на суму 2351,20 грн. , проходження медичних обстежень- 933,15 грн. Внаслідок ДТП, вона отримала травми, що спричинили їй не тільки фізичний біль, а й вона вимушена отримувати лікування, терпіти медичні втручання, дотримуватися встановленого медичного режиму та рекомендацій лікарів, що взагалі змінило її звичне життя. Сама дорожня-транспортна пригода здійснила негативний вплив на її психологічне здоров'я та завдала емоційних страждань. Окрім цього, внаслідок ДТП позивач отримала стійку втрату професійної працездатності, незворотні наслідки втрати здоровя, вимушена постійно докладати додаткових зусиль для підтримання працездатності. Її стан здоровя постійно нагадує про перенесену дорожньо-транспортну пригоду, що призвело до побоювань в користуванні транспортними засобами, постійною напругою при пересуванні на автомобілях. Не використовувати в своєму житті транспортних засобів не має можливості, враховуючи як трудову діяльність так й повсякденне життя у великому місті, тому вимушена боротися с постійними страхами, які є наслідком дорожньо-транспортної пригоди.

Беручи до уваги характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень, які надали з часом більш тяжкі наслідки та призвели до стійкої втрати працездатності, і повязані з цим фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, і наслідків, що наступили, позивач вважає, що виходить із засад розумності та справедливості (враховуючи працездатність винної особи та дії якої направлені не на усунення заподіяної шкоди, а навпаки для уникнення відповідальності) та оцінює спричинену моральну шкоду в 50 000 грн.

Враховуючи вищевикладене загальний розмір спричиненої шкоди полягає:

-Матеріальна шкода повязана зі стійкою втратою працездатності потерпілим (у відсотках встановлених МСЕК 25 %) за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року складає 37683,12 грн.

-Матеріальна шкода 14653,23 грн. ( з яких : розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності (невідшкодованого) складає 3116,96 грн.; витрати на посилене харчування склали 3646,96 грн.; витрати на санаторно-курортне лікування 4605,67 грн.; витрати на придбання ліків 2351,20 грн.; медичне обстеження 933,15 грн. )

-Моральна шкода 50 000 грн.

В полісі № АА 6762546 від 31.08.2011 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, зазначений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду здоров'ю і життю у розмірі 100 000 грн.. За шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності 50 000 грн..

Враховуючи, що відповідачем - Страховою компанією було сплачено 2605,29 грн., то сума страхового ліміту залишилася в розмірі 97394, 71 грн.

Таким чином, спричинена шкода є цивільно правовою відповідальністю особи, відповідальність якої застрахована за договором та враховуючи вищезазначені правові норми, страхова компанія повинна відшкодувати шкоду:

повязану з лікуванням потерпілого, що складає 14653,23 грн. ( з яких : розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності (невідшкодованого) складає 3116,96 грн.; витрати на посилене харчування склали 3646,96 грн.; витрати на санаторно-курортне лікування 4605,67 грн.; витрати на придбання ліків 2351,20 грн.; медичне обстеження 933,15 грн. );

шкоду, повязану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що складає 3116,96 грн.;

шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим (у відсотках встановлених МСЕК 25 %) за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року, що складає 37683,12 грн.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди складає 55453,31 грн., що в межах страхового лімиту, а тому підлягає відшкодуванню з боку відповідача Страхової компанії «Еталон».

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги підтримує, на позові наполягає, посилаючись на обставини , викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ "Еталон" ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, та надав заперечення згідно яких просить відмовити позивачеві в задоволенні позову, так як витрати на харчування, на путівки та проїзди, не входять до виплат за рахунок страхової компанії. А також представник відповідача вважає, що позивачем не надано довідку медико-соціальної комісії про встановлення первинної інвалідності в зв"язку з отриманими внаслідок ДТП травмами, тому вона не має права звертатися з даним позовом.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з"явилися, повідомлені про слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Судом встановлено, що 27.12.2011 року біля 15-40 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. 22 Партс'їзду від вул.. Костенка в напрямку вул.. Будьоного у місті Кривому Розі не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1.»Дати дорогу», виїхав на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП позивач, пасажир автомобілю ВАЗ 21053, ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, ушиблену рану голови, ушиби мяких тканин голови, грудної клітки, посттравматичний астенічний синдром в стадії субкомпенсації, чим позивачці заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Статтею 1197 ЦК України передбачено, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. ч.3 зазначеної статті визначає, що середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може здійснюватися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт).За правилами ст. 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати встановлюється в Законі про державний бюджет на відповідний рік.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.

Згідно зі ст. 25 Закону при визначенні шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, враховуються такий факт, як праця потерпілого.

У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи (допомога) непрацюючої повнолітньої особи - потерпілого оцінюються в розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до п. п. 26.1, 26.2 ст. 26 Закону потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відшкодовується шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності.

Так, на момент проведення судово-медичного дослідження (обстеження) № 391 було встановлено легкі тілесні ушкодження. Але, отримані травми мали наслідки у вигляді погіршення стану здоровя, що на теперішній час призвело до 25 % втрати професійної працездатності, що підтверджується копією довідки МСЕК № 002792 від 02.12.2014 року. (а.с. 6 ).

Постановою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року ОСОБА_4 було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, притягнуто до відповідальності та накладено стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Такі обставини підтверджуються копією постанови судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2012 року. (а.с. 9).

Внаслідок ДТП, позивачка вимушена до теперішнього часу витрачати кошти на лікування та нести матеріальні збитки. Відповідачем СК «Еталон» мало місце разове відшкодування матеріальної шкоди в травні 2012 року на суму 2605,29 грн., що підтверджується довідкою № 209 від 01.12.2014 року ( л.с. 7 ) , зазначені витрати враховані позивачкою. Окрім відшкодованих страхової компанією витрат, позивачем було витрачено на лікування, часткового відновлення стану здоровя кошти в більшому розмірі, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями. Також втрачено частину заробітку, у звязку з тривалим лікуванням.

Відповідачем ОСОБА_4 (безпосереднім винуватцем у ДТП) шкода взагалі не відшкодовувалася. Відповідачем ОСОБА_5 (власник транспортного засобу) шкода не відшкодовувалася. Власник ТЗ ОСОБА_5 повинний відповідати за спричинену шкоду внаслідок ДТП за участі автомобіля що належить йому на праві власності, якщо не доведе, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі (договір оренди, довіреності тощо).

Страхова компанія несе субсидіарну відповідальність, а так у відповідності до ст. 619 ЦК України, до пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, для визначення розподілу вимог до субсидіарних відповідачів необхідно 1) визначити загальний розмір спричиненої шкоди; 2)визначити яка спричинена шкода є застрахованою цивільною відповідальністю ; 3)визначити розмір відповідальності Страхової компанії (субсидіарного відповідача) в межах страхового ліміту.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1187, 1188 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, у відповідності до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором регулюється у відповідності до ст. 1197 ЦК України. Так, ч.1 ст. 1197 ЦК України зазначає, що розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, з 02.12.2014 року встановлено 25 % втрати професійної працездатності строком до 01.12.2016 року (дата наступного огляду МСЕК), що підтверджується копією довідки МСЕК № 002792 від 02.12.2014 року.

Середньомісячна заробітна плата за останні три місяці роботи (вересень-листопад 2014 року), що передують встановленню втрати працездатності складає 6280,52 грн., такі обставини підтверджуються довідкою № 6 від 26.02.2015 року ( л.с. 42 ).

З огляду на зазначене розмір відшкодування шкоди (втраченого доходу внаслідок втрати проф. працездатності) у відповідності до ст.ст. 1195,1197 ЦК України за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року (24 місяці) буде складати 6280,52 х 24 х 25%= 37683,12 грн. Тобто, шкода повязана зі стійкою втратою працездатності потерпілим (у відсотках встановлених МСЕК).

Законом покладено обовязок відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ст. 1195 ЦК України).

Так, в період знаходження на стаціонарному лікуванні позивач вимушена була нести витрати у звязку з необхідністю посиленого харчування. Харчування проводилося згідно Договору від 28.12.2011 року , згідно денного забірного листа . Згідно щоденних забірних листів ( л.с 68- 96 ) витрати на харчування склали 3646,96 грн.

Так, в період лікування за грудень 2011 по лютий 2012 року, позивач вимушена знаходитися на лікарняному, чим позивачеві спричинена шкода, повязана з тимчасовою непрацездатністю. Та згідно довідки № 40 від 04.10.2012 року розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності (невідшкодованого) складає 3116,96 грн.

Так, у звязку з направленням на санаторно-курортне лікування, позивач проходила лікування в санаторії «Київ», «Зорі України», «Хмельник», та нею було витрачено кошти на часткову сплату за путівки на санаторно-курортне лікування та квитки, що підтверджується наступними документами, а саме копіями квитків (проїзних документів), зворотними талонами до путівок, квитанціями про сплату за санаторно-курортні путівки, накладною, копією путівок. Таким чином, позивачем було витрачено на санаторні путівки «Київ»- 1555,0 грн., «Зорі України» - 1146,60 грн., «Хмельник »- 1290,80 грн. , проїзні квитки на суму 613,27 грн. Всього 4605,67 грн.

Так, у звязку з отриманими травмами позивач вимушена нести витрати щодо придбання ліків (призначення підтверджується копіями виписних епікризів лікарень та довідками лікарів) на суму 2351,20 грн. , проходження медичних обстежень, мед.експертизи, діагностики тощо (що підтверджується призначеннями лікарів та квитанціями про сплату послуг) 933,15 грн.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені згідно до ст.1167 ЦК України, а саме моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Внаслідок ДТП, позивач отримала травми, що спричинили їй не тільки фізичний біль, а й вона вимушена отримувати лікування, терпіти медичні втручання, дотримуватися встановленого медичного режиму та рекомендацій лікарів, що взагалі змінило звичний спосіб життя. Сама дорожня-транспортна пригода здійснила негативний вплив на психологічне здоров'я позивача та завдала емоційних страждань. Окрім цього, внаслідок ДТП вона отримала стійку втрату професійної працездатності, незворотні наслідки втрати здоровя, вимушена постійно докладати додаткових зусиль для підтримання працездатності.

Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Беручи до уваги характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень, які надали з часом більш тяжкі наслідки та призвели до стійкої втрати працездатності, і повязані з цим фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає, що виходячи із засад розумності та справедливості (враховуючи працездатність винної особи та дії якої направлені не на усунення заподіяної шкоди, а навпаки для уникнення відповідальності) та оцінює спричинену моральну шкоду позивачеві в 50 000 грн.

Як зазначалося вище, що визначивши загальний розмір спричиненої шкоди, необхідно визначити яка спричинена шкода є застрахованою цивільною відповідальністю, та відповідно визначити розмір відповідальності Страхової компанії (субсидіарного відповідача) в межах страхового ліміту.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої здоров'ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо транспортних пригод.

Згідно ст. 6 (зазначеного закону) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст.9 « 9.1. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

9.2. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

9.3. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

9.4. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

12.2. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 зазначеного закону, Шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, повязана з лікуванням потерпілого;

шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Однак, на момент страхового випадку (та укладання договору страхування)діяла така норма щодо відшкодування моральної шкоди, так п.22.3. ст.22 зазначеного закону, Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України ( 435-15 ). При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. (редакція від 18.09.11року).

Згідно до п. 24.1. ст.24 зазначеного закону, У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно до ст. 25 зазначеного закону, Шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. У зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи ( особи, яка працює за трудовим договором) - не отримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

В полісі № АА 6762546 від 31.08.2011 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, зазначений ліміт відповідальності за заподіяну шкоду здоров'ю і життю у розмірі 100 000 грн.. За шкоду, заподіяну майну ліміт відповідальності 50 000 грн..

Враховуючи, що відповідачем - Страховою компанією було сплачено 2605,29 грн., то сума страхового ліміту залишилася в розмірі 97394, 71 грн.

Таким чином, спричинена шкода є цивільно правовою відповідальністю особи, відповідальність якої застрахована за договором та враховуючи вищезазначені правові норми, страхова компанія повинна відшкодувати шкоду:

повязану з лікуванням потерпілого, що складає 14653,94 грн. ( з яких : розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності (невідшкодованого) складає 3116,96 грн.; витрати на посилене харчування склали 3646,96 грн.; витрати на санаторно-курортне лікування 4605,67 грн.; витрати на придбання ліків 2351,20 грн.; медичне обстеження 933,15 грн. );

шкоду, повязану із стійкою втратою працездатності потерпілим (у відсотках встановлених МСЕК 25 %) за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року, що складає 37683,12 грн. .

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди складає 52337,06 грн., що в межах страхового ліміту, а тому підлягає відшкодуванню з боку відповідача Страхової компанії «Еталон».

Крім цього, як вказувалося раніш, страхова компанія несе відповідальність щодо відшкодування моральної шкоди у встановленому судом розмірі , але не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Тобто, зі страхової компанії, як із субсидіарного відповідача підлягає стягненню 2500 грн., а різниця з інших відповідачів.

Що стосується вимоги позивача про стягнення шкоди, повязаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що складає 3116,96 грн., то суд приходить до висновку, що вона просто помилково вказана позивачем двічі, та є арифметичною помилкою, адже в обгрунтуваннях позову та поясненнях в судовому засіданні представник позивача не посилалася на таку вимогу та на стягнення з відповідачів вказаної суми двічі, тому позовні вимоги суд задовольняє частково.

Керуючись ст.ст. 23,619, 1166, 1167,1168, 1187, 1188,1194,1195,1197 Цивільного Кодексу України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити розмір спричиненої ОСОБА_1 у наслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у сумі 52337,06 грн. (п"ятдесят дві тисячі триста тридцять сім гривень шість копійок): з яких шкода повязана зі стійкою втратою працездатності потерпілим за період з грудня 2014 року по 01.12.2016 року складає 37683,12 грн.; розмір втраченого заробітку внаслідок тимчасової непрацездатності - 3116,96 грн.; витрати на посилене харчування склали 3646,96 грн.; витрати на санаторно-курортне лікування 4605,67 грн.; витрати на придбання ліків 2351,20 грн.; медичне обстеження 933,15 грн. , та моральної шкоди у сумі 50000 грн. ( п"ятдесят тисяч).

Стягнути з Страхової компанії «Еталон» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування матеріальної шкоди 52337,06 грн. (п"ятдесят дві тисячі триста тридцять сім гривень шість копійок) та моральної шкоди 2500 грн. (дві тисячі п"ятсот гривень).

Стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 47500 грн. ( сорок сім тисяч п"ятсот гривень) моральної шкоди.

Стягнути в рівних частинах з Страхової компанії «Еталон» , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі на правову допомогу у розмірі 5223, 20 грн. (п"ять тисяч двісті двадцять три гривні двадцять копійок), тобто з кожного по 1741, 07 грн.. (одна тисяча сімсот сорок одна гривня сім копійок) .

Стягнути в рівних частинах з Страхової компанії «Еталон» , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 523, 37 грн. (п"ятсот двадцять три гривні тридцять сім копійок), тобто з кожного по 174, 46 грн. (сто сімдесят чотири гривні сорок шість копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7