Справа № 520/7429/16-ц
Провадження № 2/520/3782/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Прохорова П.А.,
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на його користь суму грошових коштів у розмірі 804 401,15грн., а також стягнути з відповідача - ОСОБА_3 на його користь суму грошових коштів у розмірі 400,00грн.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він - ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 187 580,12грн., що в еквіваленті становило 8 000,00доларів США із розрахунку 2 344,7515грн. за 100 доларів США за офіційним курсом, встановленим НБУ станом на день підписання договору, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути грошові кошти у строк не пізніше 07 жовтня 2015року, що підтверджується договором позики від 07 квітня 2015року.
Позивач вказує, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 230 513,46грн., та земельну ділянку, площею 0,1273га, за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 61 198,89грн.
Позивач також зазначає, що 14 жовтня 2015року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Божемовською Н.В., відповідно до умов якого, позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 70 176,00грн., що на день підписання договору за курсом НБУ становило 3 200,00доларів США, які ОСОБА_2 зобов'язався повернути у повному обсязі у строк до 14 лютого 2016року.
Крім того, позивач вказує, що 15 жовтня 2015року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договорами позики, між ним та відповідачем - ОСОБА_3 було укладено договір поруки.
Однак до теперішнього часу зобов'язання ОСОБА_2 виконані не були, борг у встановлений у договорах позики терміни не повернуто, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 16.09.2016року позивач не з'явився, його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та його заявою про відкладення розгляду справи, яка була задоволена судом, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Крім того, суд зазначає, що судове відправлення було повернуто поштою із відміткою «за відмовою адресата від одержання».
При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача - ОСОБА_2, за наявними в ній матеріалами.
Відповідач - ОСОБА_3 про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, у судові засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав, а справу просив розглянути за його відсутності.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 07 квітня 2015року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого, позикодавець (ОСОБА_1) передав, а позичальник (ОСОБА_2.) прийняв у власність грошову суму в розмірі 187 580,12грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 8 000,00доларів США із розрахунку 2 344,7515грн. за 100 доларів США за офіційним курсом, встановленим НБУ станом на день підписання цього договору. Позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього договору готівкою. Підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. 1 цього договору. Підписаний позичальником договір є доказом передачі позики від позикодавця до позичальника.
Відповідно до п.п. 4, 4.1. договору позики, сторони домовилися, що позичальник зобов'язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі у строк до 07.10.2015року включно, який може бути продовжений лише за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення до цього договору повинні бути викладеними в письмовій формі. Всі додаткові угоди щодо внесення змін та доповнень до цього договору складають його невід'ємну частину. Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики відповідав доларовому еквівалентові позики за офіційним курсом встановленим НБУ станом на дату повернення позики.
Відповідно до п. 9 договору позики, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частину) у встановлений строк, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 1% від суми вказаної в п.1 цього договору, за кожний день прострочення, за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору.
З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору позики грошей, 07 квітня 2015року між ОСОБА_1 (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, 14 жовтня 2015року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого, позикодавець (ОСОБА_1.) передав, а позичальник (ОСОБА_2.) прийняв у власність грошову суму в розмірі 70 176,00грн., що в еквіваленті за курсом 2 193,27грн. до ста доларів США, який встановлено НБУ станом на день підписання цього договору становить 3 200,00доларів США. Позичальник зобов'язується повернути позикодавцю в строк та на умовах, передбачених цим договором, позику в вищезазначеному розмірі. Сторони домовилися, що позичальник зобов'язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі у строк до 14.02.2016року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін.
П. 10 договору позики грошей передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики у встановлений строк, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого законодавством індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.
Вказаний договір позики грошей посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Божемовською Н.В., зареєстрований в реєстрі за №1703.
Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики грошей від 074 квітня 2015року та договором позики грошей від 14 жовтня 2015року, 15 жовтня 2015року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір, згідно з яким, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_2 всіх зобов'язань, що виникли з договору позики грошей від 07 квітня 2015року та договору позики грошей від 14 жовтня 2015року, які були укладені між кредитором та боржником. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржника у розмірі, що дорівнює 200,00грн. за договором 1 та 200,00грн. за договором 2, що загалом за двома договорами становить 400,00грн.
Однак до теперішнього часу відповідач - ОСОБА_2 своє зобов'язання щодо повернення грошей не виконав, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом.
Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до п. 3.1. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржника у розмірі, що дорівнює 200,00грн. за договором 1 та 200,00грн. за договором 2, що загалом за двома договорами становить 400,00грн.
Таким чином, суд зазначає, що поручитель - ОСОБА_3є відповідальними перед ОСОБА_1 за виконання зобов'язання ОСОБА_2 у розмірі 400,00грн.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Курс НБУ станом на день розрахунку, тобто станом на 24.05.2016року становить 2512,37грн. за 100 доларів США.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договорів позики, відповідачем - ОСОБА_2 не було повернуто у строк, зазначений у договорах позики, ОСОБА_1 позику, а саме: грошові кошти у розмірі, що складає еквівалент 8 000,00 доларів США, що станом на 24.05.2016року складає 200 989,60грн., та грошові кошти у розмірі, що складає еквівалент 3 200,00 доларів США, що станом на 24.05.2016року складає 80 403,20грн., що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики з ОСОБА_2 у розмірі 280 992,80грн. та з ОСОБА_3 у розмірі 400грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оцінюючи вимоги про стягнення трьох відсотків річних та пені, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Оскільки, згідно з умовами договорів позики, в разі коли позичальник не поверне позикодавцю позику у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та можливі штрафні санкції в примусовому порядку, передбаченому діючим законодавством України, а також, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики у встановлений строк, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, вимоги про стягнення трьох відсотків річних в сумі 4 144,01грн. та пені у розмірі 504 187,84грн., заявлені на підставі розрахунку, є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції у розмірі 15 085,50грн., оскільки при укладанні договорів позики було визначено, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики відповідав доларовому еквівалентові позики за офіційним курсом встановленим НБУ станом на дату повернення позики, а при розрахунку заборгованості у гривні по відношенню до долара США індекс інфляції вже враховувався при коливанні курсу НБУ по відношенню до доларів США.
Керуючись ст.ст. 213, 215, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договорами позики у розмірі 789 324 (сімсот вісімдесят дев'ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договорами позики у розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров