Справа №590/1027/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Оснач С. В.
Номер провадження 22-ц/788/498/16 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6

про усунення перешкод у користуванні кімнатою, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 555 грн., моральну шкоду у сумі 500 грн., а всього 1055 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на 24 липня 2015 року в кімнаті АДРЕСА_1, де мешкав ОСОБА_3 тимчасово знаходилась ОСОБА_7 Про те, що дозвіл на проживання ОСОБА_5 в вказаній кімнаті було отримано від позивача не доведено. 24 липня 2015 року ОСОБА_8 була виселена з вказаної кімнати гуртожитку. ОСОБА_3 зареєстрований в гуртожитку в кімнаті АДРЕСА_1 з 06 лютого 2003 року. Склад сім'ї - один чоловік. Загальна площа кімнати 18 кв.м. З грудня 2006 року позивач в кімнаті не проживає, частина його речей пошкоджена.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарзі про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають по сусідству у гуртожитку забороняють позивачу користуватись приміщеннями загального користування і у зв'язку з цим проживання останнього в кімнаті гуртожитку є неможливим є недоведеними. Також посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 було надано додаткову кімнату для розміщення речей, але нею користуються відповідачі є безпідставними. В судовому засіданні суду першої інстанції свідком ОСОБА_9 було зазначено, що додаткова площа, крім кімнати, ОСОБА_3 не виділялась, а в гуртожитку є кімната для загального користування для усіх мешканців.

Ствердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було враховано, що у кімнату позивача було безпідставно вселено ОСОБА_7, унаслідок чого були пошкоджені речі, а саме матрац, ковдра, штори, двері, замок висновків суду не спростовують. При вирішенні спору, судом першої інстанції було взято до уваги докази, які знаходяться в матеріалах справи та покази свідків. Так, стягуючи з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 555 грн. майнової шкоди, суд обґрунтовано виходив з того, що у кімнаті замок був пошкоджений з вини відповідачів. Пошкодження матрацу підтверджуються показами свідка ОСОБА_10 та підтверджується висновком від 30 липня 2015 року. Згідно накладної № 31 магазину «Калинка» від 04 лютого 2016 року матрац, розміром 190х110 коштує 295 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з відповідачів потрібно стягнути 260 грн. вартості замка та 295 грн. вартості матрацу.

Посилання позивача на те, що саме з вини відповідачів у кімнаті пошкоджені двері і стали непридатними до користування ковдра, подушка та штори не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної).

Згідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував порушення прав позивача, задовольняючи позовні вимоги частково виходив із засад розумності та справедливості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: