Справа № 132/768/16-ц
Ухвала

Іменем України

"17" березня 2016 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Копчинського В.І.

за участь секретаря Кулик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу Державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань,-

ВСТАНОВИВ:

На виконанні відділу ДВС Калинівського РУЮ Вінницької області перебуває виконавче провадження № 49550097 з примусового виконання вимоги № Ф-2807-23, виданої 05.11.2015 року, Козятинською ОДПІ ДФС (Калинівське відділення), про стягнення з ОСОБА_1 на користь Козятинською ОДПІ недоїмки в сумі 845,62 грн.

03.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 10.12.2015 року. Однак, боржник самостійно рішення суду не виконує, ухиляється від виконання зобовязань, тому державний виконавець звернувся до суду із даним поданням, так як у разі виїзду за кордон ОСОБА_1 буде неможливим або ускладненим виконати рішення суду.

Представник відділу ДВС Калинівського РУЮ Вінницької області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд подання у відсутність представника відділу ДВС Калинівського РУЮ.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Калинівського РУЮ Вінницької області перебуває виконавче провадження № 49550097 з примусового виконання вимоги № Ф-2807-23, виданої 05.11.2015 року, Козятинською ОДПІ ДФС (Калинівське відділення), про стягнення з ОСОБА_1 на користь Козятинською ОДПІ недоїмки в сумі 845,62 грн.

03.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 10.12.2015 року.

Боржник самостійно рішення суду не виконує та ухиляється від виконання зобовязань.

Саме по собі невиконання боржником зобовязань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон громадянинові України є ухиляння від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон за межі України як на підставі його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання, а не лише за наявності факту невиконання зобовязань. Саме лише невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачається з матеріалів виконавчого провадження.

У відповідності до підпункту «ґ» пункту 11.1.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Як вбачається з наведеного вище, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Крім того, подання державного виконавця, не містить будь-яких обґрунтованих доводів з посиланням на докази про те, що ОСОБА_1В ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду та будь-яких відомостей про виклик боржника до відділу ДВС.

Надані суду докази не підтверджують факту, що боржник ОСОБА_1В ухиляється від виконання своїх зобов'язань та має намір виїхати за межі України, не виконавши їх.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу Державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з отримання копії ухвали.

СУДДЯ: