АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І., Калиновського А.Б.,

за участі секретаря - Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 29 листопада 2014 року о 15 годині 30 хвилин відповідач ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Renault Trafic» д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Яснополянській, з боку Південного мосту у напрямку вул. Аеропортовської в м. Дніпропетровську, втратив контроль над керуванням автомобілем в результаті чого автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3, під його керуванням, який рухався у зустрічному напрямку, чим спричинив механічні пошкодження автомобілю «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3, завдав позивачу тілесних ушкоджень, моральний та матеріальний збиток, тому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 32 445 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн., всього 13 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2015 року було визнано відповідача ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначеним вироком суду встановлено, 29 листопада 2014 року ОСОБА_3 близько 15.30 години, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Trafic», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, рухався по вул. Яснополянській, з боку Південного мосту, у напрямку вул. Аеропортовської в м.Дніпропетровську. Під час руху ОСОБА_3, порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не обравши безпечної швидкості руху в установлених межах, при засніженому дорожньому покритті на закруглені проїзної частини вправо, втратив контроль над керуванням руху автомобіля, в результаті чого автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху і в районі електроопори №37 допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематом та ссаднин обличчя, ран обох кистей, відкритого 2-го Б ступеню перелому правого наколінника, рани передньої поверхні правого колінного суглобу, закритого двохлодижкового перелому кісток правої гомілки з підвивихом ступні до зовні, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяж кості тілесним ушкодженням, що зумовило тривалий розлад здоров'я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (а.с.11).

У результаті ДТП позивачу ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження, він вимушений був тривалий час лікуватися, на що витрачав кошти (а.с. 13, 14, 19-23).

Власником автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3, яким керував позивач ОСОБА_2 на час скоєння ДТП , є ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду Дніпропетровського МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області від 02 грудня 2014 року, автомобіль «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 отримав пошкодження (а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню з підстав, передбачених ст.ст. 1168, 1187 ЦК України, однак, повністю з такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Судом першої інстанції не додержано вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, відповідно до якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 29004 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

З матеріалів справи вбачається власником автомобіля «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3, яким керував позивач ОСОБА_2 на час скоєння ДТП , є ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду Дніпропетровського МУ ГУ МВС України у Дніпропетровській області від 02 грудня 2014 року, автомобілю «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_3 було спричинено пошкодження (а.с.18).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3, як власника автомобіля «Renault Trafic» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2664945 від 14 червня 2014 року, у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», де вказана сума за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000 грн. (а.с.47, 48).

02 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_3 повідомив ПрАТ «Українську транспортну страхову компанію» про обставини події ДТП (а.с.48).

Суд першої інстанції при розгляді даної справи не залучив до участі у справі страхову компанію та не з'ясував їх правові позиції у справі.

В п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01 березня 20013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

За таких обставин, враховуючи, що страхова компанія не була залучена до участі у справі, її правові позиції у справі з'ясовані не були, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді