У Х В А Л А

1 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року в справі за позовом прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_5 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, відділ Держземагенства у Бобринецькому районі Кіровоградської області, про визнання протиправними і скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року позовні вимоги прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_5 задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 5 березня 2013 року «Про надання дозволу на складання проекту і селянського господарства ОСОБА_4.» та від 25 березня 2013 року «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4.»; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений

27 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовлено; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відхилено, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

18 травня 2015 року в частині, що залишена без змін рішення апеляційного суду, та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року залишено без змін.

2 січня 2016 року до Верховного Суду України звернулася ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У підтвердження неоднаковості застосування норм матеріального права заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 та 24 грудня 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_5 суд першої інстанції з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що рішення ради прийняті з порушенням норм Земельного кодексу України щодо розпорядження землями визначеної категорії та передано у власність відповідача земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель з іншим цільовим призначенням - житлової та громадської забудови; оскільки відповідачу передано частини земельних ділянок суміжних землекористувачів, які тривалий час користуються ними, як власники житлових будинків, що розташовані на цих земельних ділянках, тому оскаржуваними рішеннями порушені права інших землекористувачів, у тому числі ОСОБА_5 та третіх осіб.

Ухвалою від 2 грудня 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції, який відмовив фізичній особі у задоволенні її позовних вимог з підстав того, що позивачка просила визнати недійсними розпорядження та державний акт на право власності на земельну ділянку з посиланням на те, що земельна ділянка, яка виділена відповідачу, перебуває у користуванні Бобринецького РСТ і з користування останнього не вилучалась; доводів, які б свідчили про порушення оскаржуваним розпорядженням та передачею у власність відповідачу земельної ділянки особисто прав, свобод чи інтересів позивача, позовна заява не містить.

Ухвалу від 24 грудня 2015 року прийнято у справі за позовом фізичної особи до селянського фермерського господарства про визнання договору оренди землі недійсним.

Порівняння зазначених судових рішень, наданих заявницею на підтвердження вимог, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_5 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, відділ Держземагенства у Бобринецькому районі Кіровоградської області, про визнання протиправними і скасування рішення, визнання договору купівлі-продажу недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук