Справа № 216/3556/16-ц
Провадження № 2/216/2014/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мясоєдової О.М.,

за участі секретаря - Усік М.О.,

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила та обґрунтовувала тим, що 17 липня 1993 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина- Агаркова ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач спочатку спільного проживання ставився до неї як до дружини з повагою. В останній час спільного проживання їх погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому, спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства.

Причиною припинення сімейних стосунків стала відмова від продовження подальших шлюбних відносин. Ставлення відповідача до неї, порушує вимоги ст. 51 Сімейного кодексу України: «Дружина та чоловік має рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань».

На даний момент вона поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним, спільне проживання з відповідачем і збереження сім`ї є неможливим.

На даний час вона з відповідачем та дітьми проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Дочка ОСОБА_4 є повнолітньою, а син ОСОБА_6 малолітнім, тому його подальше проживання з нею відповідає його інтересам. Вона має можливість забезпечити йому належні та безпечні для здоровя умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Тому що він займається громадською діяльністю, а тому це забирає багато часу. Йому необхідно постійно їздити у відрядження і може по декілька днів не бути вдома.Просить шлюб між нею та чоловіком розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі.

Відповідач до залу суду не зявився, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд вислухавши позивачку ,перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1993 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина- Агаркова ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом із матірю. Сімейні стосунки між сторонами припинені у січні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Спору про майно в них не має. Позивачка не бажає стягувати з відповідача на її користь ,сплачений нею судовий збір .

Подальше спільне життя й збереження родини неможливо ,їхня родина розпалася остаточно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 17.07.1993 року Красівською сільською Радою Монастирського району Тернопільської області, актовий запис № 469434 - розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити Агаркова.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня оголошення рішення, апеляційної скарги,а відповідачем в той же строк з дня отримання ним копії рішення.

Суддя О.М. Мясоєдова