Провадження № 2/344/2084/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають дочка позивача, внук позивача. А також у квартирі зареєстрований колишній зять відповідач ОСОБА_2. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2015 року шлюб між донькою позивача та відповідачем був розірваний. Відповідач у квартирі не проживає вже півтора року, так як з донькою позивача вони припинили шлюбні відносини та спільне проживання ще задовго до розірвання шлюбу. Відповідач житлом не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує. Місце проживання відповідача на даний час позивачу невідоме. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Галичина» від 03 березня 2016 року. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що є сусідом позивача, оскільки проживає у будинку АДРЕСА_2. У будинку, де проживає ОСОБА_4, також мешкають дочка позивача та його онук зі своєю дружиною. ОСОБА_5 не бачив більше 15 років. Йому відомо, що після одруження ОСОБА_5 разом з дружиною поїхали за кордон до США, де і знаходиться по теперішній час.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що допомагає доглядати дитину доньки позивача ОСОБА_7, тому часто буває у них вдома. Їй відомо, що дочка позивача ОСОБА_7 розлучена з ОСОБА_2. Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 вже тривалий час, квартирою відповідач не цікавиться, його речей у будинку немає, останній раз його бачила у серпні 2014 року.

Свідок ОСОБА_8, допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона знає ОСОБА_2 як колишнього зятя позивача, часто буває у них вдома, оскільки доглядає за онуком позивача. З 2014 року ОСОБА_2 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9, допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона є донькою позивача та колишньою дружиною відповідача. Останній раз відповідача вона бачила ще у серпні 2014 року. ОСОБА_2 пішов з квартири, забравши свої речі. Місце його перебування чи проживання їй не відоме.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03 квітня 1997 року, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з будинкової книги, відповідач за реєстрований у квартирі АДРЕСА_1 (а.с 6-9).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 17 квітня 2015 року, що набрало законної сили 05 травня 2015 року, шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 був розірваний (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Стаття 72 Житлового кодексу України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності з положеннями ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У зв'язку з розірванням шлюбу між донькою позивача та відповідачем відповідач не є членом сім`ї позивача, позивач заперечив наявність іншої домовленості між позивачем та відповідачем стосовно обставин права користування спірним житлом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2необхідно визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим заадресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 березня 2016 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 18 березня 2016 року.

Суддя Л.В. Мелещенко