Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 331/5441/15Головуючий у 1-й інстанції Мінасов В.В.
№22-ц/778/329/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міського комунального підприємства «Основаніє» (надалі МКП «Основаніє»), виконавчого комітету Запорізької міської ради (надалі виконкому ЗМР) про відшкодування збитків, заподіяних падінням на автомобіль дерева

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 21026,94 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, а також 900,00 грн. плати за проведення авто товарознавчого дослідження, 270,14 грн. витрат за направлення телеграм відповідачам з запрошенням на автотоварознавче дослідження та сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 19.06.2015 року приблизно о 08-00 годині він приїхав на роботу та залишив свій автомобіль біля будинку 147 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі. Через деякий час на автомобіль впало дерево і пошкодило його. Падіння дерева стало наслідком неналежного догляду за зеленими насадженнями з боку відповідачів. Вартість матеріальної шкоди склала 21026,94 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року позов позивача задоволено частково.

Стягнуто з МКП «Основаніє» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 21026,94 грн., 900,00 грн. за автотоварознавче дослідження 270,14 грн. за направлення телеграм, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до виконкому ЗМР про відшкодування збитків, заподіяних падінням на автомобіль дерева, відмовлено.

Із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач МКП «Основаніє» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 98-101) просило рішення суду першої інстанції скасувати (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача) і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду провадження у цій справі за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача МКП «Основаніє» відкрито (а.с.106), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.108).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 28 січня 2016 року, було розпочато та відкладено в порядку задоволення клопотання представника відповідача МКП «Основаніє» (а.с.122).

В порядку ст. 10 ч. 4 ЦПК України з метою повного та всебічного перегляду цієї справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги МКП «Основаніє» апеляційним судом були долучені до матеріалів цієї справи та досліджені надані сторонами апеляційному суду відповідні додаткові докази (а.с. 128-148, 152-188).

Заслухавши у судовому засіданні 17 березня 2016 року доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, в порядку ст. 10 ч. 4 ЦПК України свідка позивача ОСОБА_3 (а.с.188), проти допиту якої апеляційним судом представники відповідачів у судовому засіданні не заперечувати, та яка зазначала, що вона працювала в офісі юридичної особи у день події, бачила у той день дерево на машині позивача, дерево внутрі стовбуру у місці зламу було трухляве та мало бути давно видалено з прибудинкової території будинку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача МКП «Основаніє» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст.ст. 10 - 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 1166,1192 ЦК України та виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимоги позивача у цій справі в частині їх задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 19 червня 2015 року біля будинку 147 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі на автомобіль НОМЕР_1 впало дерево і пошкодило його.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_2О.(а.с.8).

Відповідно до змісту висновку Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 19.06.2015 року вбачається, що 19 червня 2015 року до чергової частини РВ звернувся ОСОБА_2 із заявою про падіння дерева на його автомобіль. Виходом на місце було встановлено, що біля будинку 147 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі на автомобіль НОМЕР_1 впало дерево і пошкодило дзеркало, дах, передні та задні двері автомобіля з правого боку (а.с.14-15).

19 червня 2015 року телеграмами позивач викликав Запорізьку міську раду та МКП «Основаніє» на огляд автомобіля експертом 24.06.2015 року (а.с11). Телеграми відповідачами отримані 22.06.2015 року (а.с10).

Згідно із квитанціями ЗФ ПАТ «Укртелеком» вартість відправлень складає 142,57 грн. та 127,57 грн. (а.с.9).

Відповідно до звіту № 670 від 20.07.2015 року вартість майнової шкоди власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 21029,94 грн. (а.с.19-47).

Згідно із квитанцією № 670 вартість звіту склала 900,00 грн.(а.с18).

Завдання шкоди позивачеві внаслідок непереборної сили виключається, оскільки Запорізький ЦГМ листом від 18.09.2015 року повідомив, що 19.06.2015 року в м. Запоріжжі була зафіксована максимальна на добу швидкість вітру лише 5 м/с (а.с.86).

Відповідно до листа управління з питань екологічної безпеки ЗМР №1181/04-14 від 25.09.2015 року звернень від фізичних або юридичних осіб на отримання документів для видалення зелених насаджень на прибудинковій території будинку 147 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі не надходило (а.с.85).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 та п. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях.

Ч. ч. 1, 2 ст. 15 цього Закону встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання обєктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких обєктів.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт обєкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого обєкта благоустрою.

2. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт обєкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Ст. 28 цього Закону регламентує заходи з охорони та утримання зелених насаджень: «Охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів… Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою... Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому КМУ. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров'ю громадян, а також майну громадян або юридичних осіб.

Пунктом 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2006р. № 1045, передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об'єкті благоустрою здійснює балансоутримувач.

Пунктами 2.1, 3.1, 5.1,5.4, 9.1.11 та п. 9.1.12 розділу 9 Правил утримання, зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006р. № 105 передбачено, що 2.1. Наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

3.1.До об'єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: зелені насадження прибудинкової території.

5.1. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об'єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності.

5.5. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів;

9.1.11.12 під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Аварійне дерево це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Рішенням Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства "Основаніє" встановлено, що з моменту прийняття даного рішення МКП «Основаніє» стає повним правонаступником, підприємств, що припиняються, та як правонаступник - є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

Тобто, згідно ст. ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду, 2) протиправне діяння особи, котра її завдала, 3) причинний зв'язок між ними, 4) вину заподіювача шкоди.

Оцінивши докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову до Запорізької міської ради, оскільки нею, в даному випадку, виконані всі покладені на неї обовязки з організації благоустрою в м. Запоріжжі і відсутня її вина у заподіянні шкоди позивачу.

В свою чергу, балансоутримувач будинків та прибудинкової території - МКП «Основаніє» не виконав належним чином встановлені нормами діючого законодавства обов'язки щодо контролю за станом зелених насаджень, що й призвело до падіння дерева на автомобіль позивача.

Відповідно до п.15.10. ПДР України стоянка забороняється: в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

Після огляду у суді першої інстанції кольорових фотознімків міста події (а.с.71-80) особи, які беруть участь у справі, визнали, що автомобіль позивача був припаркований не на зеленій зоні, а на тротуарі. З цих знімків вбачається, що для руху пішоходів було залишено більше двох метрів.

Тому суд першої інстанції правильно не погодився із твердженнями відповідачів про вину позивача у неправомірному та небезпечному розміщені автомобіля перед падінням дерева.

Заперечень проти розміру шкоди відповідачі у суді першої інстанції не висловлювали.

Тому, суд першої інстанції правильно вважав позов позивача обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню шляхом стягнення всієї шкоди з МКП «Основаніє».

Доводи апеляційної скарги МКП «Основаніє» є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача, висловлену ним у запереченнях проти позову позивача у цій справі та яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Оскільки, суд першої інстанції правильно встановив, що МКП «Основаніє» є належним відповідачем за позовом позивача у цій справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача МКП «Основаніє» від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач МКП «Основаніє» не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень на позов позивача в частині його задоволення судом першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Доказом, який може бути досліджений апеляційним судом в порядку ст. 303 ч. 2 ЦПК України, в порядку ст. 10 ч. 4 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду цієї справи апеляційним судом в межах доводів апеляційної скарги МКП «Основаніє», є акт № 26 від 10.02.2015 року обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, затверджений начальником управління з питань екологічної безпеки міської ради (а.с.142-144).

Але сам по собі цей акт нічого не спростовує і не підтверджує у цій справі.

Оскільки, відповідно до Положення про управління з питань екологічної безпеки Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 18.02.2011 року № 58, проведення щорічного огляду зелених насаджень не входить до повноважень управління (а.с.152).

Встановлено, що згідно із п. 7 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим КМУ від 01.08.2006 року № 1045 видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на обєкті благоустрою здійснює МКП «Основаніє» на підставі акту, що складається відповідно до п. 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 4 Порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи юридичною особою, у тому числі це може бути безпосередньо заява балансоутримувача МКП «Основаніє».

Згідно із Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року № 105, зареєстрованим за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на обєктах благоустрою державної і комунальної власності є балансоутримувач цих обєктів.

Станом на 19.06.2015 року балансоутримувачем будинку № 147 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя є МКП «Основаніє» на підставі рішення Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року про затвердження передавальних актів та визначення статутного капіталу МКП «Основаніє» (а.с.154-156).

У даному випадку між сторонами у цій справі ОСОБА_2 та МКП «Основаніє» виникли відносини з відшкодування шкоди, а тому посилання МКП «Основаніє» в обґрунтування своїх заперечень на позов позивача у цій справі на відсутність між ОСОБА_2 та МКП «Основаніє» договору на участь у витратах на утримання будинку № 147 по вул. Гоголя у м. Запоріжжі і прибудинкової території останнього, а також виключний перелік виконання робіт за цим договором, є безпідставним.

Обовязки, які не були виконанні МКП «Основаніє» належним чином, та що призвело до пошкодження майна позивача у вигляді автомобілю, мають місце в силу закону, а не договору.

Складання протоколу про адміністративне порушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху України, є компетенцією відповідних державних органів.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за діями 19.06.2015 року не складався, останній до адміністративної відповідальності не притягався.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

В силу вимог ст. 61 ч. 4 ЦПК України лише постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Підстави для зменшення судом першої інстанції розміру майнової шкоди, заявленої позивачем у цій справі, в силу вимог ст. 1193 ЦПК України, відсутні.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги МКП «Основаніє» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Також суд першої інстанції з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами у цій справі.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови МКП «Основаніє», як особі, яка подала апеляційну скаргу, в її задоволенні у повному обсязі у цій справі, останнє не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_2 судових витрат у вигляді судового збору (платіжне доручення а.с. 102), понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Основаніє» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_4ОСОБА_5