Справа № 727/6112/16-ц
Провадження № 2/727/1773/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

за участю :

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міського голови, комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВИРІШИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 міського голови, комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що згідно розпорядження ОСОБА_5 міського голови № 1014-к від 26 липня 2016 року його звільнено з посади головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» за п.9 ст.36 КЗпП України - підстави, передбачені іншими законами.

Вважає, що розпорядження ОСОБА_5 міського голови від 26 липня 2016 року № 1014-к про звільнення його з роботи як головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» та директора міського територіального медичного об»єднання «Стоматологія», достроково припинивши з ним трудові відносини, передбачені контрактом, є незаконним і необгрунтованим. Даним розпорядженням ОСОБА_5 міський голова розірвав укладений з ним контракт в односторонньому порядку з порушенням вимог чинного трудового законодавства.

Зазначає, що 01 квітня 2015 року ОСОБА_5 міський голова ОСОБА_6, роботодавець, іменований як Міський голова, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уклав з ним трудовий контракт на виконання обовязків головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» та директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» на період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року.

За цим контрактом як строковим трудовим договором він зобовязався безпосередньо і через адміністрацію комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» здійснювати поточне управління (керівництво) закладом, у тому числі забезпечувати належний рівень медичного обслуговування населення, ефективну діяльність закладу, раціональне використання і збереження закріпленого за закладом майна, раціональний добір кадрів.

Як видно зі змісту розпорядження про дострокове припинення дії трудового контракту однією з підстав для цього є підстави, передбачені пунктом 2.25 Контракту.

Його зобовязання передбачені п.2.2 контракту.

Відповідно до пункту 4.4 трудового контракту головний лікар, директор несе відповідальність за: неналежну організацію бухгалтерського обліку з визначенням облікової політики та збереження оброблених документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності із законодавством; недотримання вимог законодавства про працю та охорону праці у закладі;

невиконання статутних завдань закладу і умов цього контракту з вини керівника.

Пунктом 2.5 Контракту передбачені права Міського голови, а саме Міський голова має право: вимагати від Головного лікаря, Директора подання дострокового звіту про його діяльність з управління Закладом, розпорядження закріпленим за Закладом майном та виконання цього контракту; звільняти Головного лікаря, Директора з посади у разі закінчення строку дії цього трудового контракту, достроково за вимогою Головного лікаря, Директора, а також у випадку порушення Головним лікарем, Директором вимог законодавства та умов цього контракту.

Вказує, що ОСОБА_5 міський голова в розпорядженні як на одну із підстав для звільнення його з роботи посилається на постанову апеляційного суду Чернівецької області від 25.05.2016 року у справі №33/794/54/16, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП (неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку наявність реального конфлікту інтересів).

Він як головний лікар комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» і як субєкта відповідальності за правопорушення, зважаючи на положення ст.172-7 КУпАП та Закону України « Про запобігання корупції», за якими закони та інші нормативно-правові акти мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів. Однак станом на 01 квітня 2016 року (дата вступу в дію Закону), на законодавчому рівні відсутні правила розвязання конфлікту інтересів, унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення таких дій.

Так, станом на 01.04.2014 року діяв Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції «від 07.04.2011 року. На підставі цього Закону особи зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої ст. 4 цього Закон, були зобовязані уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосередньо керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення була передбачені ст. 172-7 КУпАП в попередній редакції Закону України від 07 квітня 2011 року №3207-VI

Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, який введений дію з 26.04.2015 року, зокрема статтею 28 було встановлене що особи уповноважені н виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

безпосереднього керівника.

Відповідальність за вчинення зазначеного корупційного правопорушення була передбачена новою редакцією ст. 172-7 КУпАП, яка також вступила в дію з 26 квітня 2015 року та охоплювала період укладання ним договору оренди із ТОВ «Медмаркет ОСОБА_7» з 01 квітня 2014 року по 25 квітня 2014 року.

У постанові апеляційного суду Чернівецької області від 25 травня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке я нібито вчинив в період з 01.04.2014 року по 26.04.2015 року.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, окрім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Контракт може бути розірваний, а Головний лікар, Директор звільнений з посади з ініціативи Міського голови до закінчення строку дії контракту лише у випадках передбачені пунктом 5.3 Контракту.

Зазначає, що вимоги ст. 172-7 КУпАП не передбачає підстав для припинення з працівником трудового договору.

Таким чином, вважає, що звільнення його з роботи з посади Головного лікаря комунальної медичної установи « Міська стоматологічна поліклініка» та Директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» проведено незаконно а розпорядження ОСОБА_5 міського голови від 26.07.2016 року № 1014-к підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу за весь час вимушеного прогулу.

На підставі наведеного просить визнати незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови від 26 липня 2016 року № 1014-к про звільнення ОСОБА_4 - головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26 липня 2016 року згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України та поновити його на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міську стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26 липня 2016 року, стягнути з Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, розмір якого я додатково зазначу і судовому засіданні. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за один місяць.

В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засідання підтримав позовну заяву, надавши аналогічні пояснення, просив задовольнити позов з підстав наведених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_5 міського головиОСОБА_2 позовну заяву не визнав, просив відмовити у визнанні незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови від 26 липня 2016 року № 1014-к про звільнення ОСОБА_4 - головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26 липня 2016 року згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України та поновленні його на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міську стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» за безпідставністю.

Представник відповідача комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що розпорядження міського голови від 26 липня 216 року №1014-к «Про звільнення ОСОБА_4 головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Законом, також з огляду на те, що позивач відмовився від надання пояснень щодо невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», чим позбавив відповідача ОСОБА_5 міського голову можливості оцінити ступінь тяжкості вчиненого позивачем проступку та можливості застосування інших способів врегулювання конфлікту інтересів, відповідач застосував захід дисциплінарного стягнення та врегулювання конфлікту інтересів такий як звільнення особи, тому вважає, що підстав для визнання вказаного розпорядження незаконним немає. Просила відмовити в позові в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_5 міського головиОСОБА_2, представника відповідача комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає до задоволення з наступного.

Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року ОСОБА_5 міський голова ОСОБА_6, роботодавець, іменований як Міський голова, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уклав з ОСОБА_4 трудовий контракт на виконання обовязків головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» та директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» на період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року (а.с. 4-7).

Відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 5.2 Контракту передбачено підстави його припинення, зокрема дія цього контракту припиняється: з інших підстав передбачених законодавством та цим контрактом.

Статтею 36 КЗпП України також визначено підстави припинення трудового договору. Зокрема, вказана норма передбачає і таку підставу припинення трудового договору як підстави, передбачені іншими законами (п.9 ст.36 КЗпП України).

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 25.05.2016 р. у справі №33/794/54/16 позивача ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення (неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів). (копія на а.с. 9-12).

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Водночас частинами 3, 4 цієї ж статті визначено, що безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення / ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу. Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз'яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення / ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов'язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Статтею 29 Закону України «Про запобігання корупції» визначено заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів.

Частиною 1 даної статті унормовано, що Зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом: усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи; переведення особи на іншу посаду; звільнення особи.

Розпорядженням ОСОБА_5 міського голови № 1014-к від 26 липня 2016 року звільнено ОСОБА_4 з посади головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» за п.9 ст.36 КЗпП України (а.с.8).

Дане розпорядження прийнята ОСОБА_5 міським головою ОСОБА_6, який діяв відповідно до статей 47, 116 Кодексу Законів про працю України, частини другої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 10, 19, 20 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з урахуванням постанови апеляційного суду Чернівецької області від 25 травня 2016 року у справі №33/794/54/16, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів) і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави, з розглядом подання управління охорони здоровя ОСОБА_5 міської ради, пояснення ОСОБА_4, на підставі частини другої пункту 2.5 трудового контракту №1523, укладеного 01 квітня 2015 року з ОСОБА_4 Пунктом 1. цього розпорядження дію трудового контракту (строкового договору) від 01 квітня 2015 року №1523, увільнивши ОСОБА_4 з посади головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» 26 липня 2016 року згідно з п.9 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки від 23 вересня 2016 року №01/02-06/2841 станом на 26 липня 2016 року дату звільнення ОСОБА_4 не було вакантної посади керівника закладу охорони здоровя, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, яку б за своїм кваліфікаційним рівнем та освітою міг зайняти ОСОБА_4

Відповідно до листа від 25 липня 2016 року за №01/02-20/1990 було запропоновано головному лікарю комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_4 надати письмові пояснення щодо порушення ним вимог Закону України «Про запобігання корупції» в частині невиконання обовязку з повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів.

Однак ОСОБА_4 відмовився від надання таких пояснень, що підтверджується актом про відмову від надання письмових пояснень від 26 липня 2016 року складений у відділі з питань кадрової роботи ОСОБА_5 міської ради, який підписаний начальником відділу з питань кадрової роботи міської ради ОСОБА_8, начальником юридичного управління міської ради ОСОБА_9 та головним спеціалістом відділу з питань кадрової роботи міської ради ОСОБА_10. Згідно даного акту, також ОСОБА_4 було запропоновано повернути трудову книжку, яка знаходиться в Пенсійному фонді.

З огляду на все зазначене вище, вважаю що розпорядження міського голови від 26.07.2016 р. №1014-к «Про звільнення ОСОБА_4 - головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Законом і підстав для визнання його незаконним немає, а тому суд вважає, що має бути відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови від 26 липня 2016 року № 1014-к про звільнення ОСОБА_4 - головного лікаря комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26 липня 2016 року згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України та поновлення його на роботі на посаді головного лікаря комунальної медичної установи «Міську стоматологічна поліклініка», директора міського територіального медичного обєднання «Стоматологія» з 26 липня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21,36, п.9 ст.233, ст. 235 КЗпП України, ст. 28,29, 65 Закону України «Про запобігання корупції» ст. 43 Конституції України, ст. ст. 40, 41 КЗпП України, ст. 42 ч.4 п. 10, 19, 20 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 10, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міського голови, комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним розпорядження ОСОБА_5 міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці О.В. Семенко