Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2-о/644/26/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.,

при секретарі Яковлєвій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановити факт постійного проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю з 2008 року за адресою: м. Харків, пр-т. Косіора, 156, кв. 10. кім. 54.

Зазначила, що 20.03.2015 померла ОСОБА_3, в день смерті відкрилася спадщина на кімнату 54 квартири АДРЕСА_1, 24/100 частини комунальної квартири, яка належала померлій на праві приватної власності.

На час відкриття спадщини спадкоємців за заповітом ОСОБА_3 не мала.

Вона проживала разом з померлою більше 5 років тому є особою яка має право на спадкування за законом у четверту чергу.

З 27.11.2002 року вона є власником кімнати 50 квартири АДРЕСА_1. Починаючи з 2008 року фактично проживала в кімнаті 54 разом з ОСОБА_3.

Спільне проживання з ОСОБА_3 зумовлене тим, що після переїзду до вказаної комунальної квартири, здружилися з ОСОБА_3 і коли її фізичний та психічний стан здоровя почав погіршуватися, вона її доглядала, а згодом і взагалі переїхала до неї в кімнату .

Після смерті ОСОБА_3, особисто займалася організацією поховання та залагодженням повязаних з цим юридичних формальностей.

15.09.2015, вона як спадкоємиць четвертої черги за законом звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, однак в зв'язку з реєстрацією за іншою адресою, вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сімєю з померлою.

В судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що комунальна квартира складається з 6 кімнат. В кімнаті 50 проживає вона, її дочка чоловік та зять. З ОСОБА_3 дружили, а з 2008 року стала проживати з ОСОБА_3 в кв. 54. Пенсію витрачали разом, вона особисто купувала продукти, доглядала померлу, ходили разом гуляти до парку.

Представник заінтересованої особи - Харківська міська рада проти задоволення заяви заперечував. Зазначив, що ОСОБА_5 - ОСОБА_6 не має зареєстроване місця проживання де проживав спадкодавець, не довела факту спільного проживання - наявності взаємних прав та обов'язків зі спадкодавцем та спіднього побуту, не надано доказів спільного бюджету, сумісного ведення господарства. Не надано обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним у задоволенні заяви відмовити, виходячи з наступного:

У відповідності зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні

Частиною. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 своєї Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд повинен навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Судом встановлено, що 23.10.1995 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на кімнату площею 24,3 кв.м, 24/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_3, реєстраційний № 7-95-60372.

27.11.2002 року відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради видано свідоцтво про право власності на кімнату площею 12,2 кв.м, 12/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_1, реєстраційний № 7-02-211212.

20 березня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно до довідки виданої 46-ю дільницею КП "Жилкомсервіс" 14.04.2015 р. з місця проживання та склад сім'ї в кімнаті 50 квартири АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи бо особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При розгляді заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю на її підтвердження ОСОБА_2 посилалася на те, що вона та ОСОБА_3 вважали себе подругами, були однією сім'єю, проживали разом в квартирі ОСОБА_3 з 2008 року, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, що підтверджується її поясненнями, показаннями свідків та дозволом прокурора прокуратури Орджонікідзевського району від 24.03.2015 року на поховання ОСОБА_7, договором-замовленням на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 25.03.2015 р. на суму 5790 грн. та товарний чек на зазначену суму.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 03.02.2016 р. після смерті ОСОБА_3 15.09.2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 в зв'язку з чим заведено спадкову справу № 7/2015, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

З листа Четвертої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу ХМНО ОСОБА_8 зверталась ОСОБА_2

За повідомленням Адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради ОСОБА_3, не перебувала на обліку як отримувач будь-яких видів соціальної допомоги.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 зазначила, що сусідка ОСОБА_3 проживала сама, родичів не мала, страждала на шизофренію через що останню дуже ображав сусід, її матір ОСОБА_2 дружила з ОСОБА_3 захищала її, матір часто ночувала у померлої. Коли стан здоров'я ОСОБА_3 погіршився в наслідок переламу ноги, то вона просила її матір про догляд. Матір підтримувала ОСОБА_3 медичними препаратами, коли та входила в депресивний стан, з 2008-2009 року її матір стала жити у ОСОБА_3, вони разом купували харчі.

Чому матір не зареєструвалася в кімнаті ОСОБА_3 їй не відомо, але коли сусідка просила матір залишалася ночувати в її кімнаті, а після переламу ноги матір дуже рідко ночувала вдома.

Допитані як свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також підтвердили наявність дружніх стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_11, а також надання догляду заявницею ОСОБА_3

Із наданих суду доказів видно, що за час життя ОСОБА_3 у встановленому законом порядку до кімнати 54 комунальної квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_12 не вселяла, не зверталася до державних органів з заявою про дозвіл на її реєстрацію. Таким чином, ОСОБА_2 не набула право користування нею.

Той факт, що ОСОБА_2 проявляла турботу про ОСОБА_3, допомагала їй у звязку зі станом здоров'я, залишалася ночувати в кімнаті померлої або тимчасово проживала, не свідчить про факт постійного проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі та факт набуття права користування спірною квартирою.

ОСОБА_2 пояснювала, що мешкала як в кімнаті 54 квартири АДРЕСА_1 однією сім'єю з померлою ОСОБА_3 в той час зазначивши, що в кімнаті 50 квартири АДРЕСА_1, за місцем її реєстрації, проживає її чоловік.

Кімнати ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_3 розташовані в одній комунальній квартирі, а тому заявниця мала можливість мешкати в обох цих кімнатах. Із показань допитаних в суді свідків достовірно не можна встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом, однією сімєю. Свідки підтверджують обставини, надання допомоги та догляду, однак не підтверджують факт проживання однією сімєю.

Про вказані обставини турботи і допомоги також свідчить те, що заявниця поховала ОСОБА_3

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про недоведеність факту проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в кімнаті 54 квартири АДРЕСА_1, що є підставою для відмови у задоволенні заяви за її недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_13 в задоволенні заяви відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова впродовж десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: