УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Соломянського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року у справі за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 26 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 28 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини посилання на ст.ст. 1233, 1257 ЦК України.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 26 березня 2014 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 26 березня 2014 року за ново виявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, а тому дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Соломянського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року у справі за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня