Справа № 310/8490/15-ц
2/310/536/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акта, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управляння Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки у якому зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 7 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 року №192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року рішення суду залишено без змін.
Під час розгляду справи в суді, головою Бердянської районної державної адміністрації видано розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.08.2010 року №493 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Не заважаючи на те, що земля оборони площею 2000,00 га. знаходиться в користуванні військової частини НОМЕР_1 , два гектара, всупереч вимог земельного та цивільного законодавства передано громадянину ОСОБА_1 .
Так, відповідно до розпорядження голови Бердянської РДА №493 від 03.08.2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадян земельні ділянки, в тому числі рілля та пасовища для ведення окремого сільського господарства (землі запасу, якими є полігон військової частини НОМЕР_1 ), у т.ч. громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 2,0000 га., вартістю 24 231,28 грн.
На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської РДА Новак В. Г. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №125570, про що вчинено запис від 7 жовтня 2010 року за №12 про державну реєстрацію державного акта, в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2013 року задоволено позов заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 03.08.2010 року №493. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду по даній справі залишено без змін.
Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Окрім того, ОСОБА_1 отримав право власності на земельну ділянку військової частини НОМЕР_2 з порушенням вимог ст. 77 Земельного кодексу України згідно якої, землі оборони, це землі надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військових навчальних закладів, підприємств та установ Збройних Сил України інших військових формувань утворених відповідно до законодавства України.
Статтями 9, 14 Закону України «Про оборону України» визначено, що землі закріпленні за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління.
Пунктом 2 ст. 149 Земельного Кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів АР Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, місцевих рад відповідно до їх повноважень.
Водночас, рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України про припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не приймалося.
За приписами ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Просив визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №125570 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га., вартістю 24231 грн. 28 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 ..
Повернути від гр. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу - військовій частині НОМЕР_1 .
У судове засідання прокурор, представники Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 не з`явились подали заяви про розгляд справи в їх відсутності.
Відповідач та його представник у письмових запереченнях та в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду, що позивач пропустив строк на звернення з позовом до суду, оскільки відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області листом від 14.10.2011 року надав прокурору витребувані ним списки власників земельних ділянок та копії їх державних актів, які особисто отримав старший помічник прокурора Чалий М. Г.. Просили застосувати позовну давність у випадку, якщо суд прийде до висновку щодо доведеності позову. Крім того, зазначили, що у військової частини НОМЕР_1 відсутнє право постійного користування земельною ділянкою площею 2802,06 га. на підставі Державного акту на право постійного користування землю ІІ-ЗП №001486, через те, що вона не є правонаступником військової частини НОМЕР_2 . Нормативне обґрунтування позовних вимог прокурора суперечить нормам матеріального права. Прокурором не доведено факт того, що відповідач порушив економічні інтереси держави. Позивачі, в інтересах яких військовий прокурор подав позов, не є належними позивачами, які мають право виступати у спірних правовідносинах. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.10.2014 року по справі №310/8093/13-ц, яке винесено по аналогічній справі, про той самий предмет і з тих самих підстав, спростовані усі обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Рішення набрало законної сили 21.10.2015 року, тому обставини, що встановлені цим рішенням не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням суду встановлено, що землекористувачем земельної ділянки площею 2801,817 була Донецька КЕЧ, а не в/ч НОМЕР_2 , Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001486 видано з порушенням законодавства, виконати наказ Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони ЗСУ №75 від 05.11.2003 року в частині передачі від в/ч НОМЕР_2 до в/ч НОМЕР_1 земельної ділянки неможливо, оскільки встановлено, що її землекористувачем була Донецька КЕЧ, а не в/ч НОМЕР_2 , земельне законодавство, що діяло на момент ліквідації в/ч НОМЕР_2 не передбачало перехід права користування земельною ділянкою шляхом оформлення акту прийому-передачі, діяльність юридичних осіб у користуванні яких знаходилась земельна ділянка припинилось, тому і припинилось їх право користування земельною ділянкою, позивачем не доведено право постійного користування земельною ділянкою в/ч НОМЕР_1 , частина земельної ділянки була вилучена рішенням Новопетрівської сільської ради від 15.03.2001 року №18. Для позбавлення відповідача права власності на землю суд повинен встановити незаконність набуття ним у власність земельної ділянки. Факт визнання недійсним рішення, на підставі якого було видано державний акт не тягне за собою безумовного скасування цього акту, а може мати місце лише при встановлення незаконності набуття цього права.
Представник Бердянської районної державної адміністрації надав суду письмове заперечення в якому просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Вважав, що прокурор пропустив строк на подачу позовної заяви, що передбачений ст. 257 ЦК України. 18.10.2011 року старший помічник військового прокурора Чалий М. особисто отримав лист начальника Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області від 14.10.2011 року та додані до цього листа списки власників земельних ділянок і зареєстрованих на їх ім`я державних актів. Згідно довідок ЄДРПОУ Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя зареєстровані як самостійні юридичні особи. Військова частина НОМЕР_1 не має права приступати до користування земельною ділянкою до отримання акту на право постійного користування земельною ділянкою зареєстрованого за нею. Земельна ділянка, що була у користуванні ліквідованої військової частини НОМЕР_2 не передавалась у користування Міністерству оборони України, військовій частині НОМЕР_1 або Квартирно-експлуатаційному відділу міста Запоріжжя. Військова частина НОМЕР_2 була знята з реєстрації 01.07.2004 року, тому з цього часу земельна ділянка площею 2802,06 не вважається землями оборони. Скасування рішенням господарського суду від 07.12.2010 року розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №192 від 03.04.2009 року «Про припинення права користування земельною ділянкою» не повертає право користування земельною ділянкою військовій частині НОМЕР_1 , оскільки таке право виникає з моменту державної реєстрації земельної ділянки та посвідчується відповідним правовстановлюючим документом. Скасування цього розпорядження та розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.07.2010 року №454 «Про передачу у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» як акту індивідуальної дії, не несе за собою правових наслідків визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку виданих на підставі цих розпоряджень, оскільки ці акти вичерпують свою дію після їх виконання. Голова райдержадміністрації мав право розпоряджатися земельною ділянкою, а відповідач отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку на законних підставах та з дотриманням передбаченої законом процедури. Відсутні докази, які підтверджують, що в/ч НОМЕР_1 є юридичною особою, а тому вона не може мати на праві постійного користування земельну ділянку. Представник управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не з`явився без поважних причин.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 92 ЗК України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Згідно державного акту ІІ-ЗП №001486 рішенням Бердянської районної Ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону надана у постійне користування земельна ділянка для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 га. (а.с. 5-9).
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлено, що наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 року військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 (а.с.19-23).
03.04.2009 року розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», припинено право користування військовою частиною НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення. Визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (а.с.17).
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 р. задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 р. «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га. (а.с. 19-23).
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 р. вказане судове рішення залишено без змін (а.с. 24-28).
На виконання постанови Вищого господарського суду України від 19.05.2011 року головою Бердянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 483 від 20.06.2011 року, яким розпорядження №192 від 03.04.2009 року визнано таким, що втратило чинність та рекомендовано відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію (а.с.18).
Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №493 від 03.08.2010 року передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.32-33). На підставі цього рішення ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №125570 (а.с.31).
Визнання недійсним у судовому порядку розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення військовій частині НОМЕР_2 права користування земельною ділянкою свідчить, що земельна ділянка, яка була безоплатно передана у власність відповідачу фактично була виділена йому зі складу земель оборони, перебування яких у користуванні Міністерства оборони України в особі в/ч НОМЕР_2 у встановленому законом порядку не припинялось.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлено факт перебування земельної ділянки площею 2802,06 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району у постійному користуванні військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону на підставі державного акта серії ІІ-ЗП № 001486 та незаконність розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою та втрати чинності зазначеного акту, та переведення землі оборони до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення.
Враховуючи, що судовим рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року встановлена незаконність розпорядження № 192 від 03 квітня 2009 року, дозволу на передачу спірної земельної ділянки військової частини НОМЕР_2 Бердянській районній адміністрації землекористувач не надавав, повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі їх у власність громадян без вилучення їх у встановленому ст. ст. 143, 144 ЗК України порядку, голова Бердянської районної адміністрації при прийнятті розпорядження № 138 від 05.03.2010 року не мав.
Порядок використання земель оборони в господарських цілях врегульовано ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», відповідно до якої військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовлювати сіно на землях, наданих їй у постійне користування.
Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам не мала, то доводи позивача про наявність підстав для визнання в силу ст. 155 ЗК України виданого на підставі розпорядження №493 від 03.08.2010 року на ім`я ОСОБА_1 державного акту серія ЯЛ №125570 недійсним підлягають задоволенню, а земельна ділянка площею 2,0000 га підлягає поверненню землекористувачу шляхом витребування її з володіння відповідача та повернення військовій частині НОМЕР_1 .
Суд вважає, що відповідачем не доведено пропуск позивачами строку позовної давності виходячи з наступного.
Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
У судовому засіданні встановлено, що військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи: Бердянська районна державна адміністрація, управляння Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки 02.09.2015 року.
Відповідач вважав, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки прокурор отримав списки власників земельних ділянок та копії їх державних актів 18.10.2011 року, що підтверджується листом від 14.10.2011 року №01-02/1534 відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області, але із зазначеним суд не може погодитися.
У листі від 14.10.2011 року №01-02/1534 на ім`я старшого помічника військового прокурора Запорізького гарнізону Чалого М. відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області зазначено наступне: «На Вашу вимогу про надання інформації №2540 від 05.10.2011 року надаємо списки власників земельних ділянок і зареєстрованих на їх ім`я державних актів». Зазначений лист містить запис «отримав М. Чалий 18.10.2011» (а.с.162).
Суд вважає, що цей лист не може свідчити про отримання прокурором оскаржуваного державного акту серії ЯЛ №125570, оскільки в ньому не зазначено які саме додатки були долучені до нього. Зміст листа свідчить про надання прокурору списків власників земельних ділянок і зареєстрованих на їх ім`я державних актів, а не самих державних актів. Зазначений лист не містить конкретного посилання про направлення прокурору саме оспорюваного державного акту.
Крім того, позивачами по справі є Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 , але відповідачем не надано суду жодного доказу пропуску ними строку позовної давності.
Пропуск позивачами строку позовної давності підлягає доказуванню при розгляді справи, а доказування за ч. 4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях.
Суд вважає, що за вказаних обставин відповідачем не надано суду безперечних доказів, які би підтверджували пропуск позивачами строку позовної давності.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору.
Керуючись ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 253, 256, 257, 261 ЦК України, ст. ст. 92, 155 ЗК України, Закону України «Про використання земель оборони», ЗУ «Про судовий збір», суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №125570 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га., вартістю 24 231 грн. 28 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий ОСОБА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 повернути військовій частині НОМЕР_1 земельну ділянку площею 2,0000 га., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 487,2 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя