АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3530/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Геокомплекс» про часткове скасування рішень Харківської міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Геокомплекс» про часткове скасування рішень Харківської міської ради, та відновлення меж земельної ділянки, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 9-А по вул.. Вишневій у м. Харкові, який розташований на земельній ділянці площею 0, 335 га. Житловий будинок № 9 по вул.. Вишневій відповідача ОСОБА_1, розташований на земельній ділянці , яка межує з її земельною ділянкою. Восени 2008 року відповідач ОСОБА_1 безпідставно пересунув межу , що поділяє спірні земельні ділянки на 120 см в глиб її території.

14.09.2009 року позивачка уклала договір з ТОВ «Геокомплекс» на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки по вул.. Вишневії 9-А в м. Харкові. 17.11.2009 року аналогічний договір уклав відповідач ОСОБА_1 з ТОВ «Геокомплекс» на виготовлення технічної документації для приватизації земельної ділянки по вул. Вишневій 9 в м. Харкові. При виготовлення технічної документації спеціалістами ТОВ «Геокомплекс» були зроблені неправдиві вимірювання спірних земельних ділянок, які не відповідають дійсності в порушення норм ст.. 152 ЗК України. У свою чергу на підставі вищезазначеної технічної документації Харківська міська рада прийняла рішення щодо надання у власність земельних ділянок їй та відповідачу ОСОБА_1 У звязку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд скасувати рішення сесії Харківської міської ради №232/11 від 06.04.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1, скасувати рішення сесії Харківської міської ради №167/11 від 23.02.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2., відновити межу, яка поділяє земельні ділянки розташовані за адресою : Харків, вул. Вишнева 9 та вул. Вишнева 9-А, згідно плану земельної ділянки технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул.. Вишневій 9 та вул. Вишневій 9-А, стягнути судові витрати за проведення експертизи у розмірі 9500 грн, та судовий збір, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Скасувано рішення сесії Харківської міської ради №232/11 від 06.04.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1, рішення сесії Харківської міської ради №167/11 від 23.02.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судової експертизи у розмірі 9500 (девять тисяч пятсот),00 грн. та судовий збір у розмірі 114 (сто чотирнадцять,70 грн. В решті задоволення позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилаєть на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Харківська міська рада приймаючи рішення № 167/11 від 23.02. 2011 року та № 232 від 06. 04. 2011 року діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Посилаєть на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку розробляється після прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки а не до прийняття вказаного рішення..

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що на підставі Рішення 5 сесії 6 скликання Харківської міської ради № 167/11 від 22.02.2011 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 355,0 кв. м. по вул. Вишневій ,9 А у м. Харкові для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 3 а. с. 85-110).

На підставі Рішення 6 сесії 6 скликання Харківської міської ради №232/11 від 06.04.2011 року ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 346,0 кв. м. по вул. Вишневій ,9 у м. Харкові для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а. с. 14-15).

Відповідно до положень ст.. 152 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

На момент виникнення оспорюваних правовідносин діяла Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. за № 43, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за № 354/364.

Відповідно до п. 1.12 цієї Інструкції безоплатна приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян з видачею державного акту на право власності на земельну діяльну або передача земельної ділянки в оренду проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

П. 1.12 цієї Інструкції встановлено, що довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків.

Відповідно до п. 1.16 цієї Інструкції технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема: кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів.

Відповідно до ст. 198 ЗК України:

1. Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

2. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Отже, щоб приватизувати земельну ділянку необхідно було здійснити комплекс робіт, тобто для визначення та відновлення меж земельних ділянок провести кадастрову зйомку землі із геодезичним встановленням меж земельної, яка включає, зокрема, і, перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. погодження цих меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Таким чином, технічна документація на приватизацію землі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була розроблена без дотримання вимог законодавства, а саме не була проведена кадастрова зйомка із геодезичним встановленням меж земельної ділянки з перенесенням їх в натуру (на місцевість) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, про що свідчить відсутність акту передачі довгострокових межових знаків на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки в архівному примірнику № 3 технічної документації (т. 2 а. с. 15-61) та у власника земельної ділянки ОСОБА_1 У примірнику № 1 технічної документації наданої Управлінням Держземагенства у м. Харкові акт передачі довгострокових межових знаків на зберігання не відповідає положенням Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі ( т. 2 а. с. 119).

Відповідно до висновку судової незалежної експертизи № СЕ-1-1-312/15 від 19.07.2015 року при зіставленні фактичних меж та площ земельних ділянок по вул. Вишневій,9 та Вишневій 9-А в м. Харкові, що знаходяться у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в одному масштабі та одній системі координат з межами вказаних земельних ділянок згідно з технічними документаціями із землеустрою, експертом було встановлено їх невідповідність, тобто досліджувані земельні ділянки в натурі накладаються одна на одну.

Крім того фактичні розміри земельних ділянок по вул. Вишневій,9 та Вишневій 9-А в м. Харкові, переданих у власність сторін, не відповідають розмірам, зазначених у рішеннях сесії Харківської міської ради (т. 2 а. с. 130-199).

Вказана експертиза проведена з дотриманням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Суд першої інстанції в в режимі відео конференції досліджував висновок судової земельно технічної експертизи безпосередньо за участю експерта в судовому засіданні, який підтвердив вказаний висновок.

Оскільки, прийняттям рішення органу місцевого самоврядування в частині приватизації спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушені права та інтереси останніх, як суміжних землекористувачів, то порушене право підлягає судовому захисту, а тому позовні вимоги в частині скасування рішення сесії Харківської міської ради №232/11 від 06.04.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та скасувати рішення сесії Харківської міської ради №167/11 від 23.02.2011 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Приймаючи рішення про розподіл судових витрат і стягнення їх з Харківської міської ради на користь позивача суд припустився помилки. А тому у цій частині рішення суду слід скасувати за таких підстав.

Згідно розяснень, які містяться у п. 36 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10. 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат( ч. 1 ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між стронами порівну.

За змістом п. 45 вказаної постанови, вирішуючи питання про відшкодування витрат, повязаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно врахувати, що відповідно до ст.. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-Х11 « Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково дослідними установами Міністерства юстиції України та судово медичними і судово психіатричними установами Міністерства охорони здоровя України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.

При цьому, витрати, повязані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона яка заявила клопотання про проведення експертизи.

Після закінчення розгляду справи витрати, повязані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст.. 88 ЦПК України.

ТОВ « Геокомплекс» залучено до участі у справі у якості відповідача, однак позовних вимог до товариства не пред»явлено, тому з них не стягуються судові витрати.

За таких підстав судові витрати слід стягнути з Харківської міської ради та з ОСОБА_1 на користь позивача у рівних частках з кожного, по 4750 грн. за проведення експертизи та по 57 грн. 40 коп. за судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року змінити.

У частині розподілу судових витрат рішення суду скасувати.

Стягнути з Харківської міської ради, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертизи у розмірі 9500 грн., по 4750 грн. з кожного та судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп., по 57 грн. 40 коп. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: Л.В. Пшенічна

ОСОБА_3