Справа № 627/726/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Солонецької Я.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, третя особа: служба у справах дітей Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, -

в с т а н о в и в :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 12 лютого 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки, а також відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, наміру зберегти сімю не мають. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливі, позивач просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання доньки з нею.

Позивач у відкритому судовому засіданні заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити. В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини відмовилася , оскільки спору про місце проживання дитини на час розгляду справи в суді вже не має , дитина проживає з матір»ю.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, прохав задовольнити.

Третя особа у судове засідання не з»явилася , подала заяву слухати справу у відсутність представника, вирішити справу на розсуд суду.

Як було встановлено в судовому засіданні, 12 лютого 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 284797.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 055530.

За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, на даний час сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов'язані.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова) рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 вище вказаної постанови, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, клопотання відповідача ОСОБА_2 від 06.07.2016 року щодо надання строку для примирення з позивачем задоволено та сторонам був наданий строк для примирення терміном 2 місяці. Однак, як встановлено в судовому засіданні, примирення не відбулося, позивач не має наміру примирюватися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Окрім того, сам відповідач в судовому засіданні не заперечував того, що за час вказаного строку примирення з позивачем не відбулося.

Судовим розглядом встановлено, що з лютого 2016 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов'язані та примирення між ними не відбулося. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у сторін немає, оскільки, на момент ухвалення рішення суду, останні домовилися між собою, що після розірвання шлюбу їх малолітня донька ОСОБА_3 буде проживати зі своєю матірю.

Таким чином, враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно та подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам сторін та їх доньки. За таких підстав позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Керуючись ст.ст. 105, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - з а д о в о л ь н и т и.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Торяник) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 лютого 2005 року виконавчим комітетом Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5