АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2324 /2016 Головуючий у 1-й інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа - Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу із квітня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановлено ОСОБА_2 додатковий строк у 1 місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог заявника у повному обсязі.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу.

Представник заявника заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У грудні 2012 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та просив включити його до четвертої черги спадкування за законом, визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свою заяву обґрунтовував тим, що з початку 2007 року вони з ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Заявник зазначав, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 хворіла та була на його утриманні. Окрім цього, заявник провів капітальний ремонт квартири, в якій вони спільно проживали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Після смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2.

Заявник вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки продовжував проживати у цій квартирі та оплачував комунальні послуги.

Заповіт за життя померла не складала, тому ОСОБА_2 просив суд встановити факт проживання його та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_3 та включити його до 4 черги спадкування за законом, визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатні та допустимі докази проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а фактичне прийняття заявником спадщини та утримання спірної квартири є достатньою підставою для встановлення додаткового строку в один місяць для прийняття ним спадщини.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статей 235, 256 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_3 потрібно заявнику для вирішення в подальшому питання про прийняття спадщини.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено з матеріалів справи, при розгляді даної справи судом не було витребувано спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_3, не встановлено наявність чи відсутність спадкоємців померлої, суд фактично обмежився поясненнями лише заявника, чим допустив порушення положень статті 213 ЦПК України.

Скаржник ОСОБА_1, якого не було залучено до справи, вважає, що встановленням зазначеного в заяві юридичного факту порушуються його права, оскільки судом вирішено питання про спадкові права та обов'язки скаржника як спадкоємця четвертої черги спадкування після померлої ОСОБА_3

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, -залишає заяву без розгляду.

З підстав наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку встановлення юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право, тобто вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, у зв'язку з цим рішення суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишенню без розгляду.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що судом допущено порушення норм процесуального права, оскільки нормами розділу ІV ЦПК України «Окреме провадження» не передбачено ухвалення заочного рішення у справі, а порядок розгляду справ окремого провадження встановлено приписами статті 235 ЦПК України.

Крім того, судом задоволено в окремому провадженні вимогу заявника про встановлення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, чим порушено вимоги процесуального закону, оскільки дана вимога розглядається у позовному провадженні.

З підстав наведеного, ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням норм процесуального права, а заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: