Провадження № 2-о/161/316/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Подзірова А.О.

народних засідателів: Циц Р.Я., Угринович Т.Є.,

за участю секретаря - Сидорук Л.В.,

представника заявника - Слободян О.Й.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

прокурора - Купріянчик С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька в особі лікаря - психіатра Слободян О.Й. про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку, -

в с т а н о в и в:

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м. Луцька в особі лікаря - психіатра Слободян О.Й. звернулась до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 04.10.2016 року в супроводі матері в зв'язку з агресивною поведінкою: відмовився від підтримуючого прийому ліків на протязі 10 днів. У ОСОБА_3 психічні розлади з 1989 року у вигляді неспецифічної астенії з 1992р. у вигляді параноїдної та психопатоподібної симптоматики. Починаючи з 1989 року багаторазово лікувався з приводу параноїдної шизофренії. Остання госпіталізація з 16.01.2014р. по 11.04.2014р. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька 04.10.16р., доставлений в супроводі матері в зв'язку з агресивною поведінкою: відмовився від підтримуючого прийому ліків на протязі 10 днів. З діагнозом "Параноїдна шизофренія, рецидив у вигляді параноїдного синдрому,виражений змішаний дефект ". Об'єктивний стан на час огляду: Контакт малопродуктивний. Багатослівний, мова розірвана. Гіперактивний, амбівалентний. Мислення атактичне, аутистичне, резонерське, маячне. До свого стану некритичний. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого НОМЕР_2, медичної карти стаціонарного хворого НОМЕР_1 та заяви опікуна ОСОБА_2 від 04.10.16р., випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Виходячи з даних анамнезу та об'єктивного стану, громадянин ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад " Параноїдна шизофренія, рецидив у вигляді параноїдного синдрому,виражений змішаний дефект", який позбавляє його здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність.

Просить суд, задовольнити заяву про подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку недієздатного ОСОБА_3 терміном до 6 місяців.

В судовому засіданні представник заявника Слободян О.Й. заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 04.10.2016 року в супроводі матері в зв'язку з агресивною поведінкою: відмовився від підтримуючого прийому ліків на протязі 10 днів. У ОСОБА_3 психічні розлади з 1989 року у вигляді неспецифічної астенії з 1992р. у вигляді параноїдної та психопатоподібної симптоматики. Починаючи з 1989 року багаторазово лікувався з приводу параноїдної шизофренії. Остання госпіталізація з 16.01.2014р. по 11.04.2014р.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька 04.10.16р., доставлений в супроводі матері в зв'язку з агресивною поведінкою: відмовився від підтримуючого прийому ліків на протязі 10 днів. З діагнозом "Параноїдна шизофренія, рецидив у вигляді параноїдного синдрому, виражений змішаний дефект ". Об'єктивний стан на час огляду: Контакт малопродуктивний. Багатослівний, мова розірвана. Гіперактивний, амбівалентний. Мислення атактичне, аутистичне, резонерське, маячне. До свого стану некритичний.

З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого НОМЕР_2, медичної карти стаціонарного хворого НОМЕР_1 та заяви опікуна ОСОБА_2 від 04.10.16р., випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Виходячи з даних анамнезу та об'єктивного стану, громадянин ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад "Параноїдна шизофренія, рецидив у вигляді параноїчного синдрому,виражений змішаний дефект", який позбавляє його здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність(а.с. 11 ).

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку ОСОБА_3, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 8,10,11,58,60,212,213,214,215,279 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Надати дозвіл Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька на подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном до 6 (шести) місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Подзіров А.О.

Народні засідателі: Циц Р.Я.

Угринович Т.Є.