Справа № 2-505/08
Провадження № 6/369/68/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання Києво-Святошинського районного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2007 р. позивач ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

У грудні 2007 р. ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя відмовлено в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задоволено в повному обсязі. Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль Peugeot-407,2007 року випуску д.н.з. НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 21884,00 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2008 року вищевказане рішення суду першої інстанції змінено. Позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 1997 року до 2005 року без реєстрації шлюбу. Визнано частину земельної ділянки площею 0,3333 га по вул. Новій, 32 в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області та житловий будинок № 32 по вул. Новій в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області спільним частковим майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проведено його поділ між вказаними особами. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку та житловий будинок по ? частині за кожним. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В лютому 2016 р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа №2-505/08 р. до виконання, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 21884,00 грн.

В своїй заяві про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання ОСОБА_1 посилається на те, що виконавчий лист від 08.12.2008 р. № 2-505/08 остання не отримувала, з причин обіцянок боржника ОСОБА_2 розрахуватися у добровільному порядку. Проте, компенсація на суму 21884,00 грн. ОСОБА_2 сплаченою так і не була.

Тому заявник, просила визнати поважною причину пропуску строку пред»явлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа; проіндексувати суму боргу прив»язуючи її до курсу долара Нацбанку України.

Протягом розгляду справи заявником уточнено заявлені вимоги, остаточно заявник просила суд: визнати поважною причину пропуску строку пред»явлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа.

В судовому засіданні представник заявника з»явився, заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання з»явився, проти заявлених вимоги заперечував посилаючись на обставини викладені в запереченнях долучених до матеріалів справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву задовольняє з таких підстав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2008 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та розподіл майна подружжя відмовлено в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задоволено в повному обсязі. Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль Peugeot-407,2007 року випуску д.н.з.АА 4125 СІ. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 21884,00 грн.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2008 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено. Позов ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 1997 року до 2005 року без реєстрації шлюбу. Визнано частину земельної ділянки площею 0,3333 га по вул. Новій, 32 в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області та житловий будинок № 32 по вул.Новій в с.Дмитрівка Києво-Святошинського району Київської області спільним частковим майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проведено його поділ між вказаними особами. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку та житловий будинок по ? частині за кожним. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред'явлення виконавчого листа по вказаній справі починає свій перебіг з 13 жовтня 2008 року.

Проте стягувачем пропущено строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»із змінами внесеними відповідно до Закону України № 2677-VI від 04.11.2010, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Аналогічне положення містить ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Доводи ОСОБА_2 про те, що строк для подачі виконавчого документа до виконання було пропущено без поважних причин суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконавчого документудо виконання, заявник в обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначав, що строк був ним пропущений у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 обіцяв розрахуватися в добровільному порядку.

Як вбачається з пояснень представника заявника та з матеріалів справи боржник в добровільному порядку рішення суду від 13.10.2008 року не виконав.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідачів з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі по тексту ЄКПЛ) неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п.1 ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Горнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

З урахуванням практики Європейський суду з прав людини, те, що стягувачем строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання пропущено та у зв'язку з тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існувала домовленість з приводу добровільного виконання рішення суду щодо погашення компенсації у розмірі 21884,00 грн. боржником, суд вважає, що строк на пред'явлення виконавчих листів до виконання стягувачем пропущений з поважної причини.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про те, що вимога ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого документу підлягає задоволенню, так як причини пропуску строку визнані судом поважними.

За таких обставин суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 371 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку на пред»явлення виконавчого листа №2-505/08 р., виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 08.12.2008 р., до виконання.

Поновити пропущений строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа №2-505/08 р., виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 08. 12. 2008 р.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом п»яти днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Суддя Д.Д.Усатов