_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5007/16
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 жовтня 2016 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Третьої одеської державної нотаріальної контори про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому просить суд зобовязати відповідача скасувати арешт на квартиру №51 в будинку №16 корп. 1 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 12 червня 2004 року за №29488, про арешт вказаної квартири, що зареєстрований відповідачем на підставі постанови б/н від 03.06.2004 року.

Так, з матеріалів позову вбачається, що позивач оскаржує дії державного нотаріуса як державного реєстратора обтяжень нерухомого майна.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року зазначено, що за змістом статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт,на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

При цьому згідно п.1 ч.1 ст. 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто публічна діяльність, що здійснюється субєктом владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Та у звязку з викладеним судам неодноразово наголошувалось на тому, що при розгляді таких категорій справ слід мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними субєктами владних повноважень з питань реєстрації.

Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року крім вищевикладеного було розяснено і про те, що спори, які виникають у вказаних відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому Київський районний суд м. Одеси, як місцевий суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, про що постановляє відповідну ухвалу.

Таким чином у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Третьої одеської державної нотаріальної контори про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 122 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Третьої одеської державної нотаріальної контори про скасування арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Прохоров П. А.