АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/281/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/812/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Бережанського районного суду від 27 квітня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - проживання однією сім'єю, за участі заінтересованих осіб Бережанської державної нотаріальної контори та Бережанської міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім'єю з ОСОБА_5 більше п'яти років до ІНФОРМАЦІЯ_4 - часу відкриття спадщини, в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер громадянин Бельгії ОСОБА_5, який з 2007 року по день смерті, як опікун та голова Благодійного Фонду «Брати Милосердя» ( далі Фонд) проживав однією сім'єю із підопічними недієздатними ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина і оскільки немає інших спадкоємців зазначеної особи, заявник, як опікун недієздатних, хоче реалізувати їх право на спадкування після спадкодавця, як спадкоємців четвертої черги за законом, а тому змушений звернутися до суду із такою заявою.

Ухвалою Бережанського районного суду від 27 квітня 2016 року вищенаведену заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просив вищезазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою встановити факт проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однією сім'єю з ОСОБА_5 більше п'яти років до ІНФОРМАЦІЯ_4 - часу відкриття спадщини, в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що судом при вирішення даної заяви були порушені норми процесуального та матеріального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що на даний час спір про право не існує, а існує проблема встановлення факту, що має юридичне значення, який породжує юридичні наслідки і від них залежить виникнення особистих і немайнових прав.

Крім того апелянт посилається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були утриманцями ОСОБА_5 і вже відносяться до спадкоємців п'ятої черги, оскільки вони проживали однією сім'єю із спадкодавцем і після його смерті вступили у володіння і розпорядженням спадковим майном, а значить і прийняли спадщину. Тому вважає, що не повинен вирішувати це питання в порядку позовного провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в даному випадку існує спір про право.

Колегія погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ст. 256 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Таким чином, визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бережани Тернопільської області помер громадянин Бельгії ОСОБА_5

У нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини після згаданого спадкодавця звернулися ОСОБА_10 - Генеральний настоятель з громадження «Брати Милосердя», опікун в інтересах недієздатних осіб та начальник Управління соціального захисту населення Бережанської державної адміністрації.

Представник заінтересованої особи Бережанської міської ради Тернопільської області письмово повідомив суд про те, що Бережанська міська рада має намір звернутися до Бережанського районного суду про визнання спадщини після померлого ОСОБА_5, відумерлою та передачі її у комунальну власність територіальної громади м.Бережани, сіл Лісники та Рай.

Як вбачається із змісту заяви, пояснень заявника в суді першої інстанції та матеріалів справи, заявник ОСОБА_1, як опікун в інтересах підопічних недієздатних осіб, звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання таких осіб однією сім»єю більше п»яти років з їх опікуном ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 для підтвердження права таких осіб на спадкування майна спадкодавця, як спадкоємців четвертої черги за законом. Встановлення такого юридичного факту необхідне для подальшої реалізації права таких осіб на спадкування. Отже, встановлення факту, про який просить заявник, пов'язане з наступним вирішенням спору про право на спадкове майно між вказаними вище особами.

Наведене свідчить про наявність спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах підопічних ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Бережанського районного суду від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма