АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника приватного підприємства «Август-Груп» за довіреністю - Бондарчук Діани Миколаївни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Август-Груп» до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

Справа №753/12827/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4013/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У травні 2015 року ПП «Август-Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми збитків, в якому просило стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду через неякісно виконані роботи по укладці газону у розмірі 35 750,67 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 червня 2012 року між ПП «Август-Груп» та ОСОБА_5 було укладено договір підряду № 7/12 на виконання робіт по озелененню, відповідно до умов якого Замовник (Позивач) поручає, а підрядник (Відповідач) приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт по озелененню земельної ділянки Замовника, вантажні - розвантажні роботи. 07 червня 2012 року відповідач отримав аванс в розмірі 2 100,00 грн. від позивача. Відповідач виконав свої обов'язки передбачені договором але не належним чином. Газон який був переданий позивачу загинув після його укладення на земельну ділянку. Позивач звернувся до спеціаліста ОСОБА_6 дізнатися про причину загибелі газону та відповідно до листа-відповіді від 13.06.2012р. газон загинув у зв'язку з порушенням технології укладки. Після чого позивач звертався до відповідача з листами про виявлені невідповідності робіт, проте вони залишені без реагування, у зв'язку із чим 14.06.2012 р. позивач уклав з фізичною особою ОСОБА_7 договір підряду № 14-6/12 на виконання робіт по озелененню.

Враховуючи, що неякісною роботою відповідача було заподіяно збитків, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , представник ПП «Август-Груп» - БондарчукД.М. подала апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповноту з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не провів експертизи, але законодавством України проведення експертизи на визначення недоліків в таких видах послуг як озеленення не передбачено.

Не правильно, на думку апелянта, суд відхилив як доказ висновок спеціаліста, оскільки він є безумовним доказом того, що відповідач неякісно виконав роботу. Крім того, це був єдиний спосіб зафіксувати факт загибелі газону та дізнатися причини, а відповідач даний висновок не спростував.

Апелянт посилається на те, що він надав докази суду першої інстанції, які в своїй сукупності підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відповідач в свою чергу не надав суду жодного доказу на спростування своєї вини, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

До суду надійшло клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів в судовому засіданні відмовила у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з не поважністю, на думку колегії, причин неявки представника.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2012 року між Приватним підприємством «Август-Груп» та ОСОБА_5 було укладено договір підряду № 7/12 на виконання робіт по озелененню.

Відповідно до п. 1.1 Договору підряду Замовник (позивач) поручає, а підрядник (відповідач) приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт по озелененню земельної ділянки Замовника, вантажні - розвантажні роботи.

Згідно п. 1.2. Договору підряду Замовник зобов'язується створити підряднику необхідні умови для виконання робіт, прийняти їх результат та сплати підряднику обумовлену ціну в строки, передбачені даним договором.

07 червня 2012 року відповідач отримав аванс в розмірі 2 100,00 грн. від позивача, про що свідчить відмітка на зворотному боці договору. (а.с. оборот 28)

Строк виконання робіт за договором підряду встановлений два робочих дня (п. 2 договору).

Позивач стверджував, що відповідач виконав свої обов'язки передбачені договором але не належним чином. Газон який був переданий позивачу загинув після його укладання на земельну ділянку. Позивач звернувся до спеціаліста ОСОБА_6 про причину загибелі газону та відповідно до листа-відповіді від 13.06.2012 р. газон загинув у зв'язку з порушенням технології укладки. Після чого позивач звертався до відповідача з листами про виявлені невідповідності робіт на адресу відповідача, проте вони залишені без реагування.

14.06.2012 р. позивач уклав з фізичною особою ОСОБА_7 договір підряду № 14-6/12 на виконання робіт по озелененню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 858, 853 ЦК України та виходив з того, що у разі виникнення спору між замовником та підрядником з приводу виконаної роботи має бути призначена експертиза, що не було виконано позивачем, а на наданий час її провести неможливо, докази ж надані позивачем не доводять достовірно завдання збитків позивачу саме ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає за необхідне викласти наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. встановлено, що відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст.10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В суді першої інстанції позивачем не надано доказів на підтвердження виконання відповідачем будь яких робіт за договором підряду № 7/12 від 7 червня 2012 р.

Представник ПП «Август-Груп» посилається на те, що загибель газону відбувся в наслідок неякісних дій по його укладці ОСОБА_2, проте доказів, які б достовірно та беззаперечно підтверджували цей факт суду не надано, а тому колегія суддів розцінює дані твердження як припущення позивача, на яких не може ґрунтуватися рішення суд.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що він надав суду докази, зокрема лист-відповідь спеціаліста, які підтверджують факт неякісної роботи відповідача, що призвело до нанесення позивачу збитків, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положенням ч. 4 ст. 853 ЦК України встановлено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Однак така експертиза не була призначена.

Необґрунтованими та безпідставними є і доводи апелянта про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не провів експертизи, оскільки законодавством України проведення експертизи на визначення недоліків в таких видах послуг як озеленення не передбачено.

Так, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства експертиза призначається для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у певній галузі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Законодавством передбачено, що експертиза може призначатися для з'ясування будь-яких обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у певній галузі. Тобто законодавцем не передбачено вичерпного переліку видів експертиз, які можуть бути проведені.

Отже, посилання апелянта на відсутність виду експертизи, яка б визначила причини загибелі газону є помилковими.

В даному випадку, зокрема, можливо було провести агротехнічну експертизу для визначення якості газону, правильності технології укладки, визначення причин його загибелі тощо.

Натомість позивач виконав дії по усуненню недоліків укладеного газону, що унеможливлює визначити вказані обставини на даний час.

Отже, суд першої інстанції правильно вирішив спір, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи та врахувавши усі наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи викладене, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника приватного підприємства «Август-Груп» за довіреністю - Бондарчук Діани Миколаївни - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді