АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення суми боргу.

В обґрунтування позову, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAH2AN00020003 від 01.03.2006 року - в розмірі 275 747,93 грн. - звернути стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21043, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" із укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля із обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень. Стягнути із відповідачів солідарно 10000 грн.; а із відповідача ОСОБА_2 судові витрати.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року відмовлено у постановленні додаткового рішення стосовно позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми боргу.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати і і задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що суд необґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Додаткове рішення суду сторонами не оскаржене.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а судові рішення скасувати.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до укладеного кредитного договору № HAH2AN00020003 від 01.03.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 36 446 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення 28.02.2011 року.

До вказаних правовідносин суд застосував положення ст.526, ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна № HAH2AN00020003 від 01.03.2006 року, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 21043, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 що належить йому на праві власності.

Але, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу, не надано оригінали кредитної справи для огляду в судовому засіданні.

Також, в матеріалах справи є рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2008 року, яким позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено, кредитний договір № HAH2AN00020003 від 01.03.2006 року розірвано та звернено стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21043, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 який належить ОСОБА_2 Рішення набрало чинності.

Отже, право банку на повернення наданих кредитних коштів може бути реалізоване шляхом виконання цього рішення суду від 18 листопада 2008 року про звернення стягнення.

А тому суд відмовив у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року відмовлено у постановленні додаткового рішення стосовно позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми боргу.

Але із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам у справі, а також рішення постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1. ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

Частиною другою статті 206 ЦПК України передбачено, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2008 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено. Кредитний договір № HAH2AN00020003 від 01.03.2006 року розірвано та звернено стягнення на предмет застави автомобіль ВАЗ, модель: 21043, рік випуску: 2006, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2 який належить ОСОБА_2 Рішення набрало чинності.

За таких обставин наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України для закриття провадження у цій справі в частині позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення суми боргу.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст.2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Із врахування вимог зазначених нормативних актів, звернення ПАТ КБ "Приватбанк" із позовом до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення суми боргу в порядку цивільного судочинства, є порушенням норм процесуального права щодо підвідомчості спорів, оскільки ці взаємовідносини стосуються двох юридичних осіб, а тому повинні розглядатися в порядку господарського судочинства.

Отже, із врахуванням матеріалів справи та позовних вимог, наявні підстави для скасування судових рішень та закриття провадження у справі, передбачені ст. 205, 307,310 ЦПК України, оскільки судові рішення ухвалені без додержання норм процесуального права та не відповідають обставинам у справі.

Керуючись ст. 205, 303, 307, 310, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2013 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення суми боргу - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді