Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2016 Справа №607/8595/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Книш Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 29363 грн. 91 коп. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_4 10 червня 2016 року приблизно о 17 год. 40 хв., керуючи тролейбусом №166 за маршрутом № 10 та рухаючись вулицею Крушельницької з сторони вул. Збаразької у м. Тернополі, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР), не стежив за дорожнього обстановкою, а тому не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», н.з. ВО 1796 АМ, під керуванням ОСОБА_3, а він, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем попереду марки «Ауді А6», н.з. ВО 0066 АВ під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 14.07.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 187/16 складеного судовим експертом ОСОБА_6 матеріальні збитки завдані в результаті пошкодження у ДТП транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 становлять 29 тис. 363 грн., 91 коп., вартість даної експертизи 1 тис. 400 грн. Зважаючи на те, що майнова шкода була завдана йому водієм тролейбуса ОСОБА_4, який під час ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем тож відповідно до ст. 1172 ЦК України, просить стягнути з Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» 30 тис. 763 грн. 91 коп. завданої матеріальної шкоди та понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та подав письмове заперечення в якому зазначив, що Комунальне підприємство «Тернопільелектротранс», як володілець транспортних засобів, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів, а тому відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих повинен відшкодувати шкоду завдану позивачу. Відмову МТСБУ у виплаті позивачу страхового відшкодування вважає неправомірною, оскільки правилами дорожнього руху визначено, що транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб, відповідно до зазначеного закону це - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Таким чином, тролейбус є транспортним засобом. 19.09.2013 року прийнято Закон України «Про митний тариф», відповідно до якого, тролейбус входить в групу 8702 моторні транспортні засоби, код 8702 90 90 10 - тролейбуси (створена правова колізія). Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 14.07.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 10 червня 2016 року приблизно о 17 год. 40 хв., керуючи тролейбусом №166 за маршрутом № 10 та рухаючись вулицею Крушельницької з сторони вул. Збаразької у м. Тернополі, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР), не стежив за дорожньою обстановкою, а тому не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», н.з. ВО 1796 АМ, під керуванням ОСОБА_3, а він, у свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем попереду марки «Ауді А6», н.з. ВО 0066 АВ під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даною постановою ОСОБА_4 був визнаний винним у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП із визначенням адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі серії САТ 833776 автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_3. Як вбачається з висновку автотоварознавчої експертизи № 187/16 складеного судовим експертом ОСОБА_6 матеріальні збитки завдані в результаті пошкодження у ДТП транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1. становлять 29 тис. 363 грн. 91 коп., вартість даної експертизи 1 тис.400 грн.,00 коп. На звернення ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату завданих матеріальних збитків за наслідком ДТП, МТСБУ надано відповідь про відсутності підстав для виплати ОСОБА_3 відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки, коли збиток завдано тролейбусом, - для такого ТЗ - Законом не встановлено коригуючий коефіцієнт, за яким можна було б здійснити відшкодування. Згідно наказу №144-к виданого 13.09.1996 року директором Державно-комунального підприємства «Тернопільелектротранс» ОСОБА_4 призначений на посаду водія тролейбуса 3 класу. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що на час виникнення ДТП, ОСОБА_4 здійснював керування тролейбусом «Skoda 14 TR» під час виконання ним своїх трудових обов'язків, як працівник комунального підприємства «Тернопільелектротранс», який в свою чергу як володілець транспортних засобів, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів. За умовами ст.1172 ЦК України визначено, що юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов»язків. У відповідності до положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тролейбуси не відносяться до транспортних засобів, страхування яких є обов'язковим. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не визнається володільцем джерела підвищеної небезпеки та не несе відповідальності перед потерпілим особа, яка здійснювала фактичне володіння (управління, експлуатації) небезпечним об'єктом в силу певних цивільно-правових (трудових) відносин з володільцем такого об'єкту (водій, машиніст, оператор тощо). Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що матеріальна шкода завдана позивачу має бути відшкодована МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, оскільки Постановою Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 суд дійшов до висновку, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Таким чином, саме КП «Тернопільелектротранс», як законний володілець (власник) тролейбуса «Skoda 14 TR», має відшкодовувати шкоду, завдану позивачу, як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля НОМЕР_3.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати повязані з проведенням судових експертиз. Оскільки експертиза з встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивача проведена не за ухвалою суду, тому позовні вимоги в частині стягнення вартості проведеного експертного дослідження в сумі 1400 грн. не підлягають до задоволення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 29 тис. 363 грн. 91 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» в користь ОСОБА_3 29363 грн. 91 коп. матеріальної шкоди та 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий Р.М. Грицак