Справа № 495/4303/15-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
03 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до СПД ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про відшкодування майнової шкоди, втрат від інфляції та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до СПД ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, втрат від інфляції та моральної шкоди, і уточнивши свої позовні вимоги просить суд:
- стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заподіяну шкоду у вигляді грошових коштів у розмірі 41 255,00 гривень майнової шкоди, 26 437,48 гривень втрат від інфляції, всього грошових коштів на суму 67 692,48 гривень;
- стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 4 000,00 гривень моральної шкоди;
- стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти по витратам, пов'язаним з наданням правової допомоги у сумі 600 гривень.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.
Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року по справі № 1505/433/2012 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ВДВС Білгород - Дністровського МРУЮ Одеської області, ТОВ «Кей Стоун», ОСОБА_6 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації 2/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, що оформлені протоколом № ODN 021202-1 від 27 грудня 2011 року, скасування акту про проведені прилюдні торги з реалізації 2/100 частин будинку № АДРЕСА_1, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 31 січня 2012 року на ім'я ОСОБА_6 на нерухоме майно, що складається з 2/100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2013 року рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2013 року залишено без змін. В подальшому, 14 серпня 2013 року Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1

Згодом, рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року по справі № 495/2581/14-ц позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1, який діяв в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Білгород - Дністровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації - задоволено в частині визнання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком № АДРЕСА_1. Апеляційним судом Одеської області зазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 року касаційну скаргу представника ОСОБА_7 та ОСОБА_1, який діяв в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилено. Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 25.09.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03.06.2015 року залишено без змін.

В 2012 році ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з заяво про скасування рішення суду від 15.05.2013 року (справа про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування акта про проведення прилюдних торгів та визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів) у зв'язку з ново виявленими обставинами. Ухвалою суду від 15 травня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

На цю ухвалу заявниками була подана апеляційна скарга. Під час розгляду цієї апеляційної скарги представником Білгород - Дністровської міжрайонної прокуратури у судовому засіданні заявникам було пояснено, що заявникові потрібно звертатися до суду з вимогами про відшкодування майнової шкоди з позовом до суб'єкту господарювання, який знизив вартість майна ОСОБА_1 та його малолітніх дітей під час проведення експертної оцінки, що вбачається з матеріалів справи. Також вказує, що строки звернення до суду ним не пропущені, оскільки докази на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог були отримані позивачами лише у січні 2015 року від Фонду Фонду державного майна України.

що Оскільки заявник дізнався про своє порушене право тільки в січні 2015 року під час отримання Рецензії Фонду державного майна України, то вказує, що у заявників є всі підстави задля поновлення строків звернення до суду.

20 лютого 2013 року органом досудового розслідування - Білгород - Дністровським МРВ ГУ МВС України в Одеській області було відкрито кримінальне провадження № 0000451 за ч.1 ст. 364 КК України стосовно посадових осіб державної виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області щодо навмисного не проведення рецензування звіту про оцінку майна - буд. № АДРЕСА_1 в м. Білгород - Дністровський, що належало ОСОБА_1 В ході досудового розслідування Білгород - Дністровським МРВ ГУ МВС України в Одеській було призначено судову будівельно - технічну експертизу 2/100 частин буд. № АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку № 33/07 від 01 серпня 2013 року судової будівельно - технічної експертизи від 21 лютого 2013 року вартість 2/100 частин житлового буд. № АДРЕСА_1 складає 93 808 грн. станом на 27 грудня 2011 року. Відповідно до проведеної експертної оцінки 2/100 частин будинку СПД «ОСОБА_4.» від 21 червня 2011 року, яка стала підґрунтям задля проведення прилюдних торгів 29 грудня 2011 року, вартість нерухомого майна складає 52 553 грн.

15 грудня 2014 року органом досудового розслідування було отримано рецензію № 10-36-17041 Фонду Державного майна України від 08 грудня 2014 року на незалежну експертну оцінку нерухомого майна ОСОБА_1 - 2/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, проведеного СПД «ОСОБА_4.» 21 червня 2011 року.

Висновками рецензії Фонду Державного майна України зазначено, що незалежна експертна оцінка 2/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в місті Білгород - Дністровський СПД «ОСОБА_4.» від 21 червня 2011 року:

-не відповідає вимогам нормативно - правових актів України з оцінки майна;

-на загал, обсяг зібраних виконавцем вихідних даних не достатній для проведення оцінки запропонованого майна;

-під час проведення оцінки методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 56, п. 59 Національного стандарту № 1, Національного стандарту № 2, фотофіксація не ідентифікована з об'єктом оцінки;

-за ознакою абзацу 4 пункту 67 Національного стандарту № 1 звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Висновки рецензії Фонду Державного майна України від 08 грудня 2014 року щодо невідповідності вимогам нормативно - правових актів України незалежної експертної оцінки нерухомого майна СПД «Демченко» не були відомі, та не могли бути відомими ОСОБА_1 до дати ознайомлення з ними 20 січня 2015 року.

Позивач наголошує, що з врахуванням рецензії Фонду державного майна України, висновку судової будівельно - технічної експертизи по кримінальному провадженню, СПД «ОСОБА_4.» своїми діями, під час незалежної оцінки нерухомого майна, що належало ОСОБА_1 і його дітям та стало підґрунтям задля реалізації майна з прилюдних торгів, шляхом протизаконного заниження вартості нерухомого майна, завдала майнової шкоди позивачам на суму 41 255 гривень.

Крім того, за весь цей час, з моменту завдання майнової шкоди, який обчислюється з 27 грудня 2011 року по теперішній час, дати складання уточненої позовної заяви, 09 грудня 2015 року, позивачами були втрачені кошті від інфляції.

Розрахунок втрат від інфляції.

За завдану майнову шкоду : 41 255,00 гривень,

за період з 01 січня 2012 року по 30 листопада 2015 року - часу подання уточненої позовної заяви до суду за захистом порушених прав.

Сума, на яку нараховуються інфляційні втрати - 41 255,00 грн.

Період за який нараховуються інфляційні втрати : січень 2012 року - листопад 2015 року.

Використовується формула : Х ? ?І / 100 - Х = розмір втрат від інфляції (гривень), де Х - сума боргу, ?І - індекс інфляції за відповідний місяць відповідного року або календарний рік.

Місяць року, рікІндекс інфляції за місяць, рік (%)Використання формули розрахунку, сума втрат від інфляції (гривень)
2012 рік99,841 255,00 ? 99,8 / 100 - 41 255,00 = - 82,51 грн.
2013 рік100,541 255,00 ? 100,5 / 100 - 41 255,00 = 206,28 грн.
2014 рік124,941 255,00 ? 124,9 / 100 - 41 255,00 = 10272,50 грн.
січень 2015 р.103,141 255,00 ? 103,1 / 100 - 41 255,00 = 1278,91 грн.
лютий 2015 р.105,341 255,00 ? 105,3 / 100 - 41 255,00 = 2186,52 грн.
березень 2015 р110,841 255,00 ? 110,8 / 100 - 41 255,00 = 4455,54 грн.
квітень 2015 р.114,041 255,00 ? 114,0 / 100 - 41 255,00 = 5775,70 грн.
травень 2015 р.102,241 255,00 ? 102,2 / 100 - 41 255,00 = 907,61 грн.
червень 2015 р.102,341 255,00 ? 102,3 / 100 - 41 255,00 = 948,87 грн.
липень 2015 р.99,041 255,00 ? 99,0 / 100 - 41 255,00 = - 412,55 грн.
серпень 2015 р.99,241 255,00 ? 99,2 / 100 - 41 255,00 = - 330,04 грн.
вересень 2015 р.102,341 255,00 ? 102,3 / 100 - 41 255,00 = 948,87 грн.
жовтень 2015 р.98,741 255,00 ? 98,7 / 100 - 41 255,00 = - 536,32 грн.
листопад 2015 р.102,041 255,00 ? 102,0 / 100 - 41 255,00 = 825,10 грн.

Індекс інфляції обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Враховуючи опубліковані дані в офіційних періодичних виданнях України про індекс інфляції, що наведено в вищезазначеної таблиці, втрати від інфляції, на думку позивачів, разом складають: (-82,51) грн. + 206,28 грн. + 10272,50 грн. + 1278,91 грн. + 2186,52 грн. + 4455,54 грн. + 5775,70 грн. + 907,61 грн. + 948, 87 грн. + (-412,55) грн. + (-330,04) грн. + 948,87 грн. + (- 536,32) грн. + 825,10 грн. = 26437,48 гривень.

Отже, оскільки звернення позивачів до відповідача про відшкодування майнової шкоди є безрезультатними, відповідач не відреагував ніяким чином на факт відшкодування майнової шкоди, позивачам спричинено втрати від інфляції, інші витрати, позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

На думку позивачів, саме за результатами незаконних дій та бездіяльності СПД «Демченко», у зв'язку із заподіяною майновою шкодою, моральні та фізичні страждання та інші негативні явища відчували ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2, дитина - інвалід І - А групи, який сам себе не обслуговує. Реальні фізичні страждання відчувала дитина - інвалід, яка позбулась домівки, та вимушена була проживати разом з батьками на квартирах за наймом без забезпечення комунальних послуг. Позивачі були зняті з реєстрації, місця нової реєстрації немає. Прості гігієнічні процедури для дитини - інваліда надавались великими зусиллями всіх членів родини. Підтримка того здоров'я, що є у дитини - інваліда, придбання ліків здійснювалась іноді на останні кошти, інші члени родини постійно відмовляють себе у всьому. Сума завданої майнової шкоди в свій час значно покращила би якість життя та лікування дитини - інваліда, та надала би змогу родині винаймати більш зручне та якісне житло, не витрачати великі зусилля на обслуговування дитини, що не може зробити це сама для себе. Придбання ліків було би постійним, безперервним, та могло забезпечити менші страждання дитині, а членам родини позбавитись моральних страждань, перевтоми та інших негативних наслідків.

Такі негативні наслідки родина оцінює у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди, особливо нанесеної позивачу ОСОБА_2 - дитині - інваліду І - А групи, який сам себе не може обслуговувати.

Також, позивачі просять стягнути з відповідача понесені ними витрати на правову допомогу в сумі 600 гривень, що підтверджують квитанцією № 03/15 від 26 червня 2015 року, витягом з договору про надання адвокатських послуг від 15 квітня 2014 року, розрахунком витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги по цивільній справі від 26 червня 2015 року.

Позивачі у судове засідання не з'явились. Представник позивачів - ОСОБА_8 надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення.

Представник органу опіки та піклування - ОСОБА_9 надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги орган опіки та піклування повністю підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши фактичні обставини та характер правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити з частковим задоволенням позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було прийнято рішення по справі № 2-2360 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 боргу в сумі 32 100, гривень, а також судові витрати в сумі 441,00 гривень. На підставі вищевказаного рішення 19.11.2012 року був виданий виконавчий лист.

29.11.2010 року старшим державним виконавцем ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Трояновським І.О. було відкрито виконавче впровадження з примусового виконання виконавчого листа, а 24.02.2011 року винесено постанову про накладення арешту на належних позивачу 2/100 частини житлового будинку № АДРЕСА_1

Постановою відділу державної виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 02 червня 2011 року СПД «ОСОБА_4.» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності Фонду Державного майна України № 8753/09 від 21.07.2009 року) було призначено провести експертну оцінку квартири № 18 (2/100 часток) будинку АДРЕСА_1 Одеської області, що належала ОСОБА_1.

Висновком експерта СПД «Демченко» - відповідач по справі, від 21.06.2011 року вартість нерухомого майна - 2/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в місті Білгород - Дністровський була встановлена в розмірі 52 553 гривень. В подальшому, на підставі даного експертного висновку оцінки майна, 29.12.2011 року ТОВ «Кей Стоун» були проведені прилюдні торги з примусової реалізації нерухомого майна, а саме 2/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Білгород-Дністровський за ціною 52 553 гривень, про що складено відповідний протокол № ODN 021202-1 від 27.12.2011 року проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, затвердженого директором Одеської філії ТОВ «Кей Стоун» та акт про проведені прилюдні торги, затверджений начальником відділу виконавчої служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції.

За результатами проведених торгів майно було придбано ОСОБА_6, який 31.01.2012 року отримав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. на нерухоме майно, що складається з: 2/100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2014 року по справі № 495/2581/14-ц за позовом ОСОБА_6 до позивачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, позов задоволено частково. Позивачів визнано такими, що втратили право користування вищезазначеною квартирою. На сьогоднішній день позивачі проживають в орендованому приміщенні.

20 лютого 2013 року органом досудового розслідування - Білгород - Дністровським МРВ ГУ МВС України в Одеській області було відкрито кримінальне провадження № 0000451 за ч.1 ст. 364 КК України стосовно посадових осіб ДВС Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області щодо навмисного не проведення рецензування звіту про оцінку майна - будинку АДРЕСА_1 в місті Білгород - Дністровський, що належало позивачу.

В ході досудового розслідування слідчим було призначено судову будівельно - технічну експертизу 2/100 частин будинку № АДРЕСА_1 в місті Білгород - Дністровський, висновком якої від 01.08.2013 року за № 33/07 вартість вказаного майна станом на 27 грудня 2011 року була визначена в розмірі 93 808 гривень, що на 41 255 гривень більше ніж встановлена відповідачем вартість майна (52 553 грн).

15 грудня 2014 року органом досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженні було отримано рецензію № 10-36-17041 Фонду Державного майна України від 08 грудня 2014 року на незалежну експертну оцінку нерухомого майна позивача ОСОБА_1 - 2/100 частин буд. № АДРЕСА_1 в м. Білгород - Дністровський, проведеного СПД «ОСОБА_4.» 21 червня 2011 року.

Відповідно до висновків рецензії Фонду Державного майна України, незалежна експертна оцінка нерухомого майна СПД «ОСОБА_4.» від 21 червня 2011 року не відповідає вимогам нормативно - правових актів України з оцінки майна. На загал, обсяг зібраних виконавцем вихідних даних не достатній для проведення оцінки запропонованого майна. Під час проведення оцінки методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 56, п. 59 Національного стандарту № 1, Національного стандарту № 2, фотофіксація не ідентифікована з об'єктом оцінки. За ознакою абзацу 4 пункту 67 Національного стандарту № 1 звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про фонд державного майна України», фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Пунктом 6 ч.1 ст.4 ЗУ «Про фонд державного майна України» встановлено, що до основних завдань Фонду державного майна України належить державне регулювання у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Фонд державного майна України у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності здійснює: державне регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; контроль за виконанням суб'єктами оціночної діяльності та оцінювачами вимог законодавства; контроль за дотриманням єдності методичного та організаційного забезпечення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; організовує професійну підготовку оцінювачів, затверджує вимоги до керівників суб'єктів оціночної діяльності та оцінювачів, що працюють у їх складі; визнає статус саморегулівних організацій оцінювачів, їх об'єднань та здійснює контроль за додержанням ними правил громадського регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; здійснює методичне регулювання у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, затверджує методики та приймає нормативно-правові акти, у тому числі правила організації системи зовнішнього контролю якості, які містять правила організації, випадки, порядок, строки та періодичність проведення перевірок системи зовнішнього контролю якості, порядок рецензування звітів про оцінку (актів оцінки майна), а також можливості та способи відшкодування завданої шкоди (збитків) - ч.1 ст. 5 вищезазначеного закону.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», органом державної влади, який здійснює державне регулювання оціночної діяльності в Україні, є Фонд державного майна України.

Таким чином, суд враховує Рецензію на Звіт про оцінку майна, складену спеціалістом Фонду державного майна України 21.11.2014 року, як повний і достовірний доказ обґрунтованості стверджень позивачів про недостовірність та необ'єктивність експертної оцінки проведеної СПД «ОСОБА_4», оцінювач ОСОБА_13, яка призвела до значного заниження вартості вказаного об'єкта та, як наслідок, завдання позивачам майнової шкоди.

За вимогами ст.. 31 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності зобов'язані: дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна; забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають; забезпечувати збереження документів, які отримані під час проведення оцінки від замовника та інших осіб; забезпечувати конфіденційність інформації, отриманої під час виконання оцінки майна, відповідно до закону; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством.

Частина 2 ст. 25 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: посадові особи, громадяни, юридичні особи, оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності, винні в порушенні законодавства про оціночну діяльність, несуть відповідальність згідно з цим та іншими законами.

Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону (ч.2 ст.32). Спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку (ст..33).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальне правило даної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Матеріалами справи повністю підтверджується вина експерта - відповідача, у завданні позивачам майнової шкоди під час здійснення експертної оцінки нерухомого майна, що проводилась з істотним порушенням вимог законодавства в сфері регулювання оцінки майна, в розмірі 41 255 гривень.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Також, доведеними та правомірними суд вважає вимоги позивачів про стягнення суми інфляції в розмірі 26 437, 48 грн. ОСОБА_13 зазначити, що законодавчо порядок визначення індексації заборгованості не передбачено. Натомість судова практика підказує, як правильно визначити ці суми. Так, ВГСУ в інформаційному листі від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 роз'яснив практику застосування ВГСУ у розгляді справ окремих норм матеріального права. Зокрема, ВГСУ зазначив, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). З урахуванням викладеного, суд приймає наведений позивачем розрахунок інфляції, оскільки формула та достовірність показників, що використовувались позивачем, не викликають сумніву.

Щодо позовної вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди в розмірі 4 000 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи ті життєві обставини, в яких опинились позивачі через втрату житла, суд визнає, що правильне визначення експертом вартості їхньої квартири могло призвести до інших обставин та наслідків для сторін, менш тривожним та тяжким.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, суд повинен виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою. Отже розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибину та силу страждань, які пережили позивачі у зв'язку із порушенням їх прав, а також відповідати поведінці відповідача. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 4 тисяч гривень задовольнити частково, зменшивши розмір стягнення до 1 300 гривень.

У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Згідно ч. 6 статті 110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди. Приймаючи до уваги, що відповідачем була занижена вартість 2/100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області, то даний спір є підсудним Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу надано квитанцію № 03/15 від 26 червня 2015 року, витяг з договору про надання адвокатських послуг від 15 квітня 2014 року, розрахунок витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги по цивільній справі від 26 червня 2015 року. Зазначені докази, що були представлені суду обґрунтовують понесені витрати позивачем на отримання правової допомоги в сумі 600 гривень, які повинні бути відшкодовані - стягнуті з відповідача.

Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 695,92 гривень, що пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись приписами ЗУ «Про фонд державного майна України», ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 23, 625, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 11, 15, 60, 84, 88, 209, 213-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до СПД ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про відшкодування майнової шкоди, втрат від інфляції та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заподіяну шкоду у вигляді грошових коштів у розмірі 41 255,00 гривень майнової шкоди та 26 437,48 гривень втрат від інфляції, всього грошових коштів на суму 67 692 (шістдесят сім тисяч шістсот дев'яноста дві) грн. 48 коп.

Стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 1 300 (тисячу триста) гривень моральної шкоди.

Стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошові кошти по витратам, пов'язаним з наданням правової допомоги у сумі 600 гривень.

Стягнути з СПД «ОСОБА_4» на користь держави суму судового збору в розмірі 695,92 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя