Провадження № 2/752/561/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.03.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання неповнолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є співвласником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачем у справі позивач перебував у шлюбі, який був розірваний 21.01.2013 р.
За його згодою в квартирі була зареєстрована відповідач та її діти від першого шлюбу, у тч. донька відповідача - ОСОБА_3
Позивач посилається на те, що в серпні 2012 р. відповідач добровільно зі своїми дітьми залишила квартиру, забрала особисті речі, не проживає в квартирі, не несе витрат на її утримання і не цікавиться нею.
На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2014 р. ОСОБА_2 та її сина - ОСОБА_4, було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Оскільки неповнолітня ОСОБА_3 виїхала з квартири разом з матір»ю, не мешкає в ній більше року, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Представник позивача в ході розгляду справи підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, посилаючись на те, що більше року неповнолітня ОСОБА_3, яка є донькою ОСОБА_2 від першого шлюбу, не мешкає в спірній квартирі, що підтверджується відповідними письмовими доказами, однак залишається зареєстрованою, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати своє право власності та вчиняти будь-які дії щодо АДРЕСА_1
Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за відомою суду адресою. Судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну її зберігання.
Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6
Судом встановлено, що на момент розгляду справи, згідно з Довідкою форми № 3, в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2, з якою позивач перебував у шлюбі, що був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 21.01.2013 р.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення його права власності без позбавлення права користування і володіння майном.
Відповідно до роз»яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду Україии з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_3 була поселена та зареєстрована в АДРЕСА_1 як член сім»ї співвласника квартири.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з серпня 2012 р. і виїхала разом з матір»ю - ОСОБА_2
Докази, подані позивачем на підтвердження факту не проживання відповідача протягом року в спірному жилому приміщенні, а саме: акти про не проживання, складені комісією КП «ЖЕО-109 Голосіївського району м.Києва» від 07.08.2014 р., 09.10.2014 р., 12.05.2015 р., 28.07.2015 р., довідка Відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області № 717-16/01.2 від 21.08.2015 р., рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2014 р., є належними і допустимими, а тому можуть бути взяті судом до уваги на підтвердження обставин, на які посилається позивач.
Судом встановлено, що реєстрація неповнолітньої ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу вільно реалізувати право користуватися і розпоряджатися жилим приміщенням.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі.
Керуючись положеннями ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.
Заява про перегляд судового рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя