Провадження № 2р/201/25/2016р.
УХВАЛА

11 жовтня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н. В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009р. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М. від 29.07.2009р. в рамках розгляду цивільної справи за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було вжито заходи забезпечення позову ( а.с. № 39).

Ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

28.09.2016р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16.09.20016р., про розяснення ухвали судді Гончаренко В.М. від 29.07.2009р., в якій він просив розяснити, на яке саме майно накладено арешт ухвалою від 29.07.2009р.

В судове засідання представник заявника надав заяву, в якій підтримав вимоги про розяснення ухвали, просив заяву задовольнити та розглянути дане питання за його відсутності.

Представник банку в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений, про причини не явки суд не сповістив.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, ознайомившись із заявою та з матеріалами справи, вважає, що в задоволені заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Зі змісту ст. 221 ЦПК України та пункту 21 вищевказаної постанови ВСУ вбачається, що розясненню підлягають лише рішення суду, а не ухвали суду, а тому відсутні підстави для розяснення ухвали суду від 29.07.2009р. та в задоволені заяви представника відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 210, 221, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2009р. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В. Ткаченко