Провадження № 2/760/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року Соломянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- Носачова А.К.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства »БАНК»ФОРУМ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у жовтні 2014 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідачів ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас», Товариства з обмеженою відповідальністю « Експресдеталь» , як солідарних боржників, 1 955 061, 76 гр. заборгованості за Кредитним договором №2-0063/13/11-KL від 09 жовтня 2013 року, укладеним між банком з Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас».

Ухвалою суду від 31 травня 2016 року справа в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Банк»Форум» до ТОВ «Хімбудпластмас» та ТОВ «Експресдеталь» була закрита на підставі ч.1 ст.205 ЦПК України.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що 09 жовтня 2013 року між банком та ТОВ «Хімбудпластмас» був укладений Кредитний договір №2-0063/13/11-KL, за умовами якого банк, як кредитор, на умовах, визначених договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти (кредит) окремими частинами (вибірки) на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язався вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

За умовами кредитного договору протягом всього періоду його дії максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 5 000 000, 00 гривень.

Термін дії договору визначено до 8 вересня 2014 року.

Крім того, 09 жовтня 2013 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 був укладений Договір поруки № 1-0410/13/11-ZS, за умовами якого відповідач поручився перед банком за належне та своєчасне виконання позичальником зобов"язань за Кредитним договором.

Такий же Договір поруки 09 жовтня 2013 року був укладений з ТОВ »Експресдеталь».

Внаслідок невиконання відповідачами зобовязань за Кредитним договором станом на 16 вересня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 1 955 061 грн. 76 коп., яка складається з:

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 1 626 000 грн. 00 коп.;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 200 332 грн. 11 коп.,

- пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 128 729 грн. 65 коп.

Виходячи з цього, невиконання позичальником умов Кредитного договору, визначеної законом солідарної відповідальності позичальника та поручителя, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що сторонами були укладені угоди, згідно з якими банку наданно право договірного списання коштів з рахунків ТОВ «Хімбудплатсмас», ТОВ «Експресдеталь» та ОСОБА_5

Після введення Тимчасової адміністрації в банку на рахунках ТОВ «Експресдеталь», ТОВ «Хімбудплатсмас» та відповідача знаходилися грошові кошти, які могли бути списані банком відповідно до умов Кредитного договору в рахунок погашення заборгованості.

На момент виникнення заборгованості на рахунку ТОВ «Експресдеталь» знаходилося 95 706 грн. 84 коп., на рахунку ТОВ «Хімбудплатсмас» - 13 001 грн. 51 коп. , а на рахунку відповідача ОСОБА_4 - 1 500 000 грн. 00 коп.

Банк не здійснив договірного списання на зальну суму 1 608 708 грн. 34 коп., хоча боржник та поручителі жодних перешкод цьому чинили.

Вважає, що такі дії з боку банку є зловживанням своїм правом на списання грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, та, в розумінні ч. 1 та ч 4. ст. 613 ЦК України, це є простроченням кредитора.

Виходячи з цього, вважає, що у відповідача відсутній обовязок сплати нарахованих процентів, оскільки наступило прострочення кредитора.

Крім того, погашення заборгованості можливо було здійснити за рахунок депозитного вкладу відповідача у розмірі 1 500 000, 00 грн. шляхом відступлення права вимоги на користь банку.

Це узгоджується з п.8 ч.2 ст.48 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку і кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

В вересні 2015 року відповідач, а також позичальник за умовами Кредитного договору та інший поручитель, звернулися до банку з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому грошові зобов»язання на підставі ст.203 ГК України, ст.601 ЦК України та даного Закону є припиненими.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За правилами ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Судом встановлено, що 9 жовтня 2013 року між ПАТ «Банк»Форум» та ТОВ «Хімбудпластмас» був укладений Кредитний договір №2-0063/13/11-KL, за умовами якого банк відкрив відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої позичальнику був наданий кредит окремими частинами, а позичальник зобов'язався вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 1.2 кредитного договору протягом всього періоду дії цього договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 5 000 000 грн. 00 коп.

Строк дії кредитного договору сторонами визначено до 8 вересня 2014 року.

Згідно з п. 3.2 ст.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою в розмірі 21,5 % річних.

На виконання умов договору за заявками позичальника, поданими протягом 12 листопада 2013 року 26 листопада 2013 року , та меморіальних ордерів позичальнику були надані кредитні кошти.

/ т.1, а. с. 5 23 /

В забезпечення виконання зобов»язань позичальника за Кредитним договором 09 жовтня 2013 року між ПАТ «БАНК «ФОРУМ» та відповідачем був укладений Договір поруки №1-0410/13/11-ZS, відповідно до п. 1.1 якого поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутися з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобовязань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо.

Відповідно до п.п. 2.1, 3.1. Договору поруки поручитель зобов»язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором, погасити заборгованість по Кредитному договору.

У випадку невиконання зобовязань по Кредитному договору та цьому Договору, боржник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

/ т.1, а. с.28 31 /

Крім того, 9 жовтня 2013 року між ПАТ «Банк»Форум» та відповідачем був укладений Договір застави (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу) №1-0399/13/11-ZS, пунком 1.1 якого передбачено, що даний договір забезпечує виконання ТОВ «Хімбудпластмас», як позичальником, зобовязань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №2-0063/13/11-KL від 9 жовтня 2013 року та додаткових угод (договорів про внесення змін та доповнень) до нього, які укладені чи можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, за умовами якого позичальник зобовязаний:

- повернути заставодержателю кредит в сумі 5 000 000 гривень 00 коп. з порядком погашення відповідно до умов кредитного договору та з кінцевим терміном повернення 8 вересня 2014 року (включно) або достроково у випадках, передбачених кредитним договором;

- сплатити проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 21,5 % річних з можливим збільшенням їх розміру на 2 % річних без укладення відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до кредитного договору у випадках, передбачених останнім, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обовязків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором;

- сплатити можливу неустойку (штраф, пеню) у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором;

- сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Предметом застави за цим договором визначено право вимоги отримання грошових коштів у розмірі 1 500 000 грн. 00 коп., які розміщені на рахунку №4432 в банку за Договором банківського вкладу №263L/1103/640681 від 30 вересня 2013 року, укладеним між банком та відповідачем.

/ т.1, а. с.71 76 /

Судом встановлено, що умови Кредитного договору ТОВ »Хімбудпластмас», як позичальником, не виконані, в зв»язку з чим станом на 16 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 955 061 грн. 76 коп., яка складається з:

- 1 626 000 грн. 00 коп. простроченої заборгованості по кредиту;

- 200 332 грн. 11 коп. простроченої заборгованості по процентах;

- 128 729 грн. 65 коп. пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентах;

/ т.1, а. с.119 131 /

Суму заборгованості та порядок її розрахунку представник відповідача в судовому засіданні не оспорював.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться..

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Відповідно до ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.8.2 ст.8 Кредитного договору за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме протягом відповідного порушення від простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З розрахунку позивача вбачається, що пеня в зв»язку з неналежним виконанням позичальником умов договору становить 128 729 грн. 65 коп.

Виходячи з викладеного вище, солідарного обов»язку відповідача, як поручителя, перед банком, невиконання ТОВ »Хімбудпластмас», як позичальником, умов Кредитного договору, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Постановою правління Національного банку України №355 від 13 червня 2014 року « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк »Форум» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ »Банк »Форум».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16 червня 2014 року розпочата процедура ліквідації банку.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Встановлено та не спростовується сторонами, відповідач 03 липня 2014 року звернувся до банку з заявою про включення його до реєстру кредиторів та повернення грошових коштів, розміщених у банку на підставі Договору банківського вкладу № 263L/1103/640681 від 30 вересня 2013 року.

На підставі даної заяви його включено до реєстру вимог кредиторів.

В вересні 2015 року відповідач звернувся до банку з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли з Кредитного договору, укладеного з ТОВ »Хімбудпластмас», та Договору депозиту.

Заявою від 16 грудня 2014 року, тобто уже після рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації банку, заява про визнання його кредитором банку відповідачем була відкликана.

/ т.1, а.с.105 111; 156 157; т.2, а.с. 73 74 /

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема: зарахуванням (ст. 601 ЦК України).

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін за одночасної наявності 3-х умов:

-вимога про зарахування є зустрічною;

-вимога є однорідною;

-строк виконання за зустрічною вимогою або настав, або невстановлений договором, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до п.8 ч.5 ст.46 Закону / в редакції змін, внесених згідно із Законом № 629-VIII від 16.07.2015 року/ з дня початку процедури ліквідації банку: забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

-за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

-кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

В той же час, суд зважає на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Статтею 93 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, якою передбачено, зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України.

Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому ст. 96 вищевказаного Закону.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Цим Законом передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості та неприпустимість задоволення вимог кредиторів поза межами ліквідаційної процедури та не передбачено способу задоволення вимог кредиторів до банку шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Відповідно до ст.34 Закону під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів про зарахування однорідних зустрічних вимог, коли боржник банку одночасно є кредитором банку, під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог ст. ст. 601 - 602 ЦК України, ст. ст. 92 - 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора .

За змістом ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст. 52 Закону, зокрема ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Таким чином, даним Законом встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується, а тому можливе зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку з посиланням на ст. 601 ЦК України призведе до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Це узгоджується і з позицією Верховного Суду України, висловленою в справі № 6-814 цс16 від 11 квітня 2016 року з аналогічним предметом спору, якою відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також інших справ, розглянутих у порядку цивільної та господарської юрисдикції.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» / в редакції на момент звернення позивача до суду /уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банк звільнялася від сплати судового збору.

Виходячи з цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 3 654 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 15,16, ч.4 ст.110, ч.2 ст.509, 526, ч.ч.1,3 ст.543, ч.ч.1,3 ст.549, ч.ч.1,2 ст.554, ч.1 ст.598, 601, ч.1 ст.602, ст.610, 611, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст.1, 34, ч.ч.1,5 ст.36, ч.1 ст.38, ч.5 ст.45, ч.5 ст.46, 52 Закону України ««Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст.92 96 Закону України « Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства »Банк »Форум» 1 955 061, 76 гр. заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_4 3 654, 00 гр. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя