УХВАЛА

24 березня 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та зобовязання вчинити певні дії, стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» 02 грудня 2015 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та зобовязання вчинити певні дії, стягнення витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд доручити відділу ДВС Ленінського РУЮ м. Дніпропетровська накласти арешт та вилучити автотранспортний засіб марки BMW, модель Х5, номер шасі 4USFE83567LY64491, 2007 р., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та віддати на відповідальне зберігання позивачу до ухвалення судового рішення по суті справи та набрання законної сили, оскільки зазначений автомобіль, який є предметом застави, неодноразово незаконно був реалізований, тому у позивача є всі підстави вважати, що теперішній власник може розпорядитися належним йому майном, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову, проте надане суду клопотання не відповідає вимогам даної статті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, крім того до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання зазначеної заяви відповідно до абз. 1 підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки воно була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та зобовязання вчинити певні дії, стягнення витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя