У Х В А Л А

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення з житлового будинку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення Обухівського районного суду Київської області від 5 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив виселити ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 2 липня 2009 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики грошей, а 10 листопада 2010 року був укладений додатковий договір до договору позики, відповідно до якого він передав у власність відповідачу 960 000 грн, що еквівалентно 120 000 доларів США на дату підписання цього договору, а відповідач зобов'язалась повернути вказані грошові кошти у визначеному цим договором розмірі, терміни і порядку.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за вищевказаним договором позики, між ними були укладені договори іпотеки житлового будинку та земельної ділянки.

Зазначав, що взятих на себе зобов'язань ОСОБА_5 не виконала, у зв'язку із чим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 липня 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій він розташований шляхом припинення права власності ОСОБА_5 на житловий будинок та припинення права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, а також визнання права власності на зазначене майно за ним.

Посилаючись на те, що добровільно звільнити житловий будинок ОСОБА_5 відмовляється, на численні вимоги щодо виселення не реагує, просив позов задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 5 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2016 року, позов задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з житлового будинку АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення з житлового будинку призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик