Провадження № 2/127/214/16
18 січня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,
при секретарі: Малику О.В.,
Позивачем, на виконання умов договору, відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога виконана не була.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання, призначене на 09.12.2015р. не зявився, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся до суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання». В судове засідання, призначене на 18.01.2016р. відповідач не зявився повторно, конверт з повісткою про виклик повернувся до суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором.
Так, пунктом. 2.6 Договору передбачено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором, здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, що є невідємною частиною цього договору.
Разом з тим, 02.07.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору № 500949436 від 26.06.2014р., відповідно до якого сторони дійшли згоди змінити п. 2.6 Кредитного договору та викласти його в наступній редакції: «2.6 Порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором, здійснюється наступним шляхом: - повернення кредиту позичальником здійснюється з 27.01.2015р., щомісячно у сумах та в терміни, в порядку та умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додотком № 1 до цього Договору та його невідємною частиною; - сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором, здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додотком № 1 до цього Договору та його невідємною частиною.»
Крім того, відповідно до п.п. 2.8.1 п. 2.8 Договору, за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом, нараховується комісійна винагорода у розмірі 1,89 % від суми кредиту, яка нараховується з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення позичальником кредиту.
Однак, відповідач свої зобовязання згідно кредитного договору в частині погашення заборгованості за кредитним договором не виконує належним чином.
Пунктом 4 вказаного Договору передбачено, що позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором, сплатити Банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, якщо прострочення триває пять і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобовязується сплатити кредитору штраф у розмірі 150,00 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу.
Разом з тим, згідно п. 15 Розділу №2 Договору, Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більш як на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).
Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, ПАТ «Альфа-Банк» як клієнтко-орієнтовний Банк, користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання відповідачем своїх зобовязань, не враховує суму нарахованої неустойки, що відображено в прохальній частині позовної заяви.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 20.01.2016р.
Суддя: