Справа № 263/575/16-ц
Провадження № 2-о/263/85/2016
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Жовтневий відділ державний реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявниця звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із заявою про встановлення факту смерті 03.01.2016 року її чоловіка - ОСОБА_3

Згідно глави 6 розділу ІV (ст.258 ЦПК) та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. за №5, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим Цивільно-процесуальним кодексом України, так і вимогам щодо її змісту.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України заява повинна містити зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У відповідності до положень ч.1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно заяви та копії паспорту заявниці, остання зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому, в заяві також зазначено місце фактичного мешкання заявниці: м. Маріуполь, пр. Металургів, 21, проте жодного документального доказу мешкання останньої за вказаною адресою у м. Маріуполя суду не надано, що в свою чергу перешкоджає визначенню підсудності даної заяви Жовтневому районному суду м. Маріуполя та відповідно відкриттю провадження по ній.

Крім того, на обґрунтування викладених в заяві тверджень заявницею додано копію довідки про смерть та копію лікарського свідоцтва про причину смерті, які видані органами Донецької народної республіки.

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, суд не може брати до уваги вищевказані документи, як докази, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому не є допустимими доказами в розумінні ст. 59 ЦПК України, що унеможливлює прийняття правильного та об`єктивного рішення у даній справі. В той час, як інші докази, зокрема покази свідків та інше, які б підтвердили зазначені в заяві факти та обставини, суду не надані та не зазначені.

Також, слід зауважити, що згідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із поданої заяви, ОСОБА_2 було відмовлено Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області у перереєстрації смерті її чоловіка, проте жодного документу на підтвердження цього заявницею суду надано не було, а тому відповідно не надано доказу того, що право заявниці було порушено та підставу для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, заявницею всупереч зазначених вимог, при поданні до суду даної заяви не було додано копію заяви та копії долучених до неї документів.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, дану заяву необхідно залишити без руху і надати строк для усунення зазначених недоліків, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119,121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Жовтневий відділ державний реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області - залишити без руху.

Надати заявниці строк протягом пяти днів із дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в її мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Хараджа