Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/919/16-ц

27 вересня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що з 2009 року проживав разом з відповідачкою однією сімєю без укладення шлюбу. В період спільного проживання 05 квітня 2009 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Оскільки на момент народження дитини вони не були одружені, то запис про батька у Книзі реєстрації народжень зроблено в порядку, визначеному ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

01 березня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. В зареєстрованому шлюбі у них народилось ще двоє дітей: у 2010 році - дочка ОСОБА_4, в 2015 році син ОСОБА_5. В листопаді 2015 року ОСОБА_2 залишила територію України, переїхавши проживати до Італії, наміру повертатись додому не має. На даний час малолітня ОСОБА_3 проживає разом із ним, він здійснює догляд за дитиною, утримує та виховує її. Однак, оскільки його батьківство документально не підтверджене, стикається з рядом проблем. Подати спільну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком в порядку, визначеному ст.126 Сімейного кодексу України, немає можливості. За таких обставин в інший спосіб, окрім звернення до суду, його батьківство щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнане бути не може.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав. Підтвердив, що визнає своє батьківство відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просив суд ухвалити рішення про визнання його батьком останньої.

Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, подані в розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НМ №124770, виданого 16 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_7 народилась 05 квітня 2009 року. Її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.5).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області №458/03.4-01-24 від 09 червня 2016 року, відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було складено відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зазначено в порядку, встановленому ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.11).

01 березня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, відповідачка набула прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.6).

В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: у 2010 році дочка ОСОБА_9 та в 2015 році син ОСОБА_10 (а.с.7).

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 матір малолітньої ОСОБА_3 залишила сімю, виїхавши до Італії, наміру повертатись на територію України не має.

ОСОБА_1 визнає своє батьківство відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає з ним, позивач піклується про неї, матеріально забезпечує та виховує.

Визначити походження дитини від нього шляхом подачі заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному ст.126 Сімейного кодексу України, не представляється можливим.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що від народження дитини ОСОБА_3 ОСОБА_1 проживав з відповідачкою, яку привіз в село Нивочин Богородчанського району, однією сімєю. Мешкали вони в будинку родичів позивача. На даний час малолітня ОСОБА_1 живе разом з ОСОБА_1, виховується ним, визнає його своїм батьком. ОСОБА_2 в листопаді минулого року без будь-яких попереджень покинула сімю і виїхала до своєї матері в Італію. Оскільки відповідачка сама виховувалась в інтернатному закладі, то таку модель поведінки перенесла й у свою сімю.

Зважаючи на вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання ОСОБА_1 батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст. 128 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії СЕ №004129, виданий 13 грудня 2000 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання вул. Шевченка, 137 с. Нивочин Богородчанського району Івано-Франківської області, батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги позивачем - в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, відповідачкою - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий Л.М. Битківський