Номер провадження 2/754/4803/16
Справа №754/9546/16-ц
03 жовтня 2016 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Деснянський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеною заявою, в якій просять: 1) Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; 2) Зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 не проживає у даному приміщенні членом сім'ї не являється, участі в утриманні житла не приймає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся.
У судове засідання позивачі не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Представник Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року (а.с. 7).
Станом на 27.07.2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу" Деснянського району м. Києві №2248 від 27.07.2016 року (а.с. 6).
За зверненням до органу реєстрації місця перебування та місця проживання судом отримана інформація про місце проживання (перебування) відповідача, який, станом на 05.08.2016 року, зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с. 18).
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 на момент обстеження квартири не проживає, що підтверджується Актами комісії від 05 жовтня 2015 року, 12 січня 2016 року, 30 травня 2016 року (а.с. 7).
Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника - протягом усього часу їх перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду в зв'язку з виконанням обов'язків опікуна (піклувальника) - протягом усього часу виконання цих обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.
Згідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Відповідно до ст. 6 Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оцінюючі встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги про зняття з реєстрації також підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад 6 місяців відсутній за місцем проживання, витрати по житлово-комунальним послугам не несе, отже відповідач є особою, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням та підлягає зняттю з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачами доведено у порядку та у спосіб встановленому законом, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1, оскільки не користується житлом більше шести місяців без поважних на те причин, а тому може бути визнаний втратившим право користування житловим приміщенням.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 9, 71, 72 ЖК УРСР,
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Зобов'язати Деснянський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: квартира АДРЕСА_1.
Стягнути на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.