АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Желепі О.В.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державна реєстраційна служба України про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року,

встановила:

30.10.2015 р. ОСОБА_1, громадянин Російської Федерації, звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт того, що його дідусь ОСОБА_4 є українцем, був народжений та помер на території України. Зазначив, що від встановлення вказаного факту залежить вирішення питання про отримання ним громадянства України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року вказану заяву повернуто заявнику для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що заявником правильно визначено заінтересовану особу - Державну реєстраційну службу України, оскільки саме вказана особа наділена повноваженнями підтвердити те, що ОСОБА_4 є українцем, був народжений на помер на території України.

Норма ч.2 ст.257 ЦПК України не може застосовуватись до даних правовідносин, оскільки заявник є громадянином Російської Федерації та зареєстрований в АДРЕСА_1.

В даному випадку заява подана за місцем знаходження заінтересованої особи: м. Київ, вул. Марини Раскової,15, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з положень ст. 257 ЦПК України, тієї обставини, що у заяві вказано адресу заявника для листування - м. Івано-Франківськ, а зі змісту заяви вбачається, що заінтересованою особою є Державна міграційна служба України, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А.Богомольяця, 10, проте в заяві вказано іншу заінтересовану особу. Підстав звернення до Дніпровського районного суду м. Києва в заяві не наведено.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник є громадянином Російської Федерації, звернувся до суду з заявою про встановлення факту національності, народження та смерті його діда на території України. Зазначив, що від встановлення даного факту залежить вирішення питання набуття ним громадянства України.

Оскільки заявник не є громадянином України, правові підстави для визначення підсудності даної справі ухвалою судді Верховного Суду України відсутні.

Відповідно до ст. 410 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі-іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання підсудності цивільних справ урегульоване у ст. 15 главі 1 розділу III ЦПК України, які визначають загальні правили предметної та територіальної підсудності, та в ст. 414 ЦПК України, яка передбачає, що підсудність цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Відтак, на цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Відповідно до статей 76 та 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» у справах з іноземним елементом юрисдикція судів України розповсюджується на випадки, коли дія або подія, що стала підставою для пред'явлення позову, мала місце на території України.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, остання обґрунтована тим, що факт народження та смерті особи мали місце на території України, яка на даний час визнана тимчасово окупованою.

Питання, чи поширюється територіальна компетенція Дніпровського районного суду м. Києва на розгляд даної справи з урахуванням вищевказаної обставини судом першої інстанції вирішено не було.

Зазначена в заяві адреса для листування заявника, а також місце знаходження заінтересованої особи в даному випадку правового значення для вирішення даного питання не має.

Пунктом 3 ст. 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 303, 307, 312 -315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року скасувати.

Передати питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/1244/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.