Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2016 Справа №607/5201/16-ц
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Буцик О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вирішено стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4 868 грн.. 75 коп. матеріальної шкоди, 1 000 грн.. 00 коп. моральної шкоди, а також 700 грн. 00 коп. витрат, понесених за проведення автотоварознавчої експертизи. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави 551 грн. 00 коп. судового збору.

При винесенні даного рішення, судом не в повній мірі було вирішено питання про судові витрати, які складаються із судового збору.

Згідно ч.2 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями), за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що у даному випадку складає 551, 20 грн., та за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати 551,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, у п. 12 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року роз'яснено, що у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і не майнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, тому в силу вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що слід стягнути із ОСОБА_2 в користь держави суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.88, 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3