Провадження № 22-ц/780/4469/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 26 29.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року позивач ТОВ «Кей -Колект» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з вищезазначеним позовом в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за кредитним договором №1 від 01.08.2007 року в розмірі 276221,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.07.2013 року становить 2207839,33 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2013 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 206 року справу передано для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2016 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В ході розгляду позову ОСОБА_3 подала клопотання в якому просила суд зупинити провадження по справі до закінчення розгляду іншої справи №369/1364/16-ц.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2016 рокуу задоволені клопотання ОСОБА_3 про зупинення розгляду справи відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати та постановити нову про зупинення провадження по справі, посилаючись на її незаконність, порушенням судом норм процесуального права. Вважає, що суд неправомірно відмовив у задоволені даного клопотання оскільки, в разі визнання Подільським районним судом м. Києва договору факторингу недійсним, ТОВ «Кей-Колект» втратить право заявляти до них позов, оскільки стане неналежним позивачем по даній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 25 травня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи не пов'язаний з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору факторингу недійсним, а тому вважав за можливе продовжити розгляд даної цивільної справи, оскільки підстави та предмети даних справ є різними.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Встановлено, що у серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект» звернувся до Рівенського міського суду Вівенської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 276221,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.07.2013 року становить 2207839,33 грн..

З копії ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2016 року вбачається, що судом відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору факторингу недійсним.

З копії ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2016 року вбачається, що судом переданов справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору факторингу недійсним за підсудністью до Подільського районного суду м.Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно п. 33 постанови пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору факторингу недійсним не можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кейт-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Крім того з матеріалів справи вбачається, що розгляд зазначеної справи вже зупинялася ухвалою Рівенського міського суду від 05 листопада 2013року до розгляду справи ОСОБА_3 до ЗАТ ТОВ «Кей-Колект» про визнання договору факторингу недійсним, провадження було відновлено 26 листопада 2015року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно відмовив у задоволені даного клопотання оскільки, в разі визнання Подільським районним судом м. Києва договору факторингу недійсним, ТОВ «Кей-Колект» втратить право заявляти до них позов, оскільки стане неналежним позивачем по даній справі не заслуговують на увагу, оскільки обов'язок зупинення провадження покладається на суд лише у разі неможливості вирішення даного спору без вирішення іншої справи, однак доказів ОСОБА_2 щодонеможливості вирішення даної справи суду подано не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в ухвалі не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 311-315, ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: