Провадження №2/523/5028/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"22" вересня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі
головуючого судді - Гудіної Н.І.
при секретарі - Мельніченко А.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів,набутих без достатньої правової підстави , -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про повернення коштів, набутих без достатньої правової підстави, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2010 року позивач та відповідачка, на основі спільної часткової власності фізичних осіб, створили приватне підприємство «Альстар», при цьому внесли по 50% грошових коштів до статутного фонду підприємства кожен.
Підприємство створене для отримання прибутку шляхом здійснення підприємницької діяльності у сфері: оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, складське господарство, вирощування зернових культур, технічних та решти культур.
Регулює діяльність підприємства Статут ПП «Альстар», який 25.02.2010 року підписаний засновниками відповідачем та позивачем, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі за № 1242.
Відповідно до п. 8.1.1. Статуту ПП « Альстар» є самостійним статутним суб`єктом господарювання, що здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, самооплатності та самофінансування.
Відповідно до п. 6.1. Статуту, органами управління ПП «Альстар» є рада засновників і директор, яким і була призначена відповідачка ОСОБА_2, до компетенції якої належить: керівництво поточною фінансово-господарською діяльністю підприємства, відкриття рахунків та розпорядження грошовими коштами та майном підприємства, в межах встановлених статутом.
Відповідно до п. 8.2.2 майно підприємства складають виробничі та невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.
Під час спільної господарської діяльності позивача та відповідача, відповідачка ОСОБА_2 просила у позивача ОСОБА_1 грошові кошти на розвиток діяльності підприємства, під приводом придбання зерна, і отримувала від позивача кошти, на загальну суму 1850000 доларів США, на підтвердження чого ОСОБА_2 власноруч склала розписку.
Позивач активної участі в практиці діяльності підприємства не приймав, однак довіряючи відповідачці, здійснював, фінансування підприємства, розраховуючи на його розвиток та прибуток, але дізнався, що відповідачка, отримавши від нього вищезазначену суму, витратила її на власні потреби, та розвиток підприємства ці кошти не вкладались.
Під час отримання від позивача грошових коштів, начебто на розвиток підприємства, відповідачка взагалі не здійснювала господарську діяльність, так, як ані в бухгалтерському, ні в податковому обліку ПП «Альстар» не відображені операції з придбання, продажі зерна, та інше.
За таких обставин позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд ухвали рішення яким стягнути з ОСОБА_2 еквівалент 1 850 000 ( одному мільйону вісімсот п`ятдесят тисяч) доларів США , що дорівнює 45 602 500 ( сорок п`яти мільйонам шістсот двома тисячам п`ятсот ) гривень на його користь.
В судове засідання позивач та представник позивача за довіреністю, не з`явилися, але надали суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити та ухвалити заочне рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Вивчив матеріали цивільної справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до Статут приватного підприємства «Альстар» від 25.02.2010 року засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого в реєстрі за № 1242, засновниками являються позивачка та відповідач .
Відповідно до п. 6.1. Статуту, органами управління ПП «Альстар» є рада засновників і директор, яким і була призначена відповідачка ОСОБА_2, до компетенції якої належить: керівництво поточною фінансово-господарською діяльністю підприємства, відкриття рахунків та розпорядження грошовими коштами та майном підприємства, в межах встановлених статутом.
Відповідно до п. 8.2.2 майно підприємства складають виробничі та невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.
У відповідності з борговою розпискою, ОСОБА_2 отримала кошти на загальну суму 1 850 000 доларів США (один мільйон вісімсот п`ятдесят тисяч), що дорівнює, на день подачі позову 45 602 500 ( сорок п`ять мільйонів шістсот дві тисячі п`ятсот ) гривень за даними сайту Національного банку України про офіційний курс гривні до іноземної валюти, який дорівнює 1 долар 24,65 гривень. Всі вказані кошти Відповідачка зобов`язалась вносити на розвиток підприємства, господарської діяльності, придбання зерна та інше. Але не виконала зобов`язання по вищезазначеній розписці і на теперішній час.
Відповідно дост.1212 ЦПК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала або відсутня взагалі.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна за наявності трьох умов : а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна ( відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України».
Об`ективними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають : 1) набуття або збереження майна однією особою ( набувачем) за рахунок іншої особи ( потерпілого) ; 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи ( потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутність збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Таким чином на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57,60, 169,212- 215 ,218 ЦПК України , ст.ст. 11, 1212 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів,набутих без достатньої правової підстави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 - суму сплаченого судового збору у розмірі 6 890,00 грн..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя -