1Справа № 335/2219/16-ц 2-о/335/41/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Бойка О.Ю., при секретарі Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

встановив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту смерті своєї матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Донецьк.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Донецьк, померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

Заявник зазначила, що після смерті своєї матері, вона отримала лікарське свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та свідоцтво про смерть, видане 27.10.2015 року Кіровським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька.

04.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції з заявою про реєстрацію смерті своєї матері та видачу свідоцтва про смерть, проте листом №Б-04/02-08-03-30 від 06.02.2016 року, Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1, мотивуючи відмову тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих органами, які знаходяться на території не підконтрольній Україні.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами заявник змушена була звернутися до суду для встановлення факту смерті.

Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась у м. Донецьк, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Родинні відносини між заявником та ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження, актовий запис №754, серії НОМЕР_1 від 20.06.1983 року, виданого Ленінським відділом ЗАГС (а.с.21).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року та свідоцтва про смерть, виданого 27.10.2015 року Кіровським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька так званої Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Донецьк (а.с.12,14).

Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про смерть матері ОСОБА_2, з тих підстав, що лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті, свідоцтво про смерть не є легітимними у розумінні законодавства України, а реєстрація смерті може бути проведена на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Донецької області.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст.249 ЦПК України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть.

У відповідності з ч.ч. 3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року та місцем смерті м. Донецьк.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко