Номер провадження: 22-ц/785/5514/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3, діючого особисто та як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 «Про стягнення відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок ДТП та франшизи», за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_3, який діяв особисто та як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернулись до суду із зазначеним позовом, по якому просили стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму в розмірі 20000 грн., як відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму в розмірі 20000 грн., як відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 150000 грн., як відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 500 грн., як відшкодування франшизи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що 11.10.2014 року приблизно о 15 год. 30 хвил. на 11 км. автодороги «Обїзд м. Одеси» у с. Котовка по вул. Балтська дорога, 148-г сталося ДТП за участю автомобілів: марки «Фіат-Дукато», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6; марки «ВАЗ-2110», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3; марки «Мерседес-Віто», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7 Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, ( у скоєнні ДТП ) визнано відповідача ОСОБА_6

Внаслідок ДТП до медичних закладів було доставлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забій мяких тканин тімяно-скроневої частини голови, та ОСОБА_5 з діагнозом: забій мяких тканин області носу. Крім того, в результаті ДТП вони мали головний біль, нудоту, загальну слабкість та перебували на стаціонарному лікуванні. Також зазначили, що лікування відбувалось як у м. Одесі так і в м. Бобринець, що створювало додаткові незручності при транспортуванні постраждалих. Таким чином, неправомірними діями відповідача позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких малолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазнали у звязку з ушкодженням їх здоровя внаслідок ДТП 11.10.2014 року.

З вимогою про відшкодування моральної шкоди також звернувся і власник транспортного засобу марки «ВАЗ-2110», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, оскільки, після аварії він протягом тривалого часу не міг користуватися пошкодженим автомобілем та був змушений постійно їздити в м. Кіровоград з питань страхової виплати, у звязку з чим йому завдана моральна шкода.

Крім того, 08.04.2014 року між СК «Княжа» і відповідачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого розмір франшизи становить 500 грн., яка підлягає відшкодуванню відповідачем на користь ОСОБА_3

Представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року позов задоволений частково: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 7000 грн. у відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 500 грн. франшизи, стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у загальному розмірі 551,20 грн.

16.06.2016 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, а також на незаконність та необґрунтованість рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково вимоги ОСОБА_3, виходив із доведеності факту ДТП, наслідком якої стало спричинення моральної шкоди відповідачам, розмір якої суд визначив, керуючись принципом виваженості, розумності та справедливості..

Колегія суддів погоджується частково із висновком районного суду щодо визначеної суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, оскільки судом не були враховані усі фактичні обставини у справі, сімейний відповідача.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає частково.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Судом установлено, що 11 жовтня 2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин на 11 км автодороги «Обїзної дороги м. Одеси» у с. Котовка по вул. Балтська дорога, 148-г, біля бази «Карго Сервіс» сталася ДТП за участю автомобілів: НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6, який не впевнився в безпеці руху та не вибрав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, після чого автомобіль ВАЗ-2110, відкинуло на автомобіль «Мерседес-Віто», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а до медичних закладів було доставлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується висновком начальника Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 13.10.2014 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року визначено, що дорожньо-транспортна пригода 11.10.2014 року сталася в результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого він був визнаний винним у скоєнні ДТП, та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою.

Внаслідок вказаної ДТП пасажири ВАЗ-2110, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, отримали тілесні ушкодження.

З довідки КУ «Одеська обласна дитяча лікарня» № 22453 від 11.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_4, 17.11.2004 року після обстеження нейрохірургом встановлено діагноз: ЗЧМТ, СГМ, забій мяких тканин тімяно-скроневої частини., а з довідки КУ «Міська клінічна лікарня № 11» від 11.10.2014 року, слідує, що після консультації нейрохірурга ОСОБА_5 встановлено діагноз: забій мяких тканин області носа.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 08.04.2005 року, відділом РАЦС Бобринецького районного управління юстиції, актовий запис №115, його батьком є ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_5, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №505239 виданого 09.10.2015 року центром ДАІ 5507, на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_3

Посилаючись на зазначені факти, районний суд правильно вважав, що вина відповідача ОСОБА_6 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля, що належить позивачу ОСОБА_3 є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди районний суд обґрунтовано виходив із того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.1995 р. №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування

Враховуючи вищенаведене та вимоги позивачів, щодо компенсації заподіяної їм моральної шкоди отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: порушення нормального способу життя, завданої шкоди здоровю, неможливість експлуатації автомобіля, перенесення стресів, необхідність звернення до спеціалістів, подальше звернення до суду, районний суд вірно визнав, що позивачам дійсно заподіяно моральну шкоду.

При цьому, суд вірно урахував і інші обставини у справі.

Згідно Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АВВ №279223 ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець, а згідно довідки про доходи та витрати за 2015 рік отримав чистий прибуток за рік у розмірі 105064,72 грн.

Крім того, судом враховано, що у ОСОБА_6 на утриманні є двоє неповнолітніх синів: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5. Дружина ОСОБА_6 ОСОБА_11 в теперішній час не працює, так як звільнена за власним бажанням з 25.04.2007 року, в звязку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, про що 25.04.2007 року зроблений відповідний запис в трудовій книжці ОСОБА_11, серія ЛТ-І, №1851702.

Однак, урахувавши наведені обставини, районний суд визначив розмір відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 7000 грн. на кожного, який колегія суддів вважає надмірно значним, та зменшує це розмір відшкодування по 1000 грн.на кожного, керуючись принципом виваженості, розумності та справедливості.

Оцінюючи вимоги позивача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, районний суд керувався розясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03 1995 р. №4, та положеннями ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України, що слід вважати правильним та обгрунтованим.

Досліджуючи вимоги ОСОБА_3, щодо компенсації заподіяної йому моральної шкоди, як наслідок ДТП порушення нормального способу життя, душевні страждання через завдання шкоди здоровю сина, ушкодження власного автомобілю, перенесення стресу, звернення до лікарів, спеціалістів, звернення до суду, суд визнав, що позивачу неправомірною поведінкою відповідача ОСОБА_6 дійсно заподіяно моральну шкоду.

Однак, визначений судом розмір моральної шкоди 15000 грн., колегія суддів вважає надмірним, який не відповідає згаданому принципу розумності та справедливості.

Тому, колегія суддів визначає розмір моральної шкоди ОСОБА_3 1500 грн.

На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, була застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА», поліс № АС8186155, який діяв з 12.04.2014 року до 11.04.2015 року включно. Відповідно до зазначеного полісу, передбачена франшиза (частина яка не відшкодовується страховою компанією) у розмірі 500 грн.

Згідно листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА» за №3413 від 19.06.2015 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_3 становить 28180,63 грн., франшиза, згідно ОСОБА_12, становить 500 грн., з підстав чого йому підлягає до виплати сума страхового відшкодування у розмірі 27680,63 грн.

Пунктом 36.6 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, за таких обставинах, сума франшизи у розмірі 500 грн. підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_3 з відповідача ОСОБА_6

Відповідно до ч. ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з оцінкою районного суду та не прийняттям до уваги посилання представника відповідача за довіреністю ОСОБА_13 на те, що такі вимоги позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_5 не підлягають задоволенню в частині стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_6, а з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року підлягають стягненню з ПрАТ «УСК «КНЯЖА», та є підставою для відмови у задоволенні таких позовних вимоги.

Так як відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній при ухвалені постанови від 20.01.2016 року №6-2808цс15, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України) зазначено, що потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Судом встановлено, що при подачі позову, позивачі не оплачували судовий збір посилаючись на норми п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У звязку з викладеним, районний суд у розмірі 551,20 грн. обгрнутовано стягнув з відповідача на користь держави.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову та стягує суму моральної шкоди у меншому розмірі.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_15 у відшкодування моральної шкоди 1500 грн. та 500 грн. у відшкодування франшизи.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3, діючого особисто та як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_16

ОСОБА_17

ОСОБА_12

28.09.2016 року м. Одеса