Справа № 219/7513/16-ц
Провадження № 2/219/3664/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Шкурат К.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" про відшкодування моральної шкоди, завданої у звязку з ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь 12000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва, посилаючись на те, що під час роботи у відповідача 7 січня 2006 року під час праці в Часівяртепломережі, яка на теперішній час є структурним підрозділом Костянтинівкатепломережа, з ним стався нещасний випадок на виробництві, через який він отримав опік 1-2 ступеня лобу, лівої руки та нижніх кінцівок. За результатами отриманої травми роботодавцем був складений акт про нещасний випадок від 10.01.2006 року, де розділом 7 та 10 визнано порушниками законодавства про охорону праці його та посадових осіб роботодавця. Через отриману травму йому за висновком МСЕК у 2006 році було вперше встановлено втрату професійної працездатності та група інвалідності не встановлювалася, пізніше у 2007 році втрата професійної працездатності в розмірі 15 % було підтверджено безстроково, що призвело до порушення його особистих немайнових прав, а також порушення нормальної життєдіяльності, оскільки він прийшов працювати на підприємство та мав гарний стан здоров'я, а через травму втратив її, у зв'язку з чим він постійно відчуває біль тому, що йому приходиться проходити лікування, на що він змушений витрачати немалі кошти. Вказує, що він втратив працездатність досить в молодому віці, він не має іншої можливості утримувати родину, окрім своїх виплат за регресом, через це він постійно відчуває фізичний біль та моральні страждання. Враховуючи те, що він в молодому віці став калікою, через фізичні вади обличчя і ніг, він не має можливості вести повноцінне сімейне життя, частково порушені його відносини з оточуючими людьми, близькими, друзями та знайомими, а також були порушені його плани на подальше життя, через що в нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім. Втрата здоров'я для нього є незворотною втратою, що буде спричиняти йому довготривалі страждання. Моральну шкоду він оцінює в 12000 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2016 року було виключено зі складу учасників цивільного процесу ВО «Костянтинівкатепломережа» в якості третьої особи по дійсній справі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи є його заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.16).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та не погоджується з доводами позивача про наявність моральної шкоди та про її розмір, оскільки вимоги необґрунтовані. Зазначає, що відсутня вина підприємства в нещасному випадку. Вказує, що за результатами розслідування нещасного випадку був складений акт форми Н-1 та форми Н-5 від 10.01.2006 р., де визнано основною причиною нещасного випадку: порушення вимог інструкції з охорони праці, порушення технологічного процесу. Пунктом 10 акту форми Н-1 визначено осіб, які допустили порушення норм актів законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 та майстер ОСОБА_4 Підприємство для відшкодування моральної шкоди та підтримки позивача в складній ситуації одразу в січні надало матеріальну допомогу в розмірі 200 грн. Трудовий колектив зібрав грошові кошти на лікування позивача. Адміністрація та трудовий колектив неодноразово відвідували позивача під час хвороби, для чого виділявся транспорт та кошти. ОСОБА_3 знаходився на лікарняному 87 днів з 07.01.2006 р. до 05.05.2006 р. згідно повідомлення про наслідки нещасного випадку позивач одужав та приступив до праці без обмежень умов праці. За період роботи позивач неодноразово знаходився на лікарняному з діагнозом, який не відноситься до отриманої травми. Позивач отримав травму в 55 років, після чого пропрацював на підприємстві ще вісім років та у 2014 році пішов на пенсію за власним бажанням. За весь період роботи конфліктних ситуацій з колективом не було, до позивача відносилися з повагою, без обмежень у спілкуванні, позивач проходив планове медичне обстеження, після отримання травми не було виявлено ніяких захворювань та обмежень у роботі. Крім того вказує, що позивач не надав висновку експертизи, який би підтвердив спричинення шкоди та її розмір та не заявляв клопотання про призначення такої експертизи. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволені позову, оскільки позивач не надав відповідних доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач з відповідачем перебував у трудових відносинах з 15.10.2004 року по 21.03.2014 року, що підтверджується записами у його трудовій книжці (а.с.12-13).

Під час робити на зазначеному підприємстві 7.01.2006 року ОСОБА_3 отримав травму, а саме опік окропом І,ІІ ст. лобу, лівої руки, нижніх кінцівок s20 %, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 слюсар по ремонту обладнання котельних та тепломереж 4 р. ВО «Часівяртепломережа» п.3.18 Інструкції по охороні праці №22 для слюсаря по ремонту обладнання котельних та тепломереж» п.6 «Інструкції щодо пуску водяних теплових мереж»; ОСОБА_4 майстер виробничої дільниці №1 ВО «Часівяртепломережа» п.2.19 «Посадової інструкції майстра виробничої дільниці», що випливає із акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1 від 10.01.2006 р. (а.с.9-10).

Як вбачається з копії виписки акту огляду МСЕК ОСОБА_3 22.05.2006 р. було вперше встановлено 25% втрати професійної працездатності у звязку трудовим каліцтвом. При цьому він потребував медикаментозного лікування, лікування в Донецькій обласній лікарні відновлювального лікування (а.с.6), тобто право на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою 25% професійної працездатності виникло у ОСОБА_3 22.05.2006 року.

Як вбачається з копії довідки МСЕК ОСОБА_3 11.06.2007 р. при переогляді було встановлено 15% втрати професійної працездатності безстроково. При цьому він потребував медичного лікування (а.с.11).

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 153 КЗпП України (станом на 22.05.2006 р.) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України (станом на 22.05.2006 р.)шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України (станом на 22.05.2006 р.) відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Виходячи з положення статті 23 ЦК України (станом на 22.05.2006 р.), розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України (станом на 22.05.2006 р.) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.

Суд враховує обставини нещасного випадку виробничого характеру, характер ушкоджень, які отримав позивач, глибину та тривалість моральних і фізичних страждань позивача, який повинен проходити медикаментозне лікування, докладати додаткові зусилля для організації свого життя, наслідки травми, що значно впливають на якість повноцінного сімейного життя та соціальних звязків,встановлення згодом втрати працездатності безстроково, що свідчить про неможливість відновлення працездатності. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, виходячи з засад розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду позивачеві в розмірі 3000 грн. і приходить до висновку про часткове задоволенню позову.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення з боку представника відповідача, оскільки вони суперечать встановленим у судовому засіданні обставинам у справі та вимогам чинного законодавства і не спростовують доводів позивача та його представника, крім того, суд зясовував, в тому числі і у представника відповідача, щодо наявності клопотань про призначення експертизи, однак цим правом він не скористався.

Враховуючи положення ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 214, 215-218ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" на користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої у звязку з ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків.

В задоволенні вимоги про стягнення 9000 грн. моральної шкоди, завданої у звязку з ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків, відмовити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" на користь держави 137 (сто тридцять сім) грн. 80 коп. судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова