Справа № 219/2057/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2016 року

Артемівський місьркайонний суд Донецької області у складі:

головуюючого судді - Радченко Л.А.,

при секретарі - Лосинської І.М.,

з участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій вказала, що 12.11.2015року помер її рідний брат ОСОБА_2, 27.09.1957р.н., місце народження м.Донецьк, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 194 від 13.11.2015р., виданим Донецьким центром медико-санітарної допомоги, на підставі зазначеного свідоцтва у присутності матері ОСОБА_3, заявник поховала рідного брата ОСОБА_2 у м.Донецьку на цвинтарі «Донецьке море», до органів, які розміщені на території м.Донецька щодо отримання свідоцтва про смерть брата, заявник не зверталась, оскільки, будь-які акти, видані такими органами є недійсними і не створюють правових наслідків. Після смерті брата, 29.01.2016р. заявник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції щодо реєстрації смерті ОСОБА_2, померлого 12.11.2015р, однак, їй було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті, встановлення факту смерті брата має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй можливість оформити належним чином смерть брата та оформити спадщину.

Просить встановити той факт, що громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, помер у м.Донецьку 12 листопада 2015року.

У судовому засіданні заявник наполягала за заявлених вимогах та просила їх задовольнити, дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, додатково суду пояснила, що організацією похорон брата займалась саме вона.

В судове засідання представник зацікавленої особи не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, заява про відкладення розгляду справи від нього до суду не надійшла, суд, заслухавши думку заявника, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника зацікавленої особи, вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта серії ВВ 363848 виданого 23.03.1998р. Ворошиловським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2, народився 27.09.1957р., місце народження м.Донецьк. Місце реєстрації м.Донецьк вул..Р.Люксембург,5/29 (а.с.7-9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..ст.126,133,135 СК України від 14.03.2016р., ОСОБА_2, народився 27.09.1957р., батьками записані ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.24).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилась 07.05.1970р., батьками записані ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.23).

Відповідно до довідки УПСЗН Артемівської міської ради № 1419/017517 від 11.12.2014р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, взята на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою м.Артемівськ Донецької області, вул.Ювілейна,61/53 (а.с.10).

Відповідно до листа ВДРАЦС по м.Артемівську Артемівського МРУЮ в Донецькій області № 235/3.2-06-131 від 29.01.2016р., ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті заяви від 29.01.2016р. щодо реєстрації смерті громадянина ОСОБА_2, померлого 12.11.2015р. (а.с.5).

Факт смерті ОСОБА_2 12.11.2015р. підтверджується, договором-зразком на організацію та проведення поховання № 1389/54 від 13.11.2015р. та актом приймання передачі наданих послух за вказаним договором, відповідно до яких ОСОБА_1 займалась похованням брата; фотокартками (а.с.21,22,18-20).

Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту смерті особи на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про смерть особи.

В той же час, суд не приймає як належний доказ лікарське свідоцтво про смерть № 194 від 12.11.2015р., видане медичним закладом м.Донецька «ДНР», оскільки орган, який видав вказаний документ, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документи, видані такими органами, є нікчемними, тобто не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст..257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Оскільки м.Донецьк Донецької області відноситься до районів проведення антитерористичної операції, то суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті ОСОБА_2 за місцем проживання та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника.

Керуючись ст. ст.3, 5,6,8,10,15,26ч.2,57,107,208,213,215,256-259, 257-1 ЦПК України, ст..13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м.Донецьк, громадянин України, який був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 12.11.2015р. в м.Донецьку.

Рішення, відповідно до ст..257-1 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко