У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Луспеника Д.Д., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просила визнати незаконним та скасувати наказ публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк») від 26 травня 2015 року в частині звільнення її з посади керівника проектів проектного офісу, поновити її на роботі на вказаній посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16 708 грн 12 коп.

Посилалась на те, що 02 березня 2015 року вона була прийнята на посаду з випробувальним терміном, однак оскаржуваним наказом звільнена, як така, що не витримала випробування. Зазначала, що протягом випробувального терміну виконувала покладені на неї обов'язки, пройшла випробувальні тестування, тому вважає, що звільнено її незаконно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов висновку про те, що звільнення позивачки з роботи відбулося з додержанням норм трудового законодавства. Суд зазначив, що відповідач скористався своїм правом, передбаченим ст. 28 КЗпП України, під час випробувального строку прийняв рішення про розірвання трудового договору з ОСОБА_4

Висновок судів є правильним та узгоджується з фактичними обставинами справи.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник

В.А. Черненко