Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 392/292/16-ц
Провадження № 2/392/320/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої: судді Кавун Т.В.

при секретарі Стець Т.М.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Дана квартира набута у власність під час проживання однією сім"єю з співмешканцем ОСОБА_2. Шлюбні відносини з ним вона припинила 10.01.2016 року. ОСОБА_2 забрав свої речі та виїхав до іншої квартири на проживання. Однак, після припинення сімейних відносин, відповідач постійно приходить до квартири, риється у речах, проводить огляд квартири, тим самим порушує недоторканість її житла, вимагає від неї щоб вона мовчала та давала йому можливість ночувати в даній квартирі. Квартира АДРЕСА_2 не є спільною власністю подружжя, адже була придбана в 1997 році, тому у неї з відповідачем не могло виникнути право спільної сумісної власності з підстав перебування у фактичних шлюбних відносинах та проживання однією сім"єю. Тому просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою № 45 в будинку №18 по вул. Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, шляхом зобов"язання ОСОБА_2 не входити та не користуватися даною квартирою.

Позивач та представник позивача позов підтримали посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що права позивача ніяким чином не порушуються. Перешкод у користуванні майном відповідач не чинить, після припинення стосунків дійсно декілька разів заходив до квартири забрати свої деякі речі та щоб зустрітися з дітьми, які і відкривали йому двері, хоча має власний ключ від даної квартири, однак, за відсутності будь-кого з членів родини до житла не входить.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.04.1997 року та реєстраційного напису на документі про право особистої власності, ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_2.

З пояснень позивача та відповідача даних в судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сім"єю протягом 20 років, без реєстрації шлюбу та мають двох спільних дітей.

З акту від 25.02.2016 року , вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 відсутні будь-які чоловічі речі.

З акту встановлення факту заміни запирального пристрою від 13.02.2016 року, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2, 13.02.2016 року позивачем було здійснено заміну запирального пристрою.

Ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду від 23.03.2016 року, зобов"язано службову особу Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області зареєструвати заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_1, що надійшла до Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

З показань свідка ОСОБА_1 встановлено, що позивач є його донькою, а відповідач зятем. Близько 20 років проживали однією сім"єю, шлюбні відносини припинили в січні місяці 2016 року. Відповідач забрав свої речі та виїхав, але з того часу він кілька разів приходив до квартири, що належить його доньці. 27.01.2016 року він був запрошений на день народження своєї доньки, потім приходив до квартири в червні, липні місяці. Той факт, що відповідач приходить до квартири, яка належить позивачу, йому відомо саме з її слів. Позивач намагалася замінити замок на вхідних дверях, але відповідач прийшов та викинув замок. Свої візити він пояснює тим, що приходить до дітей. Після того, як погіршилися стосунки між сторонами він намагався поговорити з ОСОБА_2 з приводу його відношення до доньки, однак розмова не вийшла.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач припинив своє проживання в квартирі №45. Востаннє вона його бачила на початку червня місяця в під"їзді їх будинку.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 статті 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В судовому засіданні відповідач визнав, що після припинення шлюбних відносин з позивачем він декілька разів приходив до належної їй квартири з метою забрати його особисті речі, та декілька разів, щоб зустрітися з своїми дітьми. Маючи ключ від вхідних дверей квартири він до її приміщення самостійно не входить.

З повідомлення адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що позивач в судовому засіданні не довела, в який спосіб відповідач чинить їй перешкоди у користуванні її майном-квартирою, адже у суду відсутні докази які б вказували на самовільне втручання відповідача у сферу особистого життя позивача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до норми ст. 15 ЦК України.

Але спосіб захисту обраний позивачем суд вважає не належним, адже після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, ОСОБА_1 мала повне право замінити запираючий пристрій, однак, вона цього не зробила, пояснивши в судовому засіданні, що через агресію відповідача побоюється за своє життя. Однак, жодних доказів на підтвердження її слів до суду не надано.

З звукозапису розмови між позивачем та відповідачем судом встановлено, що між подружжям відбулася сварка, але даний запис не може свідчити про намір відповідача чинити перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 квартирою та не вказує на факт проникнення відповідачем до житла ОСОБА_1.

Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 208,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою № 45, що знаходиться в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Казакова в будинку № 18, шляхом зобов"язання ОСОБА_2, не входити та не користуватися квартирою № 45, що розташована в будинку № 18 по вул. Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст мотивувального рішення виготовлено до 22.08.2016 року.

Суддя Т.В. Кавун