Справа №173/83/16-ц
Провадження №2/173/211/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський РВ ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового будинку № 34 по вул.. Титова в м Верхньодніпровськ. У цьому будинку з 29 липня 1993 року зареєстрованим є онук позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Приблизно з жовтня 2013 року ОСОБА_3 виїхав з м. Верхньодніпровськ та про його фактичне місце проживання нічого не відомо. позивач як власник будинку не може розпорядитися своїм майном, зокрема продати будинок, а зняти з реєстрації відповідача самостійно позивач не може. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 34 по вул.. Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Окрім того під час судового розгляду до суду звернулася ОСОБА_2 як третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору з позовом до ОСОБА_3. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 26 січня 2016 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_1 житловий будинок № 34 по вул..Титова в м. Верхньодніпровськ. Вона дізналася, що в будинку є зареєстрованим ОСОБА_3, який не є її родичем чи членом її сімї. У звязку з чим ОСОБА_2 просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 34 по вул.. Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що в січні 2016 року він продав будинок, який йому належав ОСОБА_2, проте зобовязався перед новим власником зняти з реєстрації його онука ОСОБА_3 Дійсно ОСОБА_3 від народження проживав в будинку, який йому належав разом з матірю. Сам позивач не проживає в цьому будинку приблизно з 2000 року. Відповідач постійно не проживає в будинку з 2013 року, а лише навідується до нього. Відповідач в будинку відрізав все опалення, вивіз все майно, розібрав господарські споруди та частково дах. У звязку з чим позивач вирішив продати будинок, поки відповідач його не розібрав повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він дійсно постійно не проживає в цьому будинку, проте навідується до нього, не користується будинком лише 2 останні місяці. Він дійсно вирізав опалення в будинку, оскільки потрібні були гроші. Зараз йому відомо, що будинок продали, проте він не може знятися з реєстрації, оскільки не має паспорта.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2, в судовому засіданні свій позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що вона придбала будинок № 34 по вул.. Титова в м. Верхньодніпровськ у ОСОБА_1 Їй стало відомо, що в будинку зареєстрованим є онук колишнього власника ОСОБА_3 ОСОБА_3 в цьому будинку не проживає. Пропонувала йому знятися з реєстрації, проте він цього не зробив, оскільки не має паспорта. Вона, як власник будинку, не бажає, що ОСОБА_3 залишався зареєстрованим в її будинку, оскільки це порушує її права, так як вона не може навіть оформити субсидію. Ніяких домовленостей про порядок користування цим житлом, в тому числі договорів оренди між нею та ОСОБА_3 не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровський РВ ГУ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 був власником житлового будинку № 34 по вул..Титова в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28 грудня 2015 року (а.с.4) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6).

26 січня 2016 року ОСОБА_1 продав зазначений житловий будинок ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку (а.с.20-21). 26 січня 2016 року відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою № 52101327 (а.с.23-24).

З 29 липня 1993 року в житловому будинку № 34 по вул..Титова в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області зареєстрованим є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою (а.с.7-9) та довідкою Верхньодніпровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 9 лютого 2016 року (а.с.18).

ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку за згодою колишнього власника цього майна та не користується ним останні два місяці. Зазначену обставин6у особи, які брали участь у справі в судовому засіданні визнали, тому вона не підлягає доказуванню згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. Поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, які його права, як колишнього власника будинку № 34 по вул..Титова в м. Верхньодніпровськ порушено ОСОБА_3 У звязку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача ОСОБА_5, а тому позов не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Судом встановлено, що колишнім власником житлового будинку № 34 по вул.Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області є ОСОБА_1 ОСОБА_3 не є власником, співвласником або користувачем цього майна. Доказів про наявність, як між колишнім власником так і між теперішнім власником та відповідачем договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту, тощо сторонами суду надано не було. ОСОБА_3 не є членом сімї власника житла ОСОБА_2

Право власності ОСОБА_6 на на житловий будинок 34 по вул.Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області припинилося з моменту його відчуження, тобто 26 січня 2016 року. А тому в цьому випадку втрата права користування ОСОБА_3 житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_3 добровільно знятися з реєстрації не бажає, що, на думку суду, є порушенням прав позивача як власника житла, який, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 391, 398, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 34 по вул.Титова м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Судові витрати, понесені позивачем, ОСОБА_1 віднести за рахунок позивача.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко