Провадження №2/761/810/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

22 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму в розмірі 154 960,00 грн., що еквівалентно 6 500,00 доларам США.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23.04.2011 року між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу. За умовами вказаного договору відповідач зобов'язалася продати позивачу земельну ділянку загальною вартістю 24 000,00 доларів США. В якості авансу позивач передала позивачу 12 000,00 грн., що на день підписання договору становило 1 500,00 доларів США. Після укладення договору земельна ділянка не була належним чином оформлена, тому відповідач зобов'язалася підготувати всі необхідні документи та 02.09.2011 року відповідач отримала від позивача в якості авансу 7 000,00 грн., 15.09.2011 року відповідач ще раз отримала кошти в сумі 21 000,00 грн., що засвідчила розпискою на загальну суму 5 000,00 доларів США.

Однак відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала, документи необхідні для продажу земельної ділянки не надала та не продала позивачу земельну ділянку. На вимогу позивача укласти основний договір відповідач відмовилась.

Як зазначає позивач, оскільки основний договір між сторонами не укладено з вини відповідача, тому кошти в розмірі 5 000,00 доларів США, які є авансом мають бути стягнуті з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України. А також підлягає стягненню подвійний розмір авансу, який становить 3 000,00 доларів США. За офіційним курсом НБУ станом на 20.11.2015 року загальна сума до стягнення становить 154 960,00 грн.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Тому судом було ухвалено про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 635 ЦК України визначає, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч.2 ст.635 ЦК України).

Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст.220 ЦК України).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.2 ст.215 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2011 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 12 000,00 грн. по курсу НБУ на момент укладення договору 1 500,00 доларів США в якості авансу за продаж її земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальна вартість земельної ділянки разом з авансом становить 24 000,00 доларів США за 0,0682 га. Як зазначила ОСОБА_2, у випадку, якщо з її вини купівля ділянки не відбудеться, то вона зобов'язується повернути аванс в подвійному розмірі (три тисячі доларів США).

Вказану розписку ОСОБА_2 назвала договором, який підписано ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На звороті міститься розписка ОСОБА_2 про те, що 12.09.2011 року вона отримала до даного договору 7 000,00 грн., а 15.09.2011 року ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 кошти в сумі 21 000,00 грн. в рахунок авансу за купівлю її ділянки, АДРЕСА_1. 15.09.2011 року загальна сума застави 5 000,00 доларів США.

Позивач не зверталась до суду із вимогою про визнання укладеного між сторонами договору дійсним.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, так як підписаний сторонами договір мав бути нотаріально посвідчений у відповідності до положень ЦК України, наслідком недотримання нотаріальної форми договору є його нікчемність. Відповідач без відповідної правової підстави отримала у позивача кошти на загальну суму 40 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 40 000,00 грн.

Крім того, суд не може взяти до уваги посилання позивача на ту обставину, що вона з'явилась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. для укладення попереднього та/або основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки договір від 23.04.2011 року є нікчемний та не породжує будь-яких наслідків для сторін, крім того в його умовах не зазначено час та місце укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки. Будь-яких доказів на підтвердження домовленості сторін щодо місця та часу укладення основного договору позивач суду не надала.

Крім того, з відповідача на користь позивача у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.635, 657, 1212 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок та 400,06 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула