Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/485/16-ц

Провадження №2/377/256/16

06 жовтня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

7 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 18564,83 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 18 травня 2010 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту у розмірі 1600 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та банком договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів більш як на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615,629 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 08.06.2016 року в загальній сумі 18564,83 гривень, яка складається з наступного: 1070,90 гривень заборгованість за кредитом; 12884,58 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3249,12 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень ( фіксована частина), 860,23 (процентна складова).

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що під час укладення кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складала 2,5 % щомісячно (30 % річних), проте позивачем, в односторонньому порядку, безпідставно здійснювалась її зміна - 01.09.2014 року до 2,9 % та 01.04.2015 року до 3,6 %. Таким чином, умова щодо збільшення в односторонньому порядку процентної ставки є нікчемною. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнанню його таким судом, а розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може бути належним та допустимим доказом по справі. Крім того, відповідач зазначив, що банк звернувся до суду з пропущеним строком позовної давності. Враховуючи, що укладеним кредитним договором установлено не тільки місячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після моменту виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Згідно розрахунку заборгованість відповідача починається з листопада 2011 року, тобто реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку через суд позивач міг з листопада 2011 року.На підставі ст. 258 ЦК України, ч. 4 ст. 267 ЦК України просив застосувати строк позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) та трирічний строк позовної давності до вимог про стягнення процентів та тіла кредиту, та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі(а.с. 129-136).

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. На адресу суду надіслав письмові пояснення, з яких вбачається що, під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 % в місяць або 30 % на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Згідно п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів клієнт зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам. Заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавав, що свідчить про згоду останнього зі змінами тарифів. Крім того, в письмових поясненнях зазначив, що позивач звернувся до суду 01.07.2016 року до спливу строку позовної давності, оскільки ОСОБА_1 отримав картки №№ 589284, 145431, 063246, 627618 та 521404, остання з яких мала термін дії до останнього дня березня 2016 року. Таким чином, строк позовної давності, як загальний так і спеціальний, позивачем дотримано при зверненні до суду (а.с. 93-96, 149-150).

В судовому засіданні, яке відбулося 04 жовтня 2016 року, відповідач ОСОБА_1 визнав позов частково та пояснив суду, що він згоден заплатити заборгованість за тілом кредиту в сумі 1070,90 гривень, в іншій частині вважає позов необґрунтованим, оскільки позивач в односторонньому порядку підвищив процентну ставку, а також просив застосувати строк давності до вимог про стягнення процентів, неустойки, тому що позивач звернувся з позовом до суду з пропуском строку загальної та спеціальної давності.

В судове засідання, яке відбулося 06 жовтня 2016 року, відповідач не зявився, надавши до суду заяву про продовження судового розгляду за його відсутності(а.с. 141).

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2010 року ОСОБА_1 подав до відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просив надати йому послуги у виді платіжної картки Кредитка «Універсальна». Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді(а.с. 15).

Відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 18.05.2010 року банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти ОСОБА_1 банком 18.05.2010 року встановлено кредитний ліміт 500,00 гривень; 27.06.2010 року 1000 гривень; 24.11.2010 року 1200 гривень; 17.10.2011 року 80 гривень; 14.04.2012 року 1600 гривень; 22.03.2013 року 1260 гривень; 24.05.2013 року 1030 гривень (а. с. 14).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5 % на місяць, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості . Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується за формулою - пеня(1)+ пеня (2), де пеня(1)=(базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня(2)=1 % від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 гривень і більше (а. с. 16).

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010 року, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Як зазначено в п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та ОСОБА_2), оплати винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підписавши заяву від 18.05.2010 року відповідач засвідчив, що ознайомлений та згоден із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також підтверджує свою згоду на те, що вказані документи в цілому складають між сторонами договір про надання банківських послуг.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Тарифів банку, Умов та правил надання банківських послуг.

Укладений між сторонами кредитний договір є дійсним, а тому підлягає виконанню.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина перша).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга).

Згідно абзацу першого частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.05.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, видно, що зобов'язання за кредитним договором відповідач виконував не належним чином, тому станом 08.06.2016 р. існує заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 18564,83 гривень, яка складається з наступного: 1070,90 гривень заборгованість за кредитом; 12884,58 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3249,12 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень ( фіксована частина), 860,23 (процентна складова).

Представником позивача суду надано повну виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 за періоди з 20.05.2010 р. по 31.07.2016 р., з якого зясовано всі операції по рахунку і судом проведено порівняння даних виписки по рахунку з даними по розрахунку заборгованості(а.с. 107-116).

Відповідачем заборгованість за кредитом в сумі 1070,90 гривень не оспорюється і він визнав позов в цій частині та погодився вказану суму заборгованості сплатити.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.05.2010 року, проценти за використання кредитного ліміту становлять по кредитним операціям до 01.09.2014 року - 2,5 %, по кредитним операціям з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року - 2,9 %, по кредитним операціям з 01.04.2015 року - 3,6 %.

Відповідно до наказу № 906 СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року змінені процентні ставки за використання кредитних коштів на картах «Універсальна», «Універсальна GOLD», карті Юніора, відповідно до якого з 01.09.2014 року збільшена базова відсоткова ставка в місяць 2,9 % (а.с.161-166).

Згідно наказу № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року «Про актуалізацію тарифів по картам «Універсальна», «Універсальна GOLD», карті Юніора та елітним картам» з 01.04.2015 року затверджені нові тарифи по картам, відповідно до яких збільшена базова відсоткова ставка в місяць 3,6 %, а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів по картам(а.с.97-102).

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.

За змістом п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням зміни розміру наданого кредиту(кредитного ліміту) зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту(кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Пунктом 2.1.1.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Як зазначено у п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, при незгоді із змінами Правил та/або тарифів Банку позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і виплатити заборгованість, яка виникла перед банком, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю та його довіреним особам.

З урахуванням наведеного, суд не погоджується з доводами відповідача про збільшення процентної ставки позивачем в односторонньому порядку, оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послугрозмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком у випадку інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку та погодження клієнта на нові умови.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1, позичальника було повідомлено про зміну процентної ставки з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє позичальника від виконання своїх зобовязань за договором.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив позивача про незгоду із зміною процентної ставки, а також не подав заяву про розірвання кредитного договору відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, що свідчить про його згоду на зміну тарифів.

Таким чином, заперечення відповідача про збільшення позивачем процентної ставки в односторонньому порядку не ґрунтуються на положеннях закону та досліджених доказах.

Вирішуючи заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування строку давності в частині стягнення процентів(а.с. 142), суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За правилом ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як зазначено у ч. 3 вказаної статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-14 цс14.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви та виписки по картковому рахунку, заборгованість по процентам у відповідача виникла з липня 2012 року, останній платіж відповідачем було внесено на погашення заборгованості за кредитним договором ( в тому числі процентів) 05 квітня 2013 року, позовна заява направлена до суду 01 липня 2016 року, про що свідчить реєстраційна відмітка на конверті, а надійшла в суд 07 липня 2016 року, що підтверджено печаткою вхідної кореспонденції канцелярії суду.

Оскільки між сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то застосуванню підлягає ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Враховуючи, що відповідачем подана заява про застосування позовної давності в частині стягнення заборгованості за процентами, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості по процентам за період з 01.07.2013 року по 08.06.2016 року (дата визначення заборгованості за кредитним договором), що становить 12800,78 гривень ( 12884,58 гривень ( загальна сума заборгованості за процентами) 110,21 гривень (заборгованість за процентами станом на 30.07.2013 року) + 26,41 гривень( заборгованість за процентами за період з 01.07.2013 року по 30.07.2013 року).

При цьому суд не вважає перериванням перебігу позовної давності у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України службову операцію по поверненню здачі на карту 4149********1404 в сумі 0,88 гривень, яка відображена як у розрахунку заборгованості, так і у виписці по картковому рахунку ОСОБА_1, оскільки вказана службова операція не є дією, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед позивачем.

Визначаючи розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого.

При порівнянні виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості підтверджено відображені у розрахунку заборгованості суми заборгованості по кредиту (графа 3 + графа 5), по процентах (графа 12), сплачені суми відсотків (графа 11), суми погашення за наданим кредитом (графа 15) з даними, зазначеними у виписці по картковому рахунку ОСОБА_1.

Разом з тим, при порівнянні даних з графи 13 розрахунку заборгованості (сума комісії та пені), яка у підсумку станом на 08.06.2016 року становить 3249,12 грн., з даними виписки по картковому рахунку ОСОБА_1, судом встановлено, що у виписці по картковому рахунку вони відображені як штрафи за прострочку, натомість лише 30.04.2016 року та 31.05.2016 року відображені у виписці по картковому рахунку операції з нарахування пені на загальну суму 200 гривень.

Враховуючи наявність вимоги позивача про стягнення штрафів на загальну суму 1360,23 гривень (500,00 гривень фіксована сума, 860,23 гривень процентна складова), нарахування позивачем штрафів під видом комісії та пені на суму 3049,12 гривень є подвійною відповідальністю одного виду за одне і те ж порушення, що не допускається згідно ст. 61 Конституції України.

Враховуючи зазначене, заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості відповідача по комісії та пені спростована випискою по картковому рахунку, тобто позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявність заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3049,12 гривень(3249,12 гривень -200 гривень).

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня станом на 08.06.2016 року в розмірі 200 гривень, оскільки саме ця сума пені відображена у виписці по картковому рахунку ОСОБА_1 за 30.04.2016 року і 31.05.2016 року і не виходить за межі строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, частковому задоволенню підлягає вимога про стягнення штрафів, нарахованих на підставі п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки зменшилась база нарахування процентної складової на безпідставно нараховану суму комісії і пені 3249,12 гривень та процентів на суму 83,80 гривень.

Правильна сума процентної складової штрафу становитиме: 13871,68 гривень х 5%:100 = 693,58 гривень, де: 13871,68 гривень сума загальної заборгованості по кредиту та процентах (1070,90 гривень+12800,78 гривень); 5% - ставка штрафу згідно 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг; 693,58 гривень сума штрафу (процентна складова).

Таким чином загальна сума штрафів до стягнення становитиме: 500,00 гривень (фіксована сума) + 693,58 гривень (процентна складова) = 1193,58 гривень.

За таких обставин, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість по кредиту б/н від 18.05.2010 року на загальну суму 15265,26 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1070, 90 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом - 12800,78 гривень, пеня - 200 гривень, штрафи в сумі 1193,58 гривень (500,00 гривень (фіксована сума) + 693,58 гривень (процентна складова), у задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідачем вказана сума заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами не спростована.

За правилами ч. 1 ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1133 гривні 13 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.05.2010 року, яка складається з наступного: 1070,90 гривень заборгованість за кредитом; 12800,78 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 гривень заборгованість за пенею, а також штрафи: 500 гривень ( фіксована частина), 693,58 гривень (процентна складова), всього на загальну суму 15265 гривень 26 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1133 гривні 13 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 11 жовтня 2016 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька