Справа № 471/718/16-ц
Провадження №2/471/425/16
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді - Скарницької І.Б.,

за участю секретаря - Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту.

Свій позов позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Григорівка Братського району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельних ділянок площею 5,43 га, 0,16 га та 0,03 га, розташованих в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та які належали померлому, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Братською райдержадміністрацією Миколаївської області 25 травня 2004 року, на підставі розпорядження від 04 лютого 2004 року № 68-р. Згідно заповіту від 26 лютого 2001 року, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та зареєстрованого за №61, ОСОБА_3 заповідав сертифікат на право на земельну частку (пай) 5,75 га, яка знаходиться в ТОВ "Маяк", у власність ОСОБА_1 Однак, оскільки заповіт було складено на сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,75 га, а спадщина відкрилася у виді трьох земельних ділянок площею 5,43 га, 0,16 га та 0,03 га, отримати свідоцтво на спадщину не має можливості. При цьому в заповіті мова йде про один предмет правочину, а на сьогоднішній день це вже три земельних ділянки. Це сталося через те, що після реалізації своїх прав на земельну частку (пай) та отримання земельних ділянок в натурі ОСОБА_3 не звернув уваги на це та не склав новий заповіт з зміненим заповідальним майном.

До початку судового засідання позивач надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явилася, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 березня 1997 року, ОСОБА_3 отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, площею 5,75 га, що знаходиться в КСП "Маяк" Братського району Миколаївської області (арк.с. 23).

Згідно заповіту від 26 лютого 2001 року, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та зареєстрованого за №61, ОСОБА_3 заповідав сертифікат на право на земельну частку (пай) 5,75 га, яка знаходиться в ТОВ "Маяк", у власність ОСОБА_1 (а.с. 4).

25 травня 2004 року ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 5.62 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Григорівської сільскої ради Братського району Миколаївської області (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Григорівка Братського району Миколаївської області помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 5,43 га, 0,16 га та 0,03 га, що розташовані в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та які належали померлому, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Братською райдержадміністрацією Миколаївської області 25 травня 2004 року, на підставі розпорядження від 04 лютого 2004 року № 68-р.

Відповідно до повідомлення Братської державної нотаріальної контори, згідно чинного законодавства об'єктом спадщини є земельна ділянка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, а об'єктом заповідального розпорядження є земельна частка (пай) (а.с. 8), в зв'язку з чим у видачі свідоцтва на спадщину позивачу було відмовлено.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 317 ЦК України, право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України, не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що спадкодавець ОСОБА_3, відповідно до заповіту від 26 лютого 2001 року, посвідченого секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та зареєстрованого за №61, яким заповідав належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 5,43 га, 0,16 га та 0,03 га, що розташовані в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 25 травня 2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 04 лютого 2004 року №68-р, у власність сину ОСОБА_4.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту - задовольнити повністю.

Тлумачити заповіт, посвідчений 26 лютого 2001 року секретарем Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, та зареєстрованого в реєстрі за №61, наступного змісту:

ОСОБА_3, мешканець с. Григорівка Братського району Миколаївської області, на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: належні йому на праві приватної власності земельні ділянки площею 5,43 га, 0,16 га та 0,03 га, що розташовані в межах території Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 25 травня 2004 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 04 лютого 2004 року №68-р, заповідає у власність сину ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Скарницька