справа №619/3209/16-ц
провадження №2/619/1760/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря

судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у позивача син ОСОБА_3. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (прізвище дитини записано позивача, а ім'я та по-батькові дитини записано як ім'я та по-батькові дійсного батька - ОСОБА_5).

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Приблизно з травня 2000 року позивач познайомилася з відповідачем ОСОБА_4 та стали проживати разом, в фактичних шлюбних стосунках.

Від цих стосунків у сторін народився син, але його батько відмовився визнавати батьківство.

Поки сторони проживали разом, то це питання так гостро не стояло але в 2014 році стосунки сторін погіршилися і відповідач запропонував позивачу разом з дитиною виїхати від нього.

На даний час батько дитини - відповідач по справі про дитину турбується все рідше і рідше, а тому позивач та син бажають щоб дійсний батько був юридично вказаний в свідоцтві про народження та приділяв більше часу дитині, в тому числі і матеріально допомагав своїй дитині.

На підтвердження вищевказаних фактів позивач додала фото з сімейного архіву (12 шт.) зроблені за час проживання позивача з батьком дитини однією сім'єю та після (на фото батько дитини разом з сином, тримає його на руках, святкуємо сімейні свята разом за святковим столом - день народження сина, на річці, на новорічній ялинці, наш син разом з бабусею - матір'ю батька дитини).

Доказом того, що відповідач ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_3 є ще й факт того, що останній отримував за місцем своєї роботи путівки на оздоровлення їх сина.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, в поданій суду заяві позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві позов в частині визнання його батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 та стягнення аліментів з нього на користь позивача на утримання сина визнав, а позов в частині стягнення з нього на користь позивача суми витрат пов'язаних з розглядом справи в судовому порядку , а саме за сплату послуг адвоката за надання правової допомоги в сумі - 1000 грн. не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що приблизно з травня 2000 року позивач познайомилася з відповідачем ОСОБА_4 та стали проживати разом, в фактичних шлюбних стосунках.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у позивача син ОСОБА_3. Батьком дитини є відповідач, однак при реєстрації народження дитини у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, відомості про батька записані у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (прізвище дитини записано позивача, а ім'я та по-батькові дитини записано як ім'я та по-батькові дійсного батька - ОСОБА_5).

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.ст. 213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідач в своїй письмовій заяві не заперечував, що саме він є батьком дитини.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю.

Як вбачається із роз'яснень Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів встановлюється ст. 183 СК України.

Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку у відповідності до матеріального становища платника аліментів, який не заперечує проти позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання в межах місячного платежу.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 58-60, 88 ЦПК України, ст.ст. 125, 128, 180-183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком неповнолітнього ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Харків, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви з 13.09.2016 року і до досягнення повноліття дитиною.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Харків, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму витрат пов'язаних з розглядом справи в судовому порядку (сплата послуг адвоката за надання правової допомоги - 1000 грн., судовий збір за подання до суду позовної заяви - 551 грн. 20 коп.), а всього 1551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги через районний суд з моменту оголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же термін з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко