АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №488/6734/14-ц Головуючий в І інстанції Под'ячева І.Д.
Провадження №22-ц/791/207/2016 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКапітан І.А.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Радченка С.В.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 жовтня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що в серпні 2009 року він вимагав від голови СВТ «Зорька» ОСОБА_5 зробити перерахунок внесків по садівництву на підставі підписаної їм заяви на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1 від 28 грудня 2008 року. У відповідь на це ОСОБА_5 написав до Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради заяву та службову записку про те, що позивач підробив підпис та печатку на зазначеній заяві, у зв'язку з чим було призупинено приватизацію земельних ділянок згідно рішень №47/51 від 25 червня 2010 року та №50/36 від 13 жовтня 2010 року. Також на щорічному зібранні садоводів у 2010 році відповідач, без всяких на то причин та доказів, заявив: «Що він піймав ОСОБА_6 на цьому, що він як власник ділянок НОМЕР_1 підробив печатку та його підпис».

З приводу підтвердження або спростування факту підробки документа він звернувся з заявою до органів внутрішніх справ, і 23 червня 2011 року постановою слідчого від 23 червня 2011 року відмовлено у відкритті кримінальної справи за фактом підробки документа. Тобто факт фальсифікації підпису голови СВТ «ЗОРЬКА» ОСОБА_5 у заяві ОСОБА_6 від 28 грудня 2008 року про передачу у власність земельних ділянок НОМЕР_1 площею 1446 кв.м. уповноваженими органами не підтверджено. Таким чином відповідач поширив про позивача недостовірну інформацію.

Оскільки зазначена інформація не відповідає дійсності і неправомірними діями відповідача принижені його честь, гідність та ділова репутація, а також заподіяно моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, ОСОБА_6, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: зобов'язати відповідача вибачитись на загальних зборах членів кооперативу СВТ «Зорька» з приводу звинувачення його у підробці підпису та печатки на документах СВТ «Зорька»; направити лист до Управління земельних ресурсів Миколаївського міськвиконкому про спростування інформації про підробку підпису та печатки на документах СВТ «Зорька»; стягнути з відповідача на його користь 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Вирішено: зобов'язати ОСОБА_5 на загальних зборах членів кооперативу садово-виноградарського товариства «Зорька» спростувати інформацію про підробку ОСОБА_6 підпису ОСОБА_5 та печатки СВТ «Зорька» на заяві про передачу у власність земельної ділянки НОМЕР_1 від 28 грудня 2008 року; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати у загальному розмірі 670,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині задоволення позовних вимог, а також на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності встановлених законом підстав для їх задоволення, оскільки обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, і позивачем доведено, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_6, чим завдано останньому моральної шкоди.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Згідно роз'яснень, даних у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема: повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Пунктом 18 зазначеної постанови роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду (п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки.

Звертаючись до суду з позовними вимогами ОСОБА_6 зазначав, що ОСОБА_5 розповсюджував про нього неправдиві відомості, що принижують та порочать його честь, гідність, ділову репутацію, а саме - на щорічному зібранні садоводів СВТ «ЗОРЬКА» у 2010 році ОСОБА_5, без всяких на то причин та доказів, привселюдно заявляв, що ОСОБА_6 підробив печатку та його підпис в заяві про приватизацію земельних ділянок НОМЕР_1 від 28 грудня 2008 року.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, оцінивши встановлені у справі обставини, на які позивач посилався, як на підставу для задоволення своїх вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо поширення відповідачем недостовірної інформації, оскільки посилання позивача на факт поширення відповідачем такої інформації щодо нього мають конкретний характер, зокрема вони містять детальні посилання на те, коли, де, за яких обставин та яку саме (дослівно) інформацію поширив ОСОБА_5

В судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_5 не заперечував того, що ним було сказано на щорічних зборах садоводів про підробку ОСОБА_6 його підпису та печатки товариства на заяві. ОСОБА_5 стверджував, що ОСОБА_6 можливо сканував його підпис та печатку товариства і переніс їх на заяву про приватизацію земельних ділянок. Зазначену заяву ОСОБА_6 надав у вигляді копії, а на прохання надати оригінал такої заяви - ОСОБА_6 не реагує. Зазначені твердження ОСОБА_5 підтверджуються аудиозаписами судових засідань.

З огляду на наведені норми права, враховуючи, що позивачем було доведено факт недостовірності поширеної відповідачем інформації, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що така інформація є достовірною, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поширена відносно позивача інформація подана у формі фактичних тверджень та є неправдивою і такою, що порочить честь, гідність, ділову репутацію позивача. На теперішній час земельні ділянки позивача приватизовані на підставі заяви від 28 грудня 2008 року, про недостовірність якої заявлено ОСОБА_5 Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували факт підробки ОСОБА_6 заяви від 28 грудня 2008 року.

Захист гідності, честі чи ділової репутації, крім спростування недостовірної інформації, передбачає і відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням недостовірної інформації, а тому суд першої інстанції, розглядаючи спір, дійшов правильного висновку про те, що поширенням недостовірної інформації ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Разом з тим, враховуючи характер правопорушення, вимоги розумності та справедливості як критерії визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, передбачені ст.23 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню з 3 000,00 грн. до 500,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, оскільки позивачем не надано оригіналу заяви від 28 грудня 2008 року, на увагу не заслуговують, оскільки згідно з положенням ст.277 ЦК України та ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, позивач же повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Проте у даній справі відповідач не скористався наданим йому законом правом подати докази достовірності поширеної ним інформації.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. змінити, зменшити вказаний розмір до 500,00 грн.

В іншій частині рішення суду щодо задоволення позовних вимог залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

С.В.Радченко