Єдиний унікальний номер: 448/1359/15-ц
Провадження № 2/448/56/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиське районне управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_4, який помер 26.05.2007р. залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,77723га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021082 від 31.08.2004р.

Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя своїм майном розпорядився та заповів таке саме їй (позивачці).

Вважає себе такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4, оскільки на час смерті проживала разом з ним, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки в державному акті міститься виправлення.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Пнікутської сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Треті особи - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, а подали заяви, в яких зазначили, що на спірну земельну ділянку, котра належала їх батькові ОСОБА_4, не претендують, та просить розглядати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи Мостиського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Представники третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та Відділу Держгеокадастру в Мостиському районі були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилися і не повідомили про причини своїх неявок, а також не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021082 від 31.08.2004 року належала земельна ділянка площею 0,77723 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району. Факт видачі вищевказаного державного акту саме ОСОБА_4 і належності йому земельної ділянки площею 0,77723 га сторонами та третіми особами не оспорюється. Дійсно на цьому державному акті мається виправлення у прізвищі власника зазначеної земельної ділянки, однак таке належним чином оговорено. Записано, що виправлено на «Ранчаковський» вірити. Зазначене виправлення завірено посадовою особою та скріплено гербовою печаткою.

26.05.2007р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4. Спадкове майно становить вищевказана земельна ділянка.

У ст.1218 ЦК зазначається, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя всім своїм майном розпорядився і заповів таке позивачці ОСОБА_1, склавши в користь такої 07.02.2005р. заповіт.

Слід зазначити і те, що позивачка ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_4, тобто на час відкриття спадщини, проживала разом з спадкодавцем за адресою: с.Буховичі Мостиського району Львівської області. У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги те, що позивачка не відмовлялася від спадщини, суд приходить до висновку, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4

Інші спадкоємці, зокрема ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (діти спадкодавця) жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті їх батька - спадкодавця ОСОБА_4, не вчинили, що підтверджується їх заявами, поданими на адресу суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки належний ОСОБА_4 державний акт на право приватної власності на землю містить виправлення, а документи з виправленнями не приймаються для вчинення нотаріальних дій.

Отже, позивачка не може в повній мірі реалізувати свої спадкові права, зокрема не може в позасудовому порядку оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки; заявою представника відповідача - Пнікутської сільської ради Мостиського району, заявою представника третьої особи Мостиського районного управління юстиції; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_5 і ОСОБА_4; інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 18.01.2016р.; розрахунком грошової оцінки земельної ділянки; довідками з Пнікутської сільської ради Мостиського району.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_4 належало право власності на спірну земельну ділянку і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірну земельну ділянку саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 328, 1218, 1223, 1225, 1268-1269 ЦК України, 81, 131 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,77723га, розташовану на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021082 від 31.08.2004року, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0200, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 26.05.2007р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик