НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 березня 2016 рокуСправа № 322/165/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області

про: визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

19 лютого 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,02 га на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ІІІ-ЗП № 016550, яку успадкувала мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 870.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

05.04.2010 помер ОСОБА_2, який мав на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,02 га на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Після його смерті вказану земельну ділянку успадкувала його дружина, мати позивача ОСОБА_3, яка померла 25.05.2015.

Оформивши спадщину після смерті чоловіка, мати позивача не встигла за життя отримати правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яку його мати спадкувала після її чоловіка, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що право власності на земельну ділянку померлого не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 321, 328, 373 ЦК України, позивач просив задовольнити заявлений позов.

10.03.2016 судом отримано заяву представника позивачів про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позивачі підтримують позов повністю.

Також 10.03.2016 судом отримано заяву Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання позову в повному обсязі, в якій відповідач просив провести розгляд справи за відсутності його представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 10.03.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_3 померла у віці 66 років, в с. Кринівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.05.2015 серії І-ЖС № 316784.

ОСОБА_3 за життя успадкувала право на земельну ділянку площею 8,02 га, кадастровий номер :11:006:0008, розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016550, виданого головою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області 22.03.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2295, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.10.2010 № 870.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.04.2011 серії 1-СГ № 279632.

02.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини (заява № 20), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 12/2015.

Постановою нотаріуса від 10.02.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на вищезазначену земельну ділянку.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 27.01.2016 земельна ділянка з кадастровим номером :11:006:0008 на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016550 від 22.03.2002.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 54788716 від 10.03.2016 інформація щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:006:0008 відсутня.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У чинному законодавстві України розмежовується поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязується із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Таким чином, належне ОСОБА_3 право на вищезазначену земельну ділянку з кадастровим номером :11:006:0008, яке вона успадкувала після смерті ОСОБА_2, входить до складу спадщини, що відкрилася після її смерті.

Спадкування за законом здійснюється спадкоємцями почергово (ч. 1, ст. 1258 ЦК України).

Позивач є спадкоємцем першої черги (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, з матеріалів спадкової справи № 12/2015 не вбачається.

З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25 травня 2015 року, на земельну ділянку площею 8,02 га, розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий № :11:006:0008.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков