Справа № 604/1039/16-ц
Провадження № 2/604/494/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2002 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя із Відповідачем не склалося, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя і стосунки. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку Позивача, неможливо. Спору про поділ майна немає. Згода про місце проживання дітей досягнута, а тому просить розірвати шлюб.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позов задовольнити, на примирення не згідні, дітей залишити проживати з матір'ю.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 01 липня 2002 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, 01 липня 2002 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_2

Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 07 серпня 2012 року Богданівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане 15 жовтня 2003 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області).

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та дальше перебувати у шлюбі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Діти сторін, які є неповнолітними, проживають разом із сторонами за адресою: АДРЕСА_1

Оскільки сторони дійшли спільної згоди про подальше проживання спільних неповнолітніх дітей із матір'ю, тому суд приходить до висновку, що місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити разом із Позивачем у справі.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 107, 169, 208, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 55, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у АДРЕСА_2 01 липня 2002 року, запис №8.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати разом з матір'ю ОСОБА_2.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Сидорак Г.Б.