АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача МозолевськоїВ.В.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 на рішення заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 2632/0808/45-027, відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 164000,00 доларів США з розрахунку 11,9% річних за користування кредитом на строк з 14 серпня 2008 року по 14 серпня 2038 року.

Також, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 2632/0808/45- 027-Р-1 від 14 серпня 2008 року, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором № 2632/0808/45-027 від 14 серпня 2008 року.

Справа №761/24203/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/6036/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідач ОСОБА_5 зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Тому, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2632/0808/45-027 від 14 серпня 2008 року в розмірі 3765131 гривня 67 копійок, з яких: тіло кредиту - 3489544 гривні 06 копійок, відсотки - 241734 гривні 40 копійок, пеня - 32761 гривня 84 копійки, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 63 гривні 90 копійок, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 1027 гривень 47 копійок.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3765131 (три мільйони сімсот шістдесят п'ять тисяч сто тридцять одна) грн. 67 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 37651 (тридцять сім тисяч шістсот п'ятдесят одна) грн.

32 коп.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду представником відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій він просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити новее, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом було неправильно застосовано норми матеріального та процессуального права і неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Дельта Банк», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 2632/0808/45-027, відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 164000 доларів США, зі сплатою комісій та відсотків у відповідності до умов угоди, на строк по 14 серпня 2008 року включно.

Відповідно до п. 3.1.1. договору, починаючи з 10 жовтня 2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1674,31 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. До настання терміну вказаного в абзаці першому цього підпункту п. 3.1 позичальник сплачує фактично нараховані відсотки за період користування кредитом не пізніше 10 числа наступного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. Згідно п. 8.1 договору, за порушення терміну сплати Ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в тому числі день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми Ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину. Пунктом 9.1 договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1 цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. 3.1, 3.3 цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. 9.2, 9.3 цього договору.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 14 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 2632/0808/45- 027-Р-1, відповідно до умов договору поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 2632/0808/45-027 від 14 серпня 2008 року. Пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним майном та грошовими коштами (а.с.15-16).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, (а.с.31- 35, 137-145а). Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав, його, у строк,встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідач ОСОБА_6 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим згідно із розрахунком від 27 липня 2015 року, заборгованість відповідача станом на 27 липня 2015 року за кредитним договором становить 3765131 гривня 67 копійок, з яких: тіло кредиту - 3489544 гривні 06 копійок, відсотки - 241734 гривні 40 копійок, пеня - 32761 гривня 84 копійки, яка нарахована за період з 11 лютого 2015 року по 27 липня 2015 року, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 63 гривні 90 копійок, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 1027 гривень 47 копійок (а.с.23).

Оскільки позичальник за кредитним договором не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому позивач набув права вимоги до відповідача ОСОБА_5

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки всі умови вищевказаного договору відповідачами не виконуються, вибір умов кредитування з боку відповідачів був добровільним, сторони за власним волевиявленням їх досягли і власноручно їх підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати їх належним чином.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: