справа № 197/828/15-ц
провадження № 2/197/6/16
22 березня 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Леонідової О.В., при секретареві Перепелиця О.А., за участі відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання шлюбу недійсним,
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання шлюбу недійсним.

Повідомлені про час і місце розгляду справи з ухвалення додаткового рішення позивач та третя особа до судового засідання не з`явились (а.с. 239, 240), до суду надійшли письмові заперечення представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення. Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обов`язковою. Відповідач просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на її користь витрат на правову допомогу на загальну суму, зазначену в актах та квитанціях.

Відповідно до письмових заперечень представник позивача заперечує проти ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, оскільки представник відповідача приймав участь у справі як адвокат, а не як особа, що надає правову допомогу, належні документи щодо витрат на правову допомогу суду не надані, час, який витрачав адвокат на приїзд до суду, повернення до офісу із суду і на очікування судового засідання не можуть відноситись до поняття правової допомоги (а.с. 245).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п.п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Відповідачем на обгрунтування витрат на правову допомогу надано договір № 273/15 від 28.08.2015р. про надання правової допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, відповідно до п.1 договору адвокат надає відповідачу правову допомогу по цивільній справі (зокрема, про визнання шлюбу недійсним, захисту честі та гідності, виселенню), а також захист прав, гарантованих Євроконвенцією, згідно із п.п. 4.1, 4.2 договору оплата послуг Адвоката складається із сум основної оплати та премії за успішне проведення справи, основна оплата сплачується в ході проведення справи, відповідно до п. 5 договору спочатку Клієнт вносить аванс не менше 500 грн., послуги Адвоката сплачуються за таким тарифами - 100 грн. за годину, яку адвокат витратив на надання послуги, а також премія (а.с. 108-113). Також відповідачем надані акти розрахунків та квитанції, на загальну суму 2300 грн. відповідно до яких:

- 02.02.2016р. отримано від ОСОБА_1М за правову допомогу 800 грн., згідно з актом розрахунків за 14.12.2015р. та 02.02.2016р. по 4 години за кожну дату надано такий вид допомоги " час, витрачений на дорогу до суду, очікування початку судового засідання, участь в судовому засіданні та повернення до офісу адвоката", при цьому окремо не визначено, яка сума коштів сплачена за участь в судовому засіданні (а.с. 208, 209),

- 09.03.2016р. отримано від ОСОБА_1М за правову допомогу 500 грн., згідно з актом розрахунків за 09.03.2016р. - за 5 годин надано такий вид допомоги "час, витрачений на дорогу до суду, очікування початку судового засідання, участь в судовому засіданні та повернення до офісу адвоката", при цьому окремо не визначено, яка сума коштів сплачена за участь в судовому засіданні (а.с. 210, 211),

- 28.08.2015р. та 27.11.2015р. отримано від ОСОБА_1М за правову допомогу 1000 грн., згідно з актом розрахунків 28.08.2015р. - за 0,5 годин надано такий вид допомоги " консультації після вивчення матеріалів справи відповідача", 16.10.2015р. - за 1,5 год. надано такий вид допомоги "складання заперечень на позовну", 23.10.2015р. за 0,5 годин надано такий вид допомоги "підготовка до судового засідання", 27.11.2015р. за 7 годин надано такий вид допомоги - "час, витрачений на дорогу до суду, очікування початку судового засідання, участь в судовому засіданні та повернення до офісу адвоката", при цьому окремо не визначено, яка сума коштів сплачена за участь в судовому засіданні, 14.12.2015р. за 0,5 годин надано такий вид допомоги "підготовка до судового засідання" (а.с. 212, 214).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п.п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84,88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення, правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Зазначений в актах розрахунків такий вид допомоги як час, витрачений на дорогу до суду, очікування початку судового засідання, повернення до офісу адвоката не є правовою допомогою, окремо відповідачем не надано розрахунку про розмір витрат на правову допомогу за участь адвоката в судових засіданнях 14.12.2016р. , 02.02.2016р., 09.03.2016р., 27.11.2015р., виходячи з вимог договору, не є зрозумілим, чи повинна входити в цю суму основна оплата, чи також і премія, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому витрати на такий об'єднаний вид допомоги як "час, витрачений на дорогу до суду, очікування початку судового засідання, участь в судовому засіданні та повернення до офісу адвоката" , що складає 14.12.2016р. - 4 години, 02.02.2016р. - 4 години, 09.03.2016р. - 5 годин, 27.11.2015р. - 7 годин на загальну суму 2000 грн. відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу на загальну суму 300 грн. (а.с. 212-214).

Керуючись ст. ст. 84, 88, 220 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Доповнити рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 рокуза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа відділ реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання шлюбу недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 300 (триста) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Леонідова