Провадження № 2/752/4201/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.09.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 49990 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АІ/7413756, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «АУДІ» д.н. НОМЕР_3.

13.09.2014 р. в м.Києві на вул.Столичне шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4, та транспортного засобу «Ниссан» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, та забезпеченого транспортного засобу «Ауді» д.н. НОМЕР_3.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини відповідача у справі відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва.

03.11.2014 р. до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» зверналась ОСОБА_5 з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 195318,90 гривень, що підтверджувало Звітом з оцінки транспортного засобу від 05.11.2014 р.

15.12.2014 р. ОСОБА_5 звернулась до Страхоої компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було здійснено 26.12.2014 р. в ромірі 49490 гривень на підставі Страхового акту.

Оскільки відповідач у визначений Законом України «Про особов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку, позивач на підставі положень ст.38 зазначеного Закону просить стягнути з ОСОБА_1 шкоду, пов»язану з виплатою страхового відшкодування.

22.02.2016 р. Голосіївським районним судом м.Києва у даній справі було ухвалено заочне рішення, яке, в подальшому, на підставі заяви відповідача було скасовано і справа призначена до судового розгляду в загальному порядку.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника ПрАТ «ПРОСТО-страхування».

Представник відповідача в ході судового розгляду заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що сам факт неповідомлення про настання страхового випадку не може бути підставою для звернення Страхової компанії з регресною вимогою про відшкодування збитків, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі № 6-284цс15 від 16.09.2015 р.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи встановлено, що між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2. було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АІ/7413756, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «АУДІ» д.н. НОМЕР_3.

13.09.2014 р. в м.Києві на вул.Столичне шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4, та транспортного засобу «Ниссан» д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, та забезпеченого транспортного засобу «Ауді» д.н. НОМЕР_3.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 13.10.2014 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_1

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ниссан» д.н. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

03.11.2014 р. до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» зверналась ОСОБА_5 з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.

15.12.2014 р. ОСОБА_5 звернулась до Страхоої компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було здійснено 26.12.2014 р. в ромірі 49490 гривень на підставі Страхового акту та Звіту з оцінки транспортного засобу від 05.11.2014 р.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

В силу положень п.33.1 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач з повідомленням до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку не звертався.

Однак, факт настання страхового випадку не оспорюється сторонами у даному спорі, він зафіксований правоохоронними органами; відповідача, як особу, винну в настанні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності.

ПрАТ «ПРОСТО-страхування» визнало зазначений випадок страховим, провів перевірку його обставин, оглянув пошкоджений транспортний засіб та провів розрахунок суми страхового відшкодування, сплативши її потерпілій в добровільному порядку.

Тобто, в даному випадку, неповідомлення відповідачем Страховика про настання страхового випадку не призвело до унеможливлення встановлення всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди, визначення суми страхового відшкодування і не потягло не обґрунтованих виплат.

Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволення позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: