Справа № 127/2118/16-ц
Провадження № 2-о/127/120/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Овсюка Є. М.

при секретарі: Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за заявою ОСОБА_1, з участю зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1, народилася 23.08.1977 року в м.Вінниці, про що було зроблено актовий запис № 3786 від 20 вересня 1977 року в міському відділі РАЦСУ м. Вінниці. Батьками заявника є: батько - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої було «Кияновська») ОСОБА_3. 23 листопада 1976 року мати вийшла заміж за ОСОБА_2, в звязку з чим змінила прізвище. Їх національність в актовому записі заявника про народження вказано, як українці. Батьками матері були: батько - ОСОБА_4, національність якого в актовому записі про народження матері зазначено - українець та мати - ОСОБА_5, національність якої зазначено полька. Отже - ОСОБА_5 це баба заявника ОСОБА_1 і вона за національністю була полька, сповідувала римо-католицьку віру і проживаючи на території України дотримувалася традицій цієї національності. Заявник, як і її батьки та її донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, також виховувалися відповідно до польських традицій, сповідають римо-католицьку віру, підтримують стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкують польські свята та вважають себе поляками. Встановлення факту належності до польської національності необхідне для отримання «Карти поляка» як для заявника, так і для її доньки ОСОБА_6, яка бажає продовжити навчання в Польщі. Наведене змусило заявника звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_7 та заявник ОСОБА_1 підтримали заяву, обґрунтовуючи її викладеними в ній обставинами, просили суд її задоволити.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, надіслав до суду лист в якому у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду та просить суд справу розглянути у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про народження ІІ-АМ № 334018 ОСОБА_1, народилася 23.08.1977 року в м.Вінниці, про що було зроблено актовий запис № 3786 від 20 вересня 1977 року в міському відділі РАЦСУ м. Вінниці. Батьками ОСОБА_1 зазначено батько - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Кияновська») ОСОБА_3.

Батьками матері заявника ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Кияновська») ОСОБА_3 зазначено - батько ОСОБА_4, національність якого в актовому записі про народження матері зазначено - українець та мати - ОСОБА_5, національність якої зазначено полька.

Згідно листа від 24.02.2016 року Римо-Католицької Церкви ОСОБА_1 є католичкою, з дитинства приймала участь у літургії, брала участь у святих таїнствах, наслідує католицькі традиції, є зацікавленою у життя парафії.

Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 300 ЦК України, право на національність є особистим немайновим правом.

Згідно ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно положень ст.1 та ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно ст.11 Закону України від 26 червня 1992 р. «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням наведеного, суд дійшов до переконання про наявні в справі доказів належності заявника і членів її родини до осіб польської національності достатні для задоволення вимог заяви.

З врахуванням наведеного, керуючись ст.. 35 Конституції України, ст..ст. 269, 270 ЦК України, ст..ст. 57-61, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, ст. 11 закону України «Про національні меншини в Україні»,

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що національність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці є «полька», шляхом внесення зміни в її актовий запис № 3786 від 20 вересня 1977 року про народження в міськідділі РАЦСУ м. Вінниці, вказавши в графі національність матері - ОСОБА_8 замість запису «українка» національність - «полька» про що внести зміни до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не була подана апеляційна скарга.

Суддя: