№ 243/4824/16-ц
Справа № 2/243/2516/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.

при секретарі Малиновській І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слов?янський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну виплати заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відкритого акціонерного товариства «Слов?янський керамічний комбінат» (далі ВАТ) про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну виплати заробітної плати, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем її трудових прав.

Позивач ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового розгляду, але не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність.

У позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог позивачкою було зазначено про те, що вона працювала на цьому підприємстві з 24 липня 1992 року по 28 вересня 2001 року. З 01 січня 1999 року ВАТ «Слов?янський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам заробітну плату. При її звільненні з підприємства відповідач зобовязаний був провести з нею повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Заборгованість по заробітній платі на час її звільнення та на теперішній час становить 784 грн. 574 коп., яку вона просить стягнути на її користь Посилаючись на положення статті 117 КЗпП України, постанову КМУ «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» від 08 лютого 1995 року, виходячи із середньоденної заробітної плати 24 грн. 73 коп. (заробітна плата у вересні 2000 р. 519,24 грн. + заробітна плата у жовтні 2000 р. 519,24 грн. / (кількість відпрацьованих робочих годин у серпні 2001 р. 176 год. + кількість відпрацьованих робочих годин у вересні 2001 р. - 160) х 8 год. = 24 грн. 73 коп., та кількості робочих днів згідно відомостей Міністерства праці та соціальної політики України за час затримки розрахунку, починаючи з 01 жовтня 2001 року до дня постановлення судом рішення, просила стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 90858 грн. 02 коп. Крім того, на підставі статті 34 Закону України « Про оплату праці» та статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати», відповідно до пункту 2 постанови КМ України від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати», просила стягнути на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 01 жовтня 2001 року по 01 червня 2016 року у сумі 4515 грн. 86 коп.

Представник відповідача ліквідатор ВАТ «Словянський керамічний комбінат» ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, але надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства /а.с.35/.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами по справі докази, суд, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24 липня 1992 року (наказ № 1089 від 23.07.1992 р.) була прийнята транспортувальником 3 розряду на виробництво санбуд виробів у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Відповідно до наказу № 18 від 28 вересня 2001 року була звільнена з підприємства на підставі частини 1 статті 36 КЗпП України /а.с.8-9/.

На час її звільнення з підприємства, як і на час розгляду судом справи, має місце заборгованість по заробітній платі на користь ОСОБА_1 у сумі 784 грн. 74 коп., що підтверджується листом ліквідатора підприємства ОСОБА_2 № 1-31-03/33/41Б від 31 березня 2016 року /а.с.10-11/.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.

Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Зазначені положення закону при звільненні ОСОБА_1 відповідачем не були виконані, остаточний розрахунок з нею не було проведено, у звязку з чим з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у загальній сумі 784 грн. 74 коп.

Матеріалами справи встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 між сторонами по справі був відсутній спір про розміри належних позивачці сум.

Постановою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року у справі № 33/41Б припинено процедуру розпорядження майном ВАТ «Слов?янський керамічний комбінат» (), відкрито ліквідаційну процедуру по справі та ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 Станом на 29 вересня 2016 року зазначена справа про банкрутство відповідача не розглянута по суті. На зазначені обставини було також зроблено посилання ліквідатора ВАТ «Слов?янський керамічний комбінат» у листі від 31 березня 2016 року /а.с.10-11/.

Згідно з частиною 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу порушення ВАТ «Слов?янський керамічний комбінат» законодавства про оплату праці з передбачених статтями 116 та 117 КЗпП України підстав.

Норми трудового права частини 1 статті 116 та частини 1 статті 117 КЗпП України, структурно віднесені до розділу VII « Оплата праці» зазначеного Кодексу.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобовязання. Це компенсаційна виплата порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, тому відсутні підстави для висновку про те, що на правовідносини про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, поширюється дія мораторію.

Та обставина, що відносно відповідача порушена справа про банкрутство не може безумовно свідчити про відсутність його вини у виплаті працівникові належних при розрахункові коштів, як і сама по собі їх відсутність у роботодавця не виключає його відповідальність.

Розрахунок середнього заробітку для таких виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (з наступними змінами), виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передували події, з якою повязана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що згідно позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути середній заробіток за період з 01 жовтня 2001 року по день постановлення судом рішення, суд вважає за необхідне стягнути в межах заявлених позовних вимог наступну суму.

Відповідно до наявної в матеріалах справи архівної довідки № 1128 від 15.12.2015 р., заробітна плата позивачки у листопаді та грудні 1999 року не нараховувалась, таким чином для обчислення середнього заробітку необхідно виходити із розміру заробітної плати за 2 останніх повних відпрацьованих місяці, тобто за серпень та вересень 1999 року. Суд не бере до уваги розмір заробітної плати позивачки за жовтень 1999 року 150,36 грн., враховуючи посилання відповідачки про припинення виплати заробітної плати працівникам підприємства у 1999 році, та приходить до переконання, що зазначений розмір заробітної плати обумовлений кількістю відпрацьованих годин.

Розмір заробітної плати позивачки ОСОБА_1 за серпень 1999 року 519 грн. 24 коп. (відпрацьовано 176 годин) та вересень 1999 року 519 грн. 24 коп. (відпрацьовано 160 годин), при тривалості денного робочого часу 8 годин, середньоденна заробітна плата складає: (519,24 + 519,24):(176 відпрацьованих годин + 160 відпрацьованих годин) х 8 робочих годин = 24 грн. 73 коп.

Кількість робочих виходів позивачки з урахуванням її графіку роботи при 5-денному робочому тижні, за офіційно опублікованими статистичними даними «Про норму тривалості робочого часу» у листах Міністерства праці та соціальної політики України складатиме: з 01 жовтня 2001 р. 67 робочих днів (лист № 13-4796 від 20.11.2000 р.), у 2002 році -251 робочий день (лист №010-1201 від 23.11.2001 року), у 2003 році - 251 робочий день (лист №010-1135 від 06.11.2002 року), у 2004 році - 253 робочих дні (лист № 03-3/7221-013-15 від 18.11.2003 року), у 2005 році - 251 робочий день (лист №03-3/10426-036-15 від 12.10.2004 року), у 2006 році - 250 робочих днів (лист №7881/0/14-05/036-15 від 04.10.2005 року), у 2007 році - 251 робочий день (лист № 6540/0/14-06/13 від 09.10.2006 року), у 2008 році - 252 робочих дні (лист № 6884/0/14-07/13 від 18.09.2007 року), у 2009 році - 251 робочий день (лист № 10338/0/14-08/13 від 30.09.2008 року), у 2010 році - 251 робочий день (лист № 9681/0/14-07/13 від 25.08.2009 року), у 2011 році - 250 робочих днів (лист №9111/0/14-10/13 від 25.08.2010 року), 2012 році - 251 робочий день (лист №8515/1/14-11/13 від 23.08.2011 року), у 2013 році - 242 робочих дні (лист № 9050/0/14-12/13 від 21.08.2012 року), у 2014 році - 251 робочий день (лист №9884/0/14-13/13 від 04.09.2013 року), у 2015 році - 250 робочих днів (лист №10196/0/14-14/13 від 09.09.2014 року), у 2016 році (до 29 вересня 2016 року) 185 робочих днів. Загальна кількість робочих днів за період з 01 жовтня 2001 року до 29 вересня 2016 року складає - 3757. Виходячи з цього, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 92910 грн. 61 коп. (24 грн. 73 коп. х 3757 робочих днів = 92910 грн. 61 коп.), який і підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Стосовно вимог позивачки про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427; Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Разом із тим статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно зпостановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-43цс14, компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи, що ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням терміну її виплати за період з 01 жовтня 2001 року по 01 червня 2016 року, тобто вже після її звільнення з підприємства 28 вересня 2001 року, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині, бо проведення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати після звільнення позивача законодавством після припинення трудових відносин не передбачено, а порушення прав працівника на своєчасне отримання належних йому при звільненні коштів підлягає захисту в інший спосіб - у порядку, встановленому ст. 117 КЗпП України.

При зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Приймаючи до уваги, що позивачка, на користь якої постановлене рішення, звільнена від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави на підставі статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та розяснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підлягає стягненню судовий збір у сумі 936 грн. 95 коп. за вимоги майнового характеру (1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати).

Керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215, 224 Цивільно - процесуального кодексу України, статтями 115, 116, 117, 237-1 Кодексу законів про працю України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Слов?янський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну виплати заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Слов?янський керамічний комбінат», місцезнаходження: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Карла Маркса, 77 ( р/р 0296 у філії відділення ПІБ м. Словянська, МФО 334561, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по заробітній платі у сумі 784,74 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 92910,61 грн., а в загальній сумі 93695 (девяносто три тисячі шістот девяносто пять) гривень 35 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Слов?янський керамічний комбінат», місцезнаходження: Донецька область, місто Словянськ, вулиця Карла Маркса, 77 ( р/р 0296 у філії відділення ПІБ м. Словянська, МФО 334561, ) на користь держави (одержувач коштів Словянське УК/м. Словянськ/ 22030001, розрахунковий рахунок 0075, код платежу 22030001, ЄДРПОУ банку 37803368, ЄДРПОУ суду - 26503448 МФО 834016 Банк ГУДКУ у Донецькій області) судовий збір у сумі 936 грн. 95 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3