РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2016 Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого-судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря- Голайдо Т.О.

з участю позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_4

представника третьої особи- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Затишне», ОСОБА_2, за участі третіх осіб ЛМКП «Львівводоканал», ПАТ «Львівгаз», ПАТ «Львівобленерго», Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому з врахуванням поданих уточнень просить зобов'язати ОСОБА_2 забрати з кухні двохспальний диван, а на звільнену площу негайно повернути кухонні меблі, польську газову плитку і новий двохкамерний холодильник, зобов'язати ОСОБА_2 відновити знищену стінну шафу на кухні до первинного стану з дерев'яними полицями і дверима на всю стіну висотою 3,5 м., зобов'язати ОСОБА_2 негайно повернути 2-х метрову чавунну ванну і відновити її нормальне функціонування з високим душовим приладом, умивальником, визнати нікчемним акт ЛКП «Затишне» №45 від 09.10.2015 року та визнати бездіяльність посадовців ЛКП «Затишне» протиправною, зобов'язати ЛКП «Затишне» розділити особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідно до фактичного розміру використовуваної площі квартири. В обґрунтування позову зазначає, що він та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Проте, у фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться на 5,5 кв. м. площі більше, відтак останній повинен сплачувати за житлово-комунальні послуги в більшому розмірі, який відповідає фактичній площі. Також вказує, що ОСОБА_2 самочинно демонтував ванну, умивальник, вивіз із квартири кухонні меблі, польську газову плитку і новий двохкамерний холодильник. Для фіксування зазначених дій позивач звернувся до ЛКП «Затишне» для складання акту. Однак, працівники ЛКП «Затишне» не використали його проект акту, а склали короткий і беззмістовний. Вважає, що посадовці ЛКП «Затишне» пов'язли в брехні, майстер ОСОБА_3 прикинувся незрячим, не побачив порожньої кухні з одиноким диваном, перетвореної у нічліжку з примітивним низеньким підмивальником замість ванни. Просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ЛКП «Затишне»- ОСОБА_4 позов заперечив просив в його задоволенні відмовити.

Представника третьої особи ЛМКП «Львівводоканал»- ОСОБА_5 позов заперечила просила в задоволенні такого відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на таке.

Щодо вимоги про розподіл особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідно до фактичного розміру використовуваної площі квартири, суд вважає така не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльно- сті, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опален- ням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;

Споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст.13 даного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч.2 ст.13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (ст.29 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»).

Відповідно до п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 "Про механізм впровадження Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду" розподіл загальних витрат на оплату житлово-комунальних та інших послуг в житлових приміщеннях де проживає два і більше власників, проводиться за узгодженням мешканців квартири.

За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється:

за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря);

за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщені у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщені у гуртожитку більше ніж місяць;

за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Згідно п.3.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 27.06.2008 року №190, рахунки за воду і за скидання стічних вод до мережі водовідведення виписуються виробником споживачам. Якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником. Розподіл суми рахунку між субспоживачами, на яких не відкрито окремих особових рахунків, здійснюється споживачами самостійно. У випадках, коли засоби обліку на вводах субспоживачів відсутні, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу водоспоживання.

Крім того, правовідносини з приводу споживання природного газу регулюються Правилами надання послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року. Відповідно до п.4 вказаних правил у разі коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Відповідно до п.2 Правил об'єкт споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

Відтак, відкриття окремих абонентських рахунків на кожного із співвласників (наймачів) квартири можливе лише після виділення часток в натурі та встановлення окремих опалювальних приладів.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира перебуває у спільній власності сторін, частки таких в натурі не виділені, окремі прилади обліку споживання газу, теплової та електричної енергії не встановлені, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про розподіл особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг слід відмовити.

Щодо вимог про визнання нікчемним акту ЛКП «Затишне» №45 від 09.10.2015 року та визнання бездіяльності посадовців ЛКП «Затишне» протиправною, суд дійшов висновку, що такі вимоги є безпідставними, необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що згідно з актом ЛКП «Затишне» №45 від 09.10.2015 року, комісія ЛКП «Затишне» при обстеженні кв. АДРЕСА_1 встановила, що на кухні, в ванній кімнаті, вбиральні, кухні проводяться ремонтні роботи, проведено заміну ванни, замінено старий унітаз на новий.

Надаючи відповідну правову оцінку вимозі про визнання зазначеного акту нікчемним та визнання протиправною бездіяльності працівників ЛКП «Затишне», суд дійшов висновку, що даний акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені обставини, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення уповноваженого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб щодо його складання, викладення в ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Складення зазначеного акту жодним чином не порушує прав позивача, чинним законодавством не передбачено обов'язок працівників ЛКП, які складали акт проектами актів, складеними особами, які звернулися до ЛКП, відтак в задоволенні вимог про визнання акту нікчемним та визнання протиправною бездіяльності працівників ЛКП «Затишне» слід відмовити.

Щодо вимог про зобов'язання ОСОБА_2 забрати з кухні двохспальний диван, а на звільнену площу негайно повернути кухонні меблі, польську газову плитку і новий двохкамерний холодильник, зобов'язання ОСОБА_2 відновити знищену стінну шафу на кухні до первинного стану з дерев'яними полицями і дверима на всю стіну висотою 3,5 м., зобов'язання ОСОБА_2 негайно повернути 2-х метрову чавунну ванну і відновити її нормальне функціонування з високим душовим приладом, умивальником суд приходить до висновку, що такі слід задовольнити.

Судом встановлено, що спірна квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з приписами частини першої статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Разом з тим, як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, пояснень сторін, показань свідків, відповідачем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 проводяться ремонтні роботи, під час яких було замінено ванну, умивальник, меблі та побутову техніку в приміщенні кухні, на що позивач ОСОБА_1 як співвласник згоди не надавав, у зв'язку з чим порушується його право власності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 забрати з кухні двохспальний диван, а на звільнену площу негайно повернути кухонні меблі, польську газову плитку і новий двохкамерний холодильник, зобов'язання ОСОБА_2 відновити знищену стінну шафу на кухні до первинного стану з дерев'яними полицями і дверима на всю стіну висотою 3,5 м., зобов'язання ОСОБА_2 негайно повернути 2-х метрову чавунну ванну і відновити її нормальне функціонування з високим душовим приладом, умивальником є підставними та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 316-320, 358 Цивільного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 забрати з кухні двохспальний диван, а на звільнену площу негайно кухні повернути кухонні меблі, польську газову плитку і новий імпортний двохкамерний холодильник.

Зобов'язати ОСОБА_2 відновити знищену стінну шафу на кухні до первинного стану з дерев'яними полицями і дверима на всю стіну висотою 3,5 м.

Зобов'язати ОСОБА_2 негайно повернути 2-х метрову чавунну ванну і відновити її нормальне функціонування з високим душовим приладом, умивальником.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 248,6 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: Б.М. Лозинський