Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2922/15-ц
Провадження №: 2/332/28/16
14 січня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. при секретарі Ковтуні В.І., розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом
до Запорізької міської ради, 3-ї особи: ОСОБА_2 Запорізька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3
про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача ОСОБА_9, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та також просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. В подальшому позивач та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява позивача з проханням справу розглянути у його відсутності та відсутності його представника. Позов просить задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_10 міської ради повторно в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у звязку з чим, суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на піставі наявних у справі доказів.
Представник 3-ої особи ОСОБА_2 Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника(а.с.129). 3-я особа приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надала письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі. Заперечень проти позову не має та просить задовольнити його у повному обсязі(а.с.85).
Суд, заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у тому числі копії спадкових справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .
Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців)(ст.1216 ЦК України). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ч.3 ст. 1223 ЦК України).
Згідно актового запису про смерть № 19 від 14.04.2014 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_4 померла 11 квітня 2014 року.
Згідно інформації за №595/02-14 від 01.10.2014р., наданої приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 на звернення ОСОБА_1, останньому було повідомлено про отримання 1 жовтня 2014 року його заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 11 квітня 2014 року тітки ОСОБА_4, та про заведення спадкової справи № 113 за 2014 рік. Разом з тим нотаріусом зазначений перелік оригіналів докуменів, які необхідно надати для оформлення свідоцтва про право на спадщину, в якому крім іншого, зазначені документи, які підтверджують право власності на спадкове майно(а.с.10).
Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіти/спадкові договори вбачається, що інформація стосовно заповіту/спадкового договору померлої ОСОБА_4 відсутня.
Таким чином, судом встановлено, що заповіт померлою ОСОБА_4 не складався, а отже у даному випадку здійснюється спадкування за законом.
Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкуваня, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно свідоцтвам про народження серії 1-НО № 122553 та серії ЯЩ № 694171 ОСОБА_5 народився 29 липня 1926 року, ОСОБА_4 народилася 1 травня 1925 року і їх батьками в свідоцтвах про народження зазначені: батько: ОСОБА_6, мати: ОСОБА_7(а.с.13,14).Отже, на підставі належних письмових доказів підтверджений факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а саме, що вони є між собою рідними братом та сестрою. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-ЖС № 288412 позивач ОСОБА_1 народився 08 березня 1971 року та його батьком в свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_5, який є рідним братом спадкодавця ОСОБА_4М.(а.с.12). Таким чином, позивач ОСОБА_1 є рідним племінником померлої ОСОБА_4, як син її рідного брата ОСОБА_5, а отже є спадкоємцем пятої черги за законом у відповідності зі статтею 1265 ЦК України.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.10.2014 року, сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_3 у звязку з відкриттям спадкової справи, інформація стосовно ОСОБА_4, померлої 11.04.2014 року у Спадковому реєстрі відсутня. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що приватним нотаріусом ОСОБА_3 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи номер у спадковому реєстрі 56599302, номер у нотаріуса 113-2014. Місце заведення: Запорізька область, Оріхівський район, приватний нотаріус ОСОБА_3, спадкодавець: ОСОБА_4. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємці попередніх черг після смерті ОСОБА_4 або відсутні, або у передбачений законом строк з заявами про прийняття спадщини не зверталися, отже не прийняли її. Спадкоємець другої черги за законом ОСОБА_5, який є рідним братом померлої ОСОБА_4, відмовився від прийняття спадщини за законом, яка залишилася після померлої 11 квітня 2014 року його рідної сестри ОСОБА_4 на користь племінника спадкодавця ОСОБА_1, про що подав нотаріусу відповідну заяву.
З інформації за № 9758 від 14.11.2014 року, наданої ЗМБТІ, вбачається, що на запит нотаріуса були направлені копії правовстановлюючих документів на житловий будинок № 152 по вул. Машинна м. Запоріжжя (стара адреса: м. Запоріжжя, селище ОСОБА_11АДРЕСА_1 буд.1), а саме: договір дарування частини право забудови, посвідчений 3-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою від 21.08.1951 року р.№ 5534; свідоцтво про право на спадщину, видане 3-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою від 25.11.1959 року, р.№7309 та його дублікат; договір дарування, посвідчений 3-ю Запорізькою державною нотаріальною конторою від 22.09.1969 року, р.№ 9715(а.с.20-24, 25-26).
З довідки характеристики, виданої 05.12.1980 року за № 3583 міжміським БТІ вбачається, що за данними БТІ ОСОБА_7 належить 7/8 частин буд. 152 по вул. Машинна м. Запоріжжя (свідоцтво про право на спадщину від 25.11.1959р. № 7309, договір дарування від 22.09.1969р. № 9715, договір дарування від 21.08.1951 року № 5534), ОСОБА_4 належить 1/8 частина зазначеного будинку (свідоцтво про право на спадщину від 25.11.1959 року № 7309).
З свідоцтва про смерть серії I-ЖС № 444138 вбачається, що ОСОБА_7 померла 26 квітня 1980 року. На час смерті ОСОБА_7 їй на праві власності належало 7/8 частин домоволодіння № 152 по вул. Машинна м. Запоріжжя, що підтверджується вище вказаними правовстановлюючими документами.
На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла 26 квітня 1980 року, був чинним ЦК УРСР( в редакції 1963 року). У відповідності зі ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцу з часу відкриття спадщини. Нормами ЦК УРСР(в редакції 1963р.) також було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі вважалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини( п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР).
Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 ніхто зі спадкоємців не отримував, але фактично прийняли спадщину її діти ОСОБА_8 та ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги за законом, по ? частині кожний від 7/8 частин належного їй домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул Машинна, буд.152, що складає по 7/16 часток цього домоволодіння. Враховуючи, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 у розмірі 7/16 часток, у її власності стало перебувати 9/16 частин спірного домоволодіння, а у власності ОСОБА_8 7/16 часток.
Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 ніхто зі спадкоємців не отримував, але фактично прийняли спадщину по ? частині від належних йому 7/16 часток спірного домоволодіння, що складає 7/32 часток, його рідна сестра ОСОБА_4 та його рідний брат ОСОБА_5, які відповідно до норм ст. 548, п.2 ч.1ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 прийняла після смерті свого брата ОСОБА_8 спадщину у розмірі 7/32 часток спірного домоволодіння, у її власності стало перебувати 25/32 частин спірного домоволодіння, а у власності ОСОБА_5 7/32 часток. Згідно свідоцтву про смерть серії I-ЖС № 340906 ОСОБА_5 помер 25 жовтня 2015 року, про що 26 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 7377(а.с.119). З нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 19 вересня 2014 року вбачається, що він відмовився від спадщини, яка залишилася після померлої 11 квітня 2014 року його рідної сестри ОСОБА_4 на користь племінника спадкодавця ОСОБА_1.
Отже, судом встановлено, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 11 квітня 2014 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 19 від 14.04.2014 року, їй належало 25/32 частин домоволодіння № 152, розташованого по вул. Машинна м. Запоріжжя та після її смерті відкрилася спадщина на зазначене майно.
Положеннями ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 статті 1268 ЦК України).
Нормами ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як було зазначено судом раніше, нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 152 по вул. Машинній у м. Запоріжжі після померлої 11 квітня 2014 року ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджує право власності померлої на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії(а.с.11).
Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, як спадкоємець пятої черги за законом, в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але виникла ситуація при якій він не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з неможливістю подати нотаріусу правовстановлюючі документи щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві ОСОБА_4, внаслідок чого нотаріусом 05 березня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заповіт померлою ОСОБА_4 за життя не складався, інший спадкоємець другої черги за законом ОСОБА_5, який помер 25 жовтня 2015 року, подав 19 вересня 2014 року заяву про відмову від прийняття спадщини за законом на користь племінника спадкодавця ОСОБА_1, а спадкоємці попередніх черг після смерті ОСОБА_4 або відсутні, або у передбачений законом строк з заявами про прийняття спадщини не зверталися, отже не прийняли її.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинку в порядку спадкування за законом після померлої 11 квітня 2014 року його тітки ОСОБА_4 не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб.
Керуючись ст.ст. 325,328,392,1216,1218,1221,1223 ч.2, 1265,1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,60,209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 152 по вулиці Машинній у м. Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті його тітки ОСОБА_4, яка померла 11 квітня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, шляхом подання письмової заяви відповідачем до районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Андрюшина Л.А.