Єдиний унікальний номер 223/105/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/167/2016(м)
Категорія 48 Головуючий у 1-й інстанції Жамбровський С.І.
У Х В А Л А

22 січня 2016 року суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області Мироненко І.П., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ спільно сумісної власності,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, апелянт ОСОБА_1 01 грудня 2015 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу. До апеляційної інстанції дана скарга, разом зі справою, надійшла 21 січня 2016 року.

Між тим, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга позивача не відповідає вимогам ст.295 ЦПК України за формою і змістом та ч. 2 ст.297 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 295 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1)найменування суду, до якого подається скарга; 2) ім'я (найменування) особи, яка подає скаргу, її місце проживання або місцезнаходження; 3) ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження; 4) рішення або ухвала, що оскаржується; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали(неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) перелік документів та інших матеріалів справи, що додаються.

З поданих матеріалів вбачається, що апеляційна скарга не відповідає за формою і змістом, а саме апелянтом в скарзі не зазначено: в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неповне, не всебічне, не об'єктивне дослідження судом представлених матеріалів, не зазначені докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

До апеляційної скарги не додано копії скарги та письмові матеріали відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Також, апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито апеляційним судом через невідповідність в частині оплати судового збору згідно з вимогами ч.2 ст.297 ЦПК України (у відповідності із ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ).

Так, згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У разі якщо апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції у повному обсязі, тобто стосовно встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання за апелянтом ? частини грошових вкладів відкритих на ім'я ОСОБА_3 та ? частини автомобіля «Ланос», державний номер АН03-11ЄС, то апелянту ОСОБА_1 пропонується сплатити судовий збір за вимоги майнового та немайнового характерів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Також, у п. 11 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду. Це стосується, зокрема, і випадків, коли заява про забезпечення позову або доказів, апеляційна чи касаційна скарга подаються пізніше. При цьому ставки судового збору також визначаються розміром мінімальної заробітної плати, встановленої у році, коли позовну заяву, іншу заяву і скаргу було подано до суду.

Порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову. Аналогічним чином вирішується й питання сплати судового збору за подання апеляційних чи касаційних скарг у відповідних справах.

Позовна заява була подана до суду першої інстанції 01 лютого 2013 року, таким чином, виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що мінімальна заробітна плата на 01.01.2013 року складала 1147 грн., апелянту за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду слід сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі: 229, 40 + 110% = 252 грн. 34 коп. та за вимоги майнового характеру у розмірі: 3441 + 110% = 3785 грн. 10 коп., а всього 4037 грн. 44 коп. на розрахунковий рахунок - 0015 , код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України 050)" (ознака 80), МФО 834016 , Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, ЄДРПОУ - 37868870 , отримувач коштів - Артемівське УК/м. Артемівськ/22030001, призначення платежу - судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Донецької області (м. Маріуполь) (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа). Однак, при подачі апеляційної скарги судовий збір не сплачено.

У зв'язку з вищенаведеним, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 23 листопада 2015 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали апеляційного суду, для усунення недоліків апеляційної скарги: оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог ст.295 ЦПК України та сплати судового збору у розмірі 4037 грн. 44 коп. на зазначені в ухвалі реквізити оплати.

Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк апелянт виконає зазначені вимоги, апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання скарги неподаною і повернення заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції в частині залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з несплатою судового збору в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя