ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей та сімї Фастівської районної державної адміністрації про визнання осіб, що втратили право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те що вона зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За даною адресою зареєстровані і відповідачі. Дані особи не проживають за місцем своєї реєстрації. На даний час з економічним кризисом в державі їй доводиться стикатися з труднощами які полягають в оформленні субсидій по сплаті комунальних послуг. Вирішити питання з відповідачами позасудовим шляхом невдалося.

В судовому засіданні позивач та її представником заявлені позовні вимоги підтримано повністю і просили суд їх задовольнити. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивачка є власником частини вказаного будинку. Її син, та його діти які є відповідачами по справі хоча і зареєстровані але на даний час не проживають. При зверненні за отриманням субсидій за комунальні послуги, у позивача виникли труднощі з отриманням довідок. Також, вважають що реєстрація неповнолітньої ОСОБА_3 була здійснена з порушенням чинного законодавства.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, проти позову заперечував і суду пояснив, що він не проживає за місцем своєї реєстрації так, як позивач вигнала його з помешкання. Іншого житла в нього немає.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання вповторно не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.

Представник служби у справах дітей та сімї Фастівської РДА проти позову заперечувала і повідомила, що для захисту інтересів неповнолітньої дитини служба заперечує проти визнання дитини такою, що втратила право на користування вказаним житлом.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 15.09.1987 року ОСОБА_1, позивач по справі, належить 1/2 частина будинку № 35 по вулиці Островського в с.Велика Снітинка Фастівського району Київської області (а.с.18). Згідно довідки КП Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації №194 від 28.09.2016 року станом на 01.01.2013 року, вказаний житловий будинок по 1/2 частині зареєстрований на ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого Великоснітинською сільською радою від 15.09.1987 року згідно рішення виконкому Фастівської районної ради №108 від 21.07.1987 року. Рішенням Фастівського районного народного суду Київської області від 09.06.1980 року в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу і поділ майна, розірвано шлюб між сторонами і визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на 2/3 частини вказаного житлового будинку. Інші 1/3 частини даного будинку залишено в користуванні ОСОБА_5 (а.с.8-12).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області місце проживання ОСОБА_2, та ОСОБА_4 зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_2 району Київської області (а.с.48,49).

Згідно договору Дарування будинку від 16 січня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Зареєстрований в реєстрі за №1, ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку в селі В.Снітинка Фастівського району по вул.Островського,35 (а.с.30,31).

Виходячі з довідки №745 від 15.08.2016 року виданої Великоснітинською сільською радою Фастівського району Київської області зазначено, що при оформленні права власності на вказаний житловий будинок, не було враховано рішення районного народного суду Київської області від 09.06.1980 року, яким було змінено частки (а.с.32).

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно пояснень позивача та його представника відповідачі по справі, за адресою реєстрації не проживать. Всі витрати, повязані з утриманням та обслуговуванням будинку, сплатою комунальних платежів і податків здійснюються тільки нею.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Як вбачається з письмових матеріалів та пояснень сторін, ОСОБА_2, є також, як і позивач, власником частини вказаного житлового будинку. Інші відповідачі є членами сімї власника житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також, однією із вимог позивача є визнання неповнолітньої ОСОБА_3 права на користування житлом.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 і є донькою ОСОБА_2 Даний факт не заперечується сторонами.

Позивачем не надано суду належних доказів про те, що батько дитини позбавлений батьківських прав відносно доньки, де і з ким проживає неповнолітня на даний час.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Керуючись ст.3,10,11,60,88,212,215,218, ЦПК України, на підставі ст.ст.15,16,316,317,319,321,391,405 ЦК України, ст.150,168,169 ЖК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей та сімї Фастівської районної державної адміністрації про визнання осіб, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Г.В.Соловей