Справа № 373/1620/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно ,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 26 вересня 2016 року звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 січня 2015 року ОСОБА_4 право власності на житловий будинок (загальною площею - 54,80 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Зоряній, 85 (колишня вул.Жовтнева) в с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2516 га, що розташовані по вул.Зоряній, 85 (колишня вул.Жовтнева) в с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Посилається на те, що 17 січня 2015 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок та на земельні ділянки. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 01 грудня 2011 року приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 (реєстр № 2026), яким все своє майно заповів позивачу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки було відмовлено в звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у звязку із смертю її власника. Інші спадкоємці померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від спадщини відмовилися, подавши відповідні заяви нотаріусу.

Факт володіння померлим ОСОБА_8 зазначеним будинком підтверджує витягом з будинкової книги ; копією технічного паспорта на житловий будинок; звітом про оцінку майна.

Факт володіння померлим ОСОБА_4 вищезазначеними земельними ділянками підтверджує копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії КВ № 019226 та серії КВ № 019227; довідкою ОСОБА_2 сілської ради № 521 від 09.08.2016; звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок.

Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копією заповіту; матеріалами спадкової справи відносно померлого ОСОБА_4

В попереднє судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в попереднє засідання не зявився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення. Наслідки визнання позову відомі і зрозумілі.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За законодавством, що діяло за життя спадкодавця доказом реєстрації права власності на нерухоме майно слугували записи в погосподарських книгах.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1235 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 130, 212 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок (загальною площею - 54,80 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м.) із господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Зоряній, 85 (колишня вул.Жовтнева) в с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 січня 2015 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 січня 2015 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована по вул.Зоряній, 85 (колишня вул.Жовтнева) в с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності серії КВ № 019226 від 18.05.2004.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 січня 2015 року ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2516 га, що розташована по вул.Зоряній, 85 (колишня вул.Жовтнева) в с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності серії КВ № 019227 від 18.05.2004.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.І.Керекеза