СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 243 /6725/16-ц 2/243/3408/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Лаптєв М.В.

при секретарі Мороз К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні місцевого суду в місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Словянської міської ради за участі третьої особи Відділу Держгеокадастру у м. Словянську про визнання права власності , -

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Словянської міської ради за участі третьої особи Відділу Держгеокадастру у м. Словянську про визнання права власності.

Позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надавши право представляти свої інтереси представнику.

Представник позивача, ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У позовній заяві зазначено, що 18.08.2001 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі продажу житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62 та договір купівлі продажу земельної ділянки розташованої за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

ОСОБА_5, яка є матірю позивачки померла 05.02.2010 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з житлового будинку з господасрькими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв батько позивачки ОСОБА_6, який 02.11.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господасрькими будівлями та спорудами за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

14.02.2014 року ОСОБА_6З помер та після його смерті відкрилась спадщина яка складалася з житлового будинку з господасрькими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

Позивач як єдиний спадкоємець прийняла спадщину після смерті батька та 10.08.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господасрькими будівлями та спорудами та зареєструвала право власності на вищевказане майно у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Постановою нотаріуса від 10.08.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на земельну ділянку у звязку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю.

Посилаючись на положення статей 1220-1223,1260,1268,1269 ЦК України, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

Представник відповідача Словянської міської ради, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду.

Третя особа - Відділ Держгеокадастру у м. Словянську до судового засідання не зявилися, надали до суду клопотання про відсутність заперечень та про розгляд справи за відсутності їх представника.

Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність сторін по справі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття11 ЦПК України) встановив наступне.

18.08.2001 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі продажу житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62 та договір купівлі продажу земельної ділянки розташованої за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

ОСОБА_5, яка є матірю позивачки померла 05.02.2010 року. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв батько позивачки ОСОБА_6, який 02.11.2010 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господасрькими будівлями та спорудами за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62. 14.02.2014 року ОСОБА_6З помер та після його смерті відкрилась спадщина яка складалася з житлового будинку з господасрькими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62.

Позивач як єдиний спадкоємець прийняла спадщину після смерті батька та 10.08.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господасрькими будівлями та спорудами та зареєструвала право власності на вищевказане майно у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Постановою нотаріуса від 10.08.2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на земельну ділянку у звязку з відсутністю державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцівВідповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, - якщо позивач в 6 місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд на цих підставах розвязує питання про визнання права на спадкоємне майно.

У ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 62 по вул. Офіцерська у м. Словянську Донецької області.

Положеннями статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що супроводжується внесенням даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно положень частини 4 статті 334 ЦК України (у редакції Закону №1878-VI від 11.02.2010 р) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно п.22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно Державного Акту серії ІVДН № 037754 та технічної документації із землеустрою вбачається, що земельна ділянка за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62 призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно роз'ясненнь, наданих у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є донька спадкодавця - позивач ОСОБА_1 , яка у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернулася до органів нотаріату з питання прийняття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно розяснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що відсутність правовстановлюючих документів на імя ОСОБА_6 на земельну ділянку і є перешкодою для одержання ОСОБА_1 у нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за законом.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 оскільки вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6, який не встиг оформити свої спадкові права на це нерухоме майно, і в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

Керуючись статтями 11,57-61, 209, 212,213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 334, 1216-1222,1261,1268,1269,1270,1276,1296 -1298 Цивільного кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Словянської міської ради за участі третьої особи Відділу Держгеокадастру у м. Словянську про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:015:0774), яка розташована за адресою: Донецька область м. Словянськ вул. Офіцерська, 62 цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 0479 га, як на майно, отримане в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Лаптєв