Справа № 212/9824/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого: судді Чайкіна І.Б.; секретар судового засідання: Гавеля Ю.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Сьома криворізька державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів та визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Сьома криворізька державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів та визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка доводилась їй та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 рідною матір'ю. Після її смерті залишилось спадкове майно ? частки окремої трикімнатної квартири НОМЕР_1 загальною площею 62,12 кв.м, житловою площею 44,7 кв.м, яка розташована в будинку № АДРЕСА_1. Вказана квартира в 1996 році була спільно приватизована ОСОБА_4, її померлою матір'ю ОСОБА_5, дочкою позивачки ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_6, згідно свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності, виданого 20.02.1996 року УЖКГ Криворізького міськвиконкому. При проведенні приватизації не були визначені розміри часток, належні всім співвласникам в спільному майні і тому квартира стала їх спільною сумісною власністю. Спадкоємцями 1 черги за законом після смерті матері є ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На випадок своєї смерті ОСОБА_5 05 липня 1997 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чаренцевим В.В., згідно якого заповіла ОСОБА_4 все належне їй майно. На час смерті ОСОБА_5 відповідачам виповнилось повних 60 років, тому вони згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині. З померлою матір'ю ОСОБА_5 позивач проживала однією сім'єю, разом були зареєстровані в спільному житлі, спадщину прийняла у встановленому законом строк та звернувшись до Державного нотаріуса сьомої криворізької державної нотаріальної контори Донцової Н.Ю. із заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала відмову у видачі свідоцтва оскільки між спадкоємцями виник спір та виявлено розбіжність у написанні прізвища спадкоємиці за заповітом. А саме у її паспорті прізвище зазначено як «ОСОБА_4», а у заповіті «ОСОБА_4» .

Позивачка ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що підтримує позовну заяву в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожен окремо, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Третя особа - Сьома криворізька державна нотаріальна контора, надали заяву в якій вказали, що жодних заперечень щодо розгляду справи без участі їх представника не мають, також вказали, що свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 549 щодо майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавались.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що квартира НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, належала ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 494 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири НОМЕР_1 у будинку № АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 зверталися нижченаведені спадкоємці:донька померлої ОСОБА_2 (заява про прийняття спадщини за законом № 995 від 12 квітня 2008 року);донька померлої ОСОБА_3 (заява про прийняття спадщини за законом № 996 від 12 липня 2008 року);донька померлої ОСОБА_1 (заява про прийняття спадщини як за законом так і за заповітом № 904 від 01 липня 2008 року).Крім того, 12 листопада 2015 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1, оскільки між нею, та спадкоємцями за законом виник спір, а також виявлено невідповідність у написанні прізвища спадкоємиці за заповітом.Свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 549 до майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавались, що підтверджується відповіддю Державного нотаріуса сьомої криворізької державної нотаріальної контори Донцової Н.Ю. від 23 лютого 2016 року.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадщина відумерлою не визнавалася.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповідала доньці - ОСОБА_4

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до Державного нотаріуса криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки в документах існували розбіжності в написанні прізвища заявниці, в складеному ОСОБА_5 заповіті прізвище зазначено як «ОСОБА_4», а у паспорті позивача вказано як « «ОСОБА_4».

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 -1252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Для дотримання майнових прав позивача потрібно встановити факти належності ОСОБА_1 заповіту складеному ОСОБА_10 05 липня 1997 року на ім'я ОСОБА_9 і посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чаренцевим В.В., реєстр № 2053 та факту належності ОСОБА_4 свідоцтва НОМЕР_3 про право власності на житло, видане 20 лютого 1996 року відділом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_4.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, що на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, яка в своїй заяві зазначила, що приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_5. Оскільки між спадкоємицею за заповітом ОСОБА_4 та спадкоємицями за законом на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник спір. Заведено спадкову справу № 549 . Свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не видавалися.

Також ОСОБА_4 було відмовлено нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Донцової Н.Ю., тому що у заповіті прізвище її вказане як « ОСОБА_4», а у паспорті « ОСОБА_4».

Ті обставини, що їй належить правовстановлюючий документ заповіт, підтверджуються наступними доказами: заповітом(а.с.10), копією паспорта (а.с. 6), довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтвом про право власності на квартиру( а.с.13).

Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, у виді оформлення спадщини, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку.

Відповідачки позов визнали в повному обсязі підстав для не прийняття визнання суд не вбачає.

Таким чином суд вважає, що на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, відкрилася спадщина, та відповідно до ст.ст.1234,1235 ЦК України слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,12 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., як за спадкоємицею за заповітом, після смерті ОСОБА_5, з якою вона постійно мешкала.

На підставі ст.370, 372 ЦК України, керуючись ст. 170 ч.4, 209 ч.3, 212-215, 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Сьома криворізька державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів та визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Чаренцевим В.В. 05 липня 1997 року за реєстром № 2053 від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_9.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло, виданого 20 лютого 1996 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 62,12 кв.м., житловою площею 44,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: І. Б. Чайкін