Справа № 522/1751/14-ц
Провадження № 522/1140/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А .

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ :

У 2014 році ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. При цьому позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 (162-08 МК) від 15.02.2006 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ УкрСиббанк», і ОСОБА_2, у загальному розмірі 117049,41 грн. (з яких заборгованість за кредитом - 14252,29 дол. США, що в еквівалені по курсу НБУ (799,3 грн. за 100 дол. США) на 09.12.2013 р. становить 113918,55 рн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 391,70 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить 3130,86 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15.02.2006 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_1 та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за р. № 544, а саме - квартиру під НОМЕР_1, загальною площею 94,5 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м., що розташована у будинку АДРЕСА_1, заставною вартістю 631817,27 грн., та є приватною власністю іпотекодавця ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю. 12.10.1999 р. за р. № 7-3414, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 10.11.1999 р., номер запису : 429 в книзі : 330пр-128, - шляхом передачі цього педмета іпотеки у власність ПАТ «Дельта Банк», визнання права власності на цей предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» та припинення права власності іпотекодавця ОСОБА_1 на цей предмет іпотеки. Крім того, позивач просить виселити з вищевказаної квартири ОСОБА_1 та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за даною адресою, а також витребувати у ОСОБА_1 та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний папорт та правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на згаданий предмет іпотеки - квартиру.

Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи (а.с. 153).

Відповідач ОСОБА_1 не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки.

Третя особа ОСОБА_2 просив розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи, а також надав суду довідку начальника Одеського відділення № 5 АТ «Дельта Банк» за Вих. № 05-3241683 від 26.02.2016 р., з якої вбачається, що договір про надання кредиту № 0 від 15.02.206 р., укладений між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», право вимоги за яким було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 23.02.2016 р. у зв'язку з повним виконанням позичальником зобов'язань за цим кредитним договором перед кредитром, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник Державної реєстраційної служби України подав адресовані суду свої письмові запереченн на позов, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с. 112-115).

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом установлено, що згідно з договору про надання споживчого кредиту № 0 (162-08 МК) від 15.02.2006 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», надало ОСОБА_2 кредит в сумі 41000 дол. США, що по курсу НБУ на дату укладання цього договору дорівнює еквіваленту 207050,00 грн., на строк користування з 84 місяці, з 15.02.2006 р. по 10.02.2013 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 13 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 10.02.2013 року.

Згідно з п.2.1. вказаного кредитного договору, в забезпечення виконання позичальником усіх грошових зобов'язань за цим договором, 15.02.2006 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за р. № 544, за умовами якого предметом іпотеки є квартира під НОМЕР_1, загальною площею 94,5 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м., що розташована у будинку АДРЕСА_1, заставною вартістю 631817,27 грн., та є приватною власністю іпотекодавця ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю. 12.10.1999 р. за р. № 7-3414, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 10.11.1999 р., номер запису : 429 в книзі : 330пр-128.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та акту прийому-передачі від 29.03.2012 року, ПАТ «УкрСиббанк» продало (відступило), а ПАТ «Дельта Банк» придбало та прийняло права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 0 (162-08 МК) від 15.02.2006 р. та іпотечним договором від від 15.02.2006 р. за р. № 544.

Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до боржника та іпотекодавця за вищевказаними кредитним договором та іпотечним договором.

Через неналежне виконання умов кредитного договору № 0 (162-08 МК) від 15.02.2006 р., у позичальника ОСОБА_2 станом на 09.12.2013 року виникла заборгованість за цим договором у загальному розмірі 117049,41 грн. (з яких заборгованість за кредитом - 14252,29 дол. США, що в еквівалені по курсу НБУ (799,3 грн. за 100 дол. США) на 09.12.2013 р. становить 113918,55 рн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 391,70 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить 3130,86 грн.).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 9.1. кредитного договору № 0 (162-08 МК) від 15.02.2006 р., у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зоьовязань за цим договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя (гаранта) чи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи (кошти і майно) позичальника на вибір банку.

Пунктами 4.1., 4.1.1. іпотечного договору від 15.02.2006 р. за р. № 544 передбачено, що звернення стягнення здійснбється, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або порушення позичальником будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Пункт 4.2. цього іпотечного договору встановлює, що звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема рішення суду.

Розділ 5 цього іпотечного договору містить застереження про задоволення вимог іпотекодереателя, які передбачають можливість застосування передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення.

Позивач направив рекомендованим відправленням на адресу позичальника ОСОБА_2 та іпотекодавця ОСОБА_1 письмову вимогу (відповідно за вих. № 8955234 від 25.10.2013 р. та за вих. № 8955234z1 від 25.10.2013 р.), яка містить вимогу про виконання порушеного зобов'язання в тридцяти денний строк, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання порушеного зобов'язання у вказаний строк, та надання доступу до предмета іпотеки й виселення з предмета іпотеки.

Проте ОСОБА_2 і ОСОБА_1 не виконали цю вимогу позивача у тридцятиденний термін.

Разом з тим, згодом начальником Одеського відділення № 5 АТ «Дельта Банк» було видано позичальнику ОСОБА_2 довідку за Вих. № 05-3241683 від 26.02.2016 року, з тексту якої слідує, що договір про надання кредиту № 0 від 15.02.2006 р., укладений між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», право вимоги за яким було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 23.02.2016 р. у зв'язку з повним виконанням позичальником зобовяханб за вказаний кредитним договором перед кредитором; кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за кредитним договором.

Отже, станом на день судового розгляду даної справи позичальник ОСОБА_2 усі свої грошові зобов'язання за кредитним договором № 0 від 15.02.2006 р. перед кредитором виконав у повному обсязі.

Відповідньо до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

З огляду на наведене, суд дохожить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_2, Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко