Справа № 750/3034/16-ц Провадження № 22-ц/795/1922/2016 Головуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Острянського В.І.,

із секретарем Зіньковець О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням від 07 вересня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова позовні вимоги ПАТ «Облтеплокомуненерго» задовольнив частково. Стягнув на користь ПАТ «Облтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води: з ОСОБА_2 4606,43 грн за період з 01 лютого 2012 року по 30 вересня 2015 року; з ОСОБА_5 2231,11 грн за період з 28 вересня 2012 року по 30 квітня 2015 року; з ОСОБА_4 1761,91 грн за період з 05 лютого 2013 року по 30 квітня 2015 року; з ОСОБА_6 764,75 грн за період з 01 лютого 2012 року по 27 вересня 2012 року. В іншій частині позову відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить змінити судове рішення в частині стягнення з неї заборгованості, зменшивши її розмір до 3031,47 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що витрати на опалення квартири повинні нести всі власники, а на гаряче водопостачання тільки особи, зареєстровані в квартирі.

ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до наданих нею актів в квартирі фактично проживають наймачі, яких вселили відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Наймачі користуються всіма комунальними послугами, в тому числі і гарячою водою, у звязку з чим сума її заборгованості повинна бути у значно меншому розмірі, ніж та, яку визначив суд .

В письмових запереченнях представник позивача просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним, обґрунтованим і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в певний проміжок часу відповідач ОСОБА_6 являвся, а відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на даний час являються співвласниками квартири АДРЕСА_1. В порушення вимог ст. 322 ЦК України відповідачі надані позивачем послуги з теплопостачання в повній мірі не оплачували, у звязку з чим виникла заборгованість. З ОСОБА_2 суд стягнув плату за гаряче водопостачання, вказавши, що ця послуга розраховується лише на неї, як одну зареєстровану особу в житловому приміщенні.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 67-69).

Так, ОСОБА_2 є власником 1/2 частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 грудня 1998 року квартири (а.с. 41). ОСОБА_6 був власником 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про придбання з прилюдних торгів від 06 лютого 2012 року, яку в подальшому згідно договору дарування від 28 вересня 2012 року подарував ОСОБА_5 (а.с. 101). В свою чергу, 05 лютого 2013 року ОСОБА_5 подарувала 1/4 частину квартири ОСОБА_4, і з цього часу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по 1/4 частині зазначеної вище квартири.

Відповідно до відомостей, наданих адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Чернігівській області, за адресою: АДРЕСА_2 з 19 жовтня 1993 року зареєстрована ОСОБА_2, інші відповідачі, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані зі іншими адресами (а.с. 21-23).

Відповідачі являються споживачами послуг з теплопостачання та забезпечення гарячою водою, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Засобами обліку гарячої води квартира АДРЕСА_1 не обладнана.

Згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі засобів обліку води плата за надані послуги справляється за установленими нормативами (нормами) споживання на одну особу.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з лише ОСОБА_2 заборгованості за послуги за гаряче водопостачання, оскільки плата за постачання гарячої води розраховувалась на ОСОБА_2, як на одну зареєстровану особу в зазначеному житловому приміщенні, яка безпосередньо проживає в ньому та споживає послуги гарячого водопостачання.

Твердження скаржника про те, що обовязок по оплаті послуг з гарячого водопостачання повинні також нести ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не підтверджені наявними матеріалами справи, оскільки послуга нараховувалась лише на одну зареєстровану в квартирі особу, якою є ОСОБА_2 а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 у разі незгоди з кількістю осіб, на яких розраховується послуга водопостачання, має можливість звернутись до позивача з заявою про донарахування вартості послуги відповідно до кількості осіб, що проживають у квартирі.

Посилання апеляційної скарги на необхідність застосування при вирішенні даного спору п. 10 Правил користування приміщеннями жилих будинків і гуртожитків, відповідно до якого плата за спожиті послуги розподіляється за чисельністю осіб, що проживають у квартирі, є невірним, оскільки позивач правомірно обліковував і нараховував послугу з постачання гарячої води, виходячи з приписів п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які являються спеціальним нормативним актом, що регулює відносини між виконавцем послуг та споживачем у сфері постачання, в тому числі гарячої води.

Таким чином, сукупність обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини між сторонами і їм надана вірна юридична оцінка. Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: