Справа № 443/720/16 Головуючий у 1 інстанції: Сидорак Б.Г.
Провадження № 22-ц/783/5034/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ванівського О.М., Павлишина О.Ф.

секретар Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки усіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2016 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається, у розмірі 1/6 частки усіх видів її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2016 року щомісячно і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_4, судовий збір в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесять одна) грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, а його висновки такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначає, що посилаючись на рішення Жидачівського районного суду від 28 грудня 2015 року, відповідно до якого діти залишаються проживати з батьком суд не врахував того, що відповідачкою це рішення оскаржено та органом опіки і піклування в даний час вирішується питання про доцільність зміни проживання дитини. Звертає увагу на те, що на час розірвання шлюбу не мала окремого житла тому погодилась щоб неповнолітня дочка тимчасово залишалась проживати з батьком. Крім того,стверджує, що приблизно до травня 2016 року відповідачка проживала за адресою реєстрації дочки, утримувала її, готувала їжу, купувала необхідні речі та предмети. Таким чином вважає, що суд не врахував всіх обставин, що мають значення для справи, судом допущено неправильну оцінку доказів, а також не здобуто достатніх доказів того, що утримання дітей проводиться виключно за рахунок позивача і відповідач не приймає жодної участі у їх утриманні. Просить скасувати рішення та ухвалене нове, яким у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 21 червня 1997 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2015 року.

Вказаним рішенням за погодженням сторін неповнолітнього на момент ухвалення рішення суду, сина сторін ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дочку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з батьком тобто позивачем ОСОБА_2(а.с.2).

Син ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 в даний час є студентом другого курсу денної форми навчання Калуського коледжу культури і мистецтв та закінчує навчання 30 червня 2018 року, що підтверджується довідками Калуського коледжу культури і мистецтв №348 від 14.04.2016 року та №367 від 02.06.2016 року (а.с.4,41).

Крім цього, останній є інвалідом ІІ групи з дитинства, що стверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.31).

Відповідно до довідки МВУКГ виконавчого комітету Жидачівської міської ради від 15.04.2016 року діти сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком та матір»ю, однак остання фактично проживає за іншою адресою, чого не заперечує в апеляційній скарзі.

Позивач працює у ГУ ДСНС України у Львівській області на посаді провідного фахівця Жидачівського РВ ГУ ДСНС України у Львівській області та його заробітна плата за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року становила 27744,51 грн. (а.с.29).

Відповідачка працює на посаді вчителя у Баківській ЗОШ та за сумісництвом у Новострілищанській селищній раді методистом відділу освіти та її заробітна плата період із листопада 2015 року по квітень 2016 року склала 22582,95 грн.(а.с.28,31,32).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення.

У ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість утримання другим з батьків.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з відповідачки на неповнолітню дочку ОСОБА_6 та сина,ОСОБА_7, що продовжує навчання, суд виходив з того, що відповідачка добровільно не надає допомогу на утримання дітей, має регулярний дохід, оскільки є працевлаштованрою, а відтак є підстави для задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу, суд врахував матеріальне становище відповідачки, стан її здоров»я, а також те, що остання не має зобов»язань іншого характеру, а відтак має можливість надавати допомогу на утримання дітей.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного та духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.1 ст.12 вказаного закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право та обов»язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний та духовний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак оскаржуючи рішення та посилаючись на те, що відповідачка надає матеріальну допомогу дітям в добровільному порядку остання не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували її доводи.

Твердження в апеляційній скарзі про оскарження рішення щодо залишення проживання дітей з батьком не беруться колегією суддів до уваги, оскільки такі не є предметом розгляду даної справи.

Відповідачка в апеляційній скарзі не заперечила, що діти в даний момент проживають з батьком, а відтак рішення суду про стягнення з неї аліментів відповідає вимогам Сімейного кодексу України.

Ухвалюючи рішення судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.М.Ванівський

О.Ф.Павлишин