Справа № 653/3385/15-ц
Провадження № 2/653/25/16
РІШЕННЯ

іменем України

18.03.2016 року м. Генічеськ

Головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшенична В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Генічеська в особі виконкому Генічеської міської ради третя особа на стороні відповідача Генічеська державна нотаріальна контора - про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Генічеського районного суду з позовом до територіальної громади м. Генічеська в особі виконкому Генічеської міської ради третя особа на стороні відповідача Генічеська державна нотаріальна контора - про встановлення факту прийняття спадщини.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір, ОСОБА_3. 07 червня 2002 року заявницею було написано заяву про прийняття спадщини після смерті матері у приватного нотаріуса, де зазначила, що після смерті матері залишилося майно, яке складається з житлового будинку в АДРЕСА_1, також в заяві зазначалось, що спадщину заявниця приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а також вказано, що документи, що стосуються оформлення спадкових прав та відомості щодо вирішення питання успадкування будуть подані додатково. Заявниця вказує, що є єдиним спадкоємцем, оскільки вона була єдиною донькою, а її батько помер, після смерті якого вона прийняла спадщину, яке складалось з 13/25 житлового будинку по АДРЕСА_1. Вказує, що після смерті матері вступила у володіння зазначеним майном. На час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, але у визначений законом строк не звернулася до державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину. 20 жовтня 2014 року та 20 жовтня 2015 року заявниця звернулась до Генічеської державної контори, оскільки як їй стало відомо вся документи були передані туди, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що заявниця не надала достатньо документів для підтвердження в нотаріальному порядку факт вступу в управління або володіння спадковим майном. Тому заявниця вимушена була звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог України та отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому засіданні заявниця була відсутня, нею була надана заява в якій просить розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні був відсутнім, ним була надана заява в якій просить розгляд справи провести без її участі. Проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа в судовому засіданні була відсутня. Нею було надана заява про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 видане 06.07.1966 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Згідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, акт.запис. 142, видане Генічеським районним РАЦС 14.06ю1983 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.1984 року, донька ОСОБА_4 - ОСОБА_1 є спадкоємцем майна батька та отримала 13/25 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до заяви до нотаріальної контори, що була прийнята 07 червня 2002 року та зареєстрована в реєстрі за № 2638 від ОСОБА_1, спадкове майно, яке залишилось від ОСОБА_3 вона приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, документи будуть подані додатково.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 10.11.2014 року у спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до роз'яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Стаття 550 ЦК УРСР передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи встановлені вище обставини та вимоги закону, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття заявницею спадщини після матері, від встановлення вказаного факту, залежить виникнення у заявниці прав на отримання спадщини після померлої ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.548,549,553 ЦК УРСР, ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,158,197,212-215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Генічеська в особі виконкому Генічеської міської ради третя особа на стороні відповідача Генічеська державна нотаріальна контора - про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3, яка проживала за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна