Справа № 577/1916/14-ц
Провадження № 6/577/128/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2016 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі справу за заявою старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1, стягувачі: Держава в особі Конотопської ОДПІ, ПАТ Акцент-Банк, боржник ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Виконавчий комітет Конотопської міської ради як орган опіки та піклування про встановлення подальшого способу і порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Конотопського МВДВС ГТУЮ у Сумській області Литвин В.А., з посиланням на ст. 36 Закону України Про виконавче провадження та п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити порядок виконання рішення Конотопського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» боргу загальною сумою 13430,29 грн., а також рішення Роменського міськрайонного суду про конфіскацію з ОСОБА_2 на користь держави всього майна належного на праві особистої власності, шляхом надання дозволу на реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належать на праві власності боржниці ОСОБА_2

На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що у відділі ДВС знаходяться виконавчі листи: 1) №1815/1302/12 від 14.06.2012 року виданого Роменським міськрайонним судом про конфіскацію на користь держави всього майна належного ОСОБА_2; 2) № 2/577/577/14 від 24.06.2014 року, виданий Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 13430,29 грн. боргу за кредитним договором. Оскільки добровільно борг не погашається, то на належну боржнику нерухомість був накладений арешт. З метою реалізації нерухомості, а також з урахуванням проживання в у житлі малолітніх дітей, здійснено запит до органу опіки та піклування про надання відповідного дозволу, проте, у цьому відмовлено, що і стало підставою звернення до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення.

В.о. начальника Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заяву підтримують.

Стягувачі: Конотопська ОДПІ, ПАТ Акцент-Банк, у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, у судове засідання також не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечує задоволенню заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Конотопському МВДВС ГТУЮ у Сумській області перебувають виконавчі листи: 1) №1815/1302/12 від 14.06.2012 року виданого Роменським міськрайонним судом про конфіскацію на користь держави всього майна належного ОСОБА_2 на праві особистої власності; 2) № 2/577/577/14 від 24.06.2014 року, виданий Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 13430, 29 грн. боргу за кредитним договором. (а.с.59,60).

У процесі примусового виконання державним виконавцем виникла необхідність конфіскації 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві спільної часткової власності.

З метою здійснення примусової реалізації майна та, враховуючи те, що у вказаній квартирі проживають неповнолітні діти (а.с.64, 64), державний виконавець звернувся до органу опіки і піклування про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, проте, в цьому було відмовлено (а.с.66). Тому державний виконавець звернувся до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення суду шляхом надання дозволу на примусову реалізацію вказаної нерухомості.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічні положення, закріплені у ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, під зміною чи встановленням способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому розглядаючи заяву про встановлення порядку виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Судом встановлено, що підставою звернення державного виконавця до суду із розглядуваною заявою стала відмова органу опіки і піклування у наданні дозволу на реалізацію арештованого нерухомого майна. При цьому державним виконавцем пропонується в якості іншого способу виконання рішення суду надати дозвіл на примусову реалізацію арештованого нерухомого майна.

З огляду на викладене суд вважає, що державним виконавцем фактично ставиться питання не про встановлення порядку виконання рішення суду, а висловлено клопотання про отримання від суду дозволу на продовження дій з реалізації арештованого нерухомого майна взамін прийнятого негативного рішення органом місцевого самоврядування, який наділений законними повноваженнями на ухвалення таких рішень.

Так, ч. 4 статті 177 СК України визначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Відповідно до частини 10 названої статті порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 67 Порядку провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином суд приходить до висновку, що встановлення порядку виконання рішення суду про який просить державний виконавець, не передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» та суперечить вказаним вище законодавчим та нормативним актам держави, за якими право на надання дозволів на розпорядження майном неповнолітньої дитини належить виключно органам опіки і піклування, а не суду.

За таких обставин вимоги державного виконавця не підлягають задоволенню.

Керуючись: ст. 373 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити старшому державному виконавцю Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_7