Справа № 158/1044/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Пономарьова О.М.
Провадження № 22-ц/773/1470/16 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я. ,

суддів - Подолюка В.А., Данилюк В.А.,

секретар с/з - Черняк О.В.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи від дня подачі до суду позовної заяви - 13.05.2016 року і до закінчення навчання - 30.06.2019 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим рішенням суду, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення через порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу відповідача заперечила та просила її відхилити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.06.1998 року(а.с.7).

Відповідно до довідки №1756/ф2 від 07.04.2016 року ОСОБА_5 навчається на першому курсі факультету ІТХРГ І ТБ денної форми навчання на державному замовленні Одеської національної академії харчових технологій. Термін навчання за ОКР «бакалавр» до 30.06.2019 року (а.с.8).

Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В пункті 20 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» пленум Верховного суду України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з того, що дочка потребує матеріальної допомоги, а батько має можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд врахував перебування на утриманні відповідача ОСОБА_4 непрацездатного батька та аліменти, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також врахував можливість надання утримання дочці її матір'ю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

При цьому відповідач на підтвердження своїх доводів щодо неможливості надавати своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу будь - яких доказів не надав, хоча відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дочка ОСОБА_5 навчається в Одеській національній академії харчових технологій - в іншому населеному пункті, віддаленому від місця її проживання, а тому несе витрати на проїзд та навчання.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не наділена правом на звернення з даним позовом до суду, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, зазначена норма закону надає право на звернення в суд із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, як самій дитині, так і тому з батьків, з ким проживає дочка, син.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314,319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: