Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г., Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до агрофірми «Базаліївський колос» товариство з обмеженою відповідальністю про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою агрофірми «Базаліївський колос» товариство з обмеженою відповідальністю на рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 5,1074 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. 10 квітня 2004 року вона уклала з агрофірмою «Базаліївський колос» товариством з обмеженою відповідальністю (далі - агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ) договір оренди землі, згідно умов якого відповідачу передала належну їй земельну ділянку строком на 10 років зі сплатою орендної плати. Даний договір зареєстровано Чугуївським районним відділом реєстрації у червні 2006 року. На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана у користування товариства 30 червня 2004 року.

Вважала, що строк дії договору припинився 10 квітня 2014 року оскільки договір оренди було укладено 10 квітня 2004 року, а проведення його державної реєстрації 21 червня 2006 року мало своїм правовим наслідком лише набуття чинності зазначеним договором, який вже було укладено між сторонами. Правом на поновлення строку договору оренди відповідач не скористався, у визначений договором строк про намір продовжити дію договору письмово не повідомляла, додаткова угода між сторонами про продовження строку дії договору оренди не укладалася.

25 лютого 2015 року позивач направила на адресу відповідача лист про припинення договірних відносин з 10 квітня 2014 року, однак відповіді на нього не отримано, а земельна ділянка не повернута.

Ураховуючи наведене, просила витребувати з чужого незаконного володіння агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ належну їй земельну ділянку.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння агрофірми «Базаліївський колос» ТОВ належну ОСОБА_4 земельну ділянку загальною площею 5,1074 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області та передати її ОСОБА_4 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Агрофірма «Базаліївський колос» ТОВ просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд вірно застосував положення ст. ст. 638, 387 ЦК України, на підставі наданих доказів прийшов до правильного висновку, що укладений між сторонами договір оренди землі припинив дію 10 квітня 2014 року, оскільки він був укладений на 10 років, переважним правом на поновлення договору відповідач не скористався, новий договір чи додаткові угоди про продовження с троку дії договору між сторонами не укладалися, а відтак власник має право на її повернення.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Агрофірми «Базаліївський колос» товариство з обмеженою відповідальністю відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

Ю.Г. Іваненко

І.М. Фаловська