Справа № 573/1846/16-ц
Номер провадження 2/573/709/16
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

за участю секретаря: Свердличенко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2016 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивували тим, що її чоловік ОСОБА_2 помер 07 квітня 2013 року. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,835 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014202. Позивачка вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом проживання з спадкоємцем до дня його смерті, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном вона не може у звязку з тим, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку пошкоджений. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_2, який помер 07 квітня 2013 року, на земельну ділянку площею 3,835 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014202.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, її представник за довіреністю ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просила розглянути справу без участі представника.

Представник відповідача Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, просили розглянути справу без участі представника сільради, проти позову не заперечують.

Представники третіх осіб Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання також не зявились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Зі змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Судом встановлено, що чоловіком позивачки ОСОБА_1 був ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 266996 (а. с. 6).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП № 194683 ОСОБА_2 помер 07 квітня 2013 року (а. с. 7).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014202, виданого Кальченківською сільською радою 17 грудня 1999 року на підставі рішення ХII сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 213, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,835 га ріллі в межах згідно з планом, розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 5).

Згідно з витягом з технічної документації від 16 грудня 2015 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 77 949 грн. 86 коп. (а. с. 8).

На підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 02 вересня 2016 року оціночна вартість обєкта оцінки земельної ділянки, загальною площею 3,835 га ріллі складає 100 110 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради (а. с. 9-20).

Із довідки, виданої Кальченківською сільською радою Білопільського району 04 липня 2016 року за № 328-02-20/1 та довідки від 20 вересня 2016 року № 409-02-20/1 вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті 07 квітня 2013 року, а/з № 06 був зареєстрований на території Кальченківської сільської ради за адресою: с. Кальченки, вул. Набережна, Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом не посвідчувався (а. с. 8,29).

На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області спадкова справа після ОСОБА_2, який помер 07 квітня 2013 року, держнотконторою не заводилась (а. с. 27).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_2, який помер 07 квітня 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 328, 373, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) у порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування після чоловіка ОСОБА_2, який помер 07 квітня 2013 року, право власності на земельну ділянку, загальною площею 3,835 гектарів ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 014202, виданого Кальченківською сільською радою 17 грудня 1999 року на підставі рішення ХII сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 213.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :