Єдиний унікальний номер 725/668/16-ц
Номер провадження 2/725/143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на частку земельної ділянки.

Посилався на те, що 07.12.1984 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування прийняла у дар 41/100 частину домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою м.Чернівці Проспект Незалежності, 29.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 30.07.2009 року, земельна ділянка, розміром 0,0860 га була надана ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність.

18.06.2015 року ОСОБА_4 померла.

Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом та у визначеному законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, приватним нотаріусом ОСОБА_3 було видано йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Однак, у звязку з тим, що земельна ділянка, розміром 0,0860 га за вказаною адресою була надана ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність, а тому нотаріусом у цій частині було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просив визнати за ним право власності на 41/100 частку земельної ділянки, площею 0,0860 га, що розташована по Проспекту Незалежності, 29 у м.Чернівці.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, позов визнала.

Третя особа у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 07.12.1984 року належала на праві власності 41/100 частина домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою м.Чернівці Проспект Незалежності, 29 (а.с.21). Зазначена обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2013 року (а.с.10-11).

Іншими співвласником будинковолодіння є ОСОБА_2

18.06.2015 року ОСОБА_4 померла (а.с.4).

Позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем померлої за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13.12.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 (а.с.8).

Судом також встановлено, що 30.07.2009 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №365253, у відповідності до якого земельна ділянка кадастровий номер :36:001:0140, площею 0,0860 га, що по Проспекту Незалежності, 29 м.Чернівці була надана ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність (а.с.9).

Однак, постановою від 13.01.2016 року нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельною ділянки ОСОБА_1 було відмовлено у звязку з тим, що частка спадкодавця у праві власності визначена не була (а.с.24-26).

За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 368 ЦК України власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Предметом спору у даній справі є земельна ділянка по Проспекту Незалежності, 29 м.Чернівці, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам.

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку.

Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Враховуючи, що частка позивача у будинковолодінні складає 41/10, а тому відповідно до наведених вище норм права він має право на визнання за ним права на 41/100 частку спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 41/100 частку земельної ділянки кадастровий номер :36:001:0140, площею 0,0860 га, що по Проспекту Незалежності, 29 м.Чернівці.

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер :36:001:0140, площею 0,0860 га, що по Проспекту Незалежності, 29 м.Чернівці припинити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька