Справа №345/3350/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2016 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 05 березня 2015 року помер його батько ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на садибний (індивідуальний) житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул. Шевченка, 21 в с. Мостище, Калуського району, Івано-Франківської області. Даний житловий будинок був успадкований ОСОБА_4 на підставі заповіту від 01.04.1997 року, складеного бабусею позивача ОСОБА_5, яка померла 14.03.2003 року.

Коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, державний нотаріус листом від 01.03.2016 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним, як спадкоємцем, в підтвердження належності спадкодавцеві нерухомого майна, яке спадкується, не предявлено правовстановлюючих документів. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 9).

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по вул. Шевченка,21, в с. Мостище, Калуського району у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно (а.с. 4).

Відповідно до довідки №354 від 15.06.2015 р., виданої виконкомом Мостищенської сільської ради Калуського району (а.с.11), згідно із записом №4 у погосподарській книзі виконкому Мостищенської сільської ради (2001-2005 р.р.), житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Мостище по вул. Шевченка, 21 (двадцять один) Калуського району, Івано-Франківської області, значиться за ОСОБА_5.

ОСОБА_5 померла 14.03.2003 року (а.с.11). На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла батькові позивача ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5, постійно проживаючи разом із спадкодавцем (а.с.11), відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963р.) вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на домоволодіння по вул. Шевченка,21 в с. Мостище Калуського району.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою в с. Мостище по вул. Шевченка,21, Калуського району Івано-Франківської області (а.с.18-21), вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 106 700,00 грн. і складається з: «А» - житлового будинку, площею 79,3 кв.м., вартістю 45464,00 грн.; «Б» літньої кухні, площею 44,6 кв.м., вартістю 28315,00 грн.; «В» стайні, площею 29,2 кв.м., вартістю 9674,00 грн.; «Г» стодоли, площею 46,9 кв.м., вартістю 15538,00 грн.; «Д» туалету, площею 1,1 кв.м., вартістю 1221,00 грн.; під «№1» криниці, вартістю 1740 грн.; під «№2» воріт, площею 6,2 кв.м., вартістю 2478 грн.; під «№3» огорожі, площею 125 кв.м., вартістю 2270 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом І черги після смерті ОСОБА_4, окрім позивача, є також його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проте вони на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

При таких обставинах суд доходить висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння № 21, що знаходиться по вул. Шевченка в с. Мостище Калуського району.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 05.03.2015 року, а саме:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 21 в с. Мостище Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у цей же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: