Справа № 211/2473/15-ц
Провадження № 2-п/211/7/16
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді С.В. Ткаченко.

при секретарі К.М. Форманчук

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» , треті особи Житлово-будівельний кооператив «Схід-40», Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання майна спільною сумісною власністю , усунення перешкод та встановлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2015 року у справі № 211/2473/15-ц, провадження 2/211/1391/15.

В обгрунтування заяви про перегляд та скасування заочного рішення ОСОБА_1 вказував той факт, що він не з'явився до суду та не повідомив суд про причини неявки, оскільки не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, жодних повісток засобами поштового зв'язку не отримував, як не отримував і копії заочного рішення. Про факт існування рішення суду дізнався лише коли в порядку виконання рішення суду почали вселятися до його квартири за адресою м. Кривий ріг, вул.. Гутовського, 51/30.

Також наполягав на тому, що позивач невірно вказала суду причину чому вона виїхала з квартири та проживала окремо, він не виганяв дружину з дитиною, а вона сама вийшла заміж та з донькою і новим чоловіком поїхали жити до іншого міста, а коли повернулися вирішили жити в квартирі заявника. Він не чинить перешкоди для проживання та користування квартирою своїй доньці та дружині, але заперечує щоб там проживала нова родина позивача та вважає що неправильно встановлений порядок користування квартирою, оскільки йому виділено в користування набагато менша кімната без виходу на лоджію, а позивачеві та доньці більша та з виходом на лоджію. Також позивач коли дізналася про здачу квартири квартирантам почала вимагати половину коштів за оренду квартири, що не давало змоги заявникові сплачувати борги за квартиру. Заявник вважає себе одноособовим власником квартири та хоче оспорити той факт, що квартира придбана за спільні кошти та належить подружжю, оскільки гроші на квартиру були даровані батьками заявника йому на придбання квартири, а батьки позивача дарували лише меблі в квартиру, і хоч квартира була придбана вже в шлюбі, заявник знайшов її задовго до того та процес покупки розпочав ще не будучи в шлюбі, а договір куплі-продажу був оформлений відразу після реєстрації шлюбу , так як він хотів привести свою дружину в своє житло, тому вважає, що квартира належить йому, та не є спільною власністю подружжя.

Зважаючи на все вищевказане заявник просить суд скасувати рішення від 20.10.2015 року та переглянути справу за його участі.

Заява про перегляд заочного рішення неодноразово призначалася до слухання, однак ОСОБА_1 декілька разів подавав заяву про відкладення справи слуханням. , 03 10 2016 року до суду не з"явився.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ОСОБА_6 надав до суду заяву про розгляд заяви у його відсутність та просив у задоволенні заяви про скасування заочного рішення відмовити.

Інші учасники в судове засідання не з"явилися, про день розгляду заяви повідомлені.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про перегляд заочного рішення суду та його скасування такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

20.10.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» , треті особи Житлово-будівельний кооператив «Схід-40», Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання майна спільною сумісною власністю , усунення перешкод та встановлення права користування житловим приміщенням, яким позовні вимоги позивача задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що укладений 29 вересня 1997 року між ОСОБА_3 та зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Криворізька філія). Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 52,40 кв.м. та житловою 29,50 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 52,40 кв.м. та житловою 29,50 кв.м. Встановлено наступний порядок користування квартирою № 30 в будинку № 51 по вул. Гутовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області: виділено в користування ОСОБА_8 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_9 кімнату площею 17,5 кв.м. (приміщення 2) з виходом на лоджію площею 1,9 кв.м. (приміщення І), всього 19,4 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 12,0 кв.м. (приміщення 3); місця загального користування: кухню площею 8,5 кв.м. (приміщення 4), ванну кімнату площею 2,6 кв.м. (приміщення 7), вбудовану шафу площею 0,3 кв.м. (приміщення 5), туалет площею 1,0 кв.м. (приміщення 6), коридор площею 3,6 кв.м. (приміщення 8), коридор площею 5,0 кв.м. (приміщення 1) залишено в загальному користуванні. В рішенні також вказано «Усунути перешкоди в користуванні квартирою № 30 в будинку № 51 по вул. Гутовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, вселивши ОСОБА_10 та неповнолітню ОСОБА_9 до квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, зі змісту ст. 232 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не є суб'єктами підприємницької діяльності за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Заявник в заяві про перегляд заочного рішення вказує, що йому взагалі не було відомо про слухання справи та про рішення по справи, оскільки він проживає за іншою адресою, а судові повістки йому приходили за місцем реєстрації по вул. Гутовського, 51/30.

Але з матеріалів справи № 211/2473/15-ц вбачається, що ОСОБА_1 викликався в судові засідання, однак кожна із вказаних повісток, направлених за його зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду з відмітками "За закінченням терміну зберігання". При цьому в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 14.09.2015 року про відкладення слухання справи в звязку ї його хворобою. (а.с. 50 заява), що свідчить про те, що заявник знав про знаходження цивільної справи в суді де він є відповідачем , знав про що слухається справа та з якими позовними вимогами до нього звернулася позивач. З моменту звернення заявника з заявою про відкладення справи до моменту винесення рішення по справі минуло більше місяця, але ОСОБА_1 протягом цього тривалого часу не поцікавився перебігом справи та датою наступного судового засідання, тим більше повістка йому як завжди надсилалася. (а.с. 53 - повідомлення).

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їм належним чином.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за відсутності інших заперечень ОСОБА_1, суд приходить до висновку про відсутність у нього поважних причин для неявки до суду або повідомлення суд про причини неявки.

Посилання ОСОБА_1 про те, що при постановленні заочного рішення від 20.10.2015 року судом не було враховано ряд обставин та доказів, що мають істотне значення для вирішення справи, суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, які були досліджені в судовому засіданні та яким було надано оцінку при ухваленні заочного рішення. ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, жодного документу до заяви про скасування судового рішення , які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник вказує, що він не згоден з тим, що квартира за адресою м. Кривий Ріг, вул.. Гутовського, 51/30 не спільною власністю подружжя, а є його особистою власністю, з цього питання суд вказує, що згідно до статті 60 СК України- майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ч.1ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідност.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

І навіть якщо заявник раніше займався пошуком квартири та організацією її купівлі, то придбана вона була під час шлюбу, тому квартира за адресою м. Кривий Ріг, вул. Гутовського, 51/30 є спільним майном подружжя, яке придбане під час шлюбу, частки в цьому майні рівні. А оскільки позивач ОСОБА_11 є власницею 1 / 2 частини вказаної квартири, то вона згідно ст. 383 ЦК України, як власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, та інших осіб .

Заявник вказує, що не згоден з порядком користування квартирою, який установив суд, а саме виділено в користування ОСОБА_8 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_9 кімнату площею 17,5 кв.м. (приміщення 2) з виходом на лоджію площею 1,9 кв.м. (приміщення І), всього 19,4 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 12,0 кв.м. (приміщення 3), суд вважає, що в цьому немає порушення прав заявника, оскільки при вирішення даного питання суд враховував інтереси дитини ОСОБА_9, яка проживає разом з матір"ю, а отже позивачеві з дитиною має бути надано в користування більша площа ніж самому заявнику.

Також виходячи з заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що позивачеві та її доньці було створено перешкоду в користування належною їй 1/2 частиною квартири, оскільки, як це вказує сам заявник, він здав квартиру в оренду та впустив туди проживати сторонніх людей, які змінили замки на дверях, а отже суд не вбачає в доводах заявника обставин які вказували б на протилежне.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 доказів поважності причин неявки до суду та повідомлення суду про причини неявки, ненадання доказів, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2015 року, у зв"язку з чим, вказану заяву слід залишити без задоволення.

Зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» , треті особи Житлово-будівельний кооператив «Схід-40», Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання майна спільною сумісною власністю , усунення перешкоді встановлення права користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Роз"яснити заявнику , що заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_12