РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2016 року м. Слов'янськ Єд. унік. № 243/6071/16-ц

Провадження № 2/243/3082/2016

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

при секретарі судового засідання Копійко Г.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Сологуба С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Департаменту виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Департаменту виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він працював у відкритому акціонерному товаристві (далі - ВАТ) «Слов'янський керамічний комбінат» на різних посадах з 08.09.1992 року по 04.09.2000 року.

Наказом (розпорядженням) № 1310 від 07.09.1992 року позивач був прийнятий на роботу до ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» слюсарем-ремонтником цеху шамотного припасу, згодом працював на інших посадах.

З 01.01.1999 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» припинило виплачувати працівникам зарплату, і наказом № 84 від 04.09.2000 року позивач був звільнений з роботи. При звільненні позивача ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» не провів з ним повний розрахунок, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем підприємства. Позивач неодноразово звертався до ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з вимогою про виплату йому заборгованості по заробітній платі, але кожного разу отримував відмову у зв'язку з відсутністю коштів у підприємства. На час подання даного позову відповідача як юридичну особу не знято з реєстрації і не ліквідовано.

В липні 2013 року колектив ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» звернувся до Фонду державного майна України та 12.08.2013 року отримали відповідь, що станом на 01.08.2013 року в статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій в розмірі 92,897 %.

З листа Головного управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби від 28.11.2013 року вбачається, що постановою від 09.08.2004 року господарського суду Донецької області ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом, державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, всі виконавчі документи були передані довіреній особі ліквідатора ОСОБА_3 для вирішення питання про подальший порядок виконання рішень у встановленому законом порядку.

31.05.2016 року працівники отримали лист арбітражного керуючого, в якому зазначено про наявність заборгованості по зарплаті ОСОБА_1 у розмірі 1648,23 грн., але на думку ліквідатора, погашення заборгованості в межах справи про банкрутство неможливо через відсутність ліквідних активів.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 13.06.2016 року вирішено стягнути на користь позивача з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» заборгованість по заробітній платі в сумі 1648,23 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 7218,26 грн.

Оскільки держава не виконує свої обов'язки з виплати заробітної плати, посилаючись на ст. ст. 3, 8, 9, 19, 40, 41 55, 56, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 22, 321, 1173 ЦК України, позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1648,23 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 7218,26 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, навів доводи, тотожні викладеним у позовній заяві.

Відповідач Державна казначейська служба України подала клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, заперечувала проти позову, посилаючись на те, що казначейство не є учасником спірних відносин і не володіє даними щодо обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Позовні вимоги вважає безпідставними через відсутність неправомірних дій з боку Казначейства, причинно-наслідкового зв'язку між діями Казначейства та завданням шкоди, відсутність матеріальних норм для залучення Казначейства у якості відповідача. Підприємство ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» перебуває у стадії ліквідації і вимоги кредиторів задовольняються коштами, одержаними від продажу майна банкрута.

Представник третьої особи Сологуб С.А. заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що заявлені вимоги є передчасними, підприємство боржник є банкрутом в стадії ліквідації, примусове виконання в ДВС припинено.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з 08.09.1992 року по 04.09.2000 року, що встановлено рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13.06.2016 року у справі № 2/243/1715/2016 (а. с. 7-8), яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати задоволено, з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 1648,23 грн. та компенсацію в сумі 7218,26 грн.

З листа Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області № К-326-4606 від 28.11.2013 р. слідує, що постановою від 09.08.2004 р. господарського суду Донецької області ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом та призначено ліквідатора. Усі виконавчі документи …передані довіреній особі ліквідатора. (а. с. 5)

З листа регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області № 20-05-09967 від 12.08.2013 р. вбачається, що станом на 01.08.2013 р. згідно з даними Інформаційно-пошукової системи «ЕТАП-КПД» у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897%. (а. с. 4)

Відповідно до листа арбітражного керуючого ОСОБА_5 № 1-31-03/33/41Б від 31.03.2016 року (а. с. 6), адресованого колективу працівників ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 становить 1648,23 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

Нормами ст. 619 ЦК України регулюються правовідносини зобов'язального характеру, за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦК України, розмежування відповідальності за зобов'язаннями держави, АРК, територіальних громад та створених ними юридичних осіб - Держава, АРК, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК України закріплено загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобов'язаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч. 3 ст. 96 ЦК України, згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника (засновника).

Засновником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є держава в особі Фонду Державного майна України та акціонери. ( а. с. 31)

Таким чином, правовідносини, які склалися між ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Державою України, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, положення ст. 77 ГК України на правовідносини між ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фондом державного майна України, Державною казначейською службою України не розповсюджуються, тому Держава Україна в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», до того ж Фонд держмайна України не являється правонаступником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат».

Окрім того, на даний час триває ліквідаційна процедура, позивач включений до списку працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати, а думка ліквідатора про те, що він не впевнений щодо погашення заборгованості (а. с. 6), є лише припущенням ліквідатора та до уваги судом не приймається.

Положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних правовідносин не застосовуються.

Суд констатує ту обставину, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами, позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Позивач з позовними вимогами до іншого відповідача, ніж Державна казначейська служба України, не звертався, вимоги про заміну відповідача не заявляв.

Суд також констатує ту обставину, що позовні вимоги ОСОБА_1, які є предметом даного судового розгляду, є тотожними з його вимогами до ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», які вже були предметом судового розгляду і задоволені в повному обсязі рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 13.06.2016 р. по справі № 2/243/1715/2016.

У зв'язку з викладеним, підстави для задоволення позову стосовно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі у суду відсутні, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Департаменту виконавчої служби України, про стягнення заборгованості по заробітній платі, - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв