Єдиний унікальний номер 243/2367/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1490/2016
Головуючий в 1 інстанції: Носовська Л.О. Єдиний унікальний номер 243/2367/16-ц
Доповідач: Тимченко О.О. Номер провадження 22-ц/775/1490/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів: Будулуци М.С., Дундар І.О.,

за участю секретаря : Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 07 січня 2014 року він уклав з відповідачем письмовий договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, за яким передав останньому 32 000 грн. та отримав від нього, ще 3 000 грн. він мав сплатити відповідачу частинами в строк до 01 березня 2014 року. В подальшому його батько сплатив відповідачу 3000 грн., отримавши від нього відповідну розписку. Під час продажу автомобіля, відповідач діяв на підставі довіреності від імені власника автомобіля ОСОБА_3, строк дії якої було встановлено до 14 жовтня 2014 року. Проте відповідач своєчасно автомобіль не переоформив, в зв'язку з чим він був змушений звернутись до власника автомобілі з ОСОБА_3, який при зустрічі забрав у нього спірний автомобіль, пояснив , що він є його власністю. Вважає, що відповідач безпідставно отримав гроші, оскільки належним чином, умови договору не виконав, гроші не повернув, тому просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 35 000 грн. за автомобіль ЗАЗ-DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошей - відмовлено.

З зазначеним рішенням не погодився позивач, подав апеляційну скаргу в якій ставить питання скасування рішення Слов'янського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, невідповідно висновків суду обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що укладений між сторонами договір, фактично є договором про намір в подальшому укласти договір купівлі-продажу автомобіля та не відповідає вимогам Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2010 року № 955, та не є договором, укладеним у розумінні частини першої ст. 638 Цивільного кодексу України.

Представники позивача в судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач в друге в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить телефонограма № 4471 від 27.09.2016 року (а.с.127).

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи зазначені приписи процесуального закону, повторну неявку відповідача у судове засідання, апеляційний суд , вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави, передбачені ст.1212 ЦК України, для задоволення позову. Грошові кошти були отримані відповідачем не безпідставно, а за автомобіль, що підтверджується розпискою та договором.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого 30.08.2008р. ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 є власником автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1. 14 жовтня 2011 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 та Кукушкіна ВА з правом передоручення на строк до 14.10.2014 року, бути його представниками в органах ДАІ та інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов'язаних із вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого 30.08.2008р. ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, легкового автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1. 27 жовтня 2011 року ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3 по довіреності, посвідченій 14 жовтня 2011 року нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу, видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив ОСОБА_5 та ОСОБА_2, кожен з яких має право діяти окремо, бути представниками ОСОБА_3 в органах ДАІ та інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань, пов'язаних із вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого 30.08.2008р. ВРЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, легкового автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1. Для цього надав право , зокрема , укладати договори купівлі- продажу , одержувати грошові суми за результатами згаданих правовочинів. 07 січня 2014 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 в двох екземплярах був укладений письмовий договір купівлі-продажу автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO модель Т 13110 ЗНГ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 за 35000 грн. Відповідно до якого при купівлі автомобіля ОСОБА_1 заплатив ОСОБА_2 частину грошей в сумі 32000 грн. Суму що залишилась, ОСОБА_1 сплатить частинами щомісяця до 01 березня 2014 року. В разі невиконання договору, ОСОБА_1 сплатить неустойку. На виконання вищевказаного договору 7 січня 2014 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 зазначений автомобіль та реєстраційні документи на нього, та користувався машиною з зазначеної дати. Згідно постанови від 29.12.2015 року про закриття кримінального провадження, слідчим Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення закрито кримінальне провадженні внесене до ЄРДР від 25.10.2014 року за ознаками ч.2 ст.186 КК України за повідомленням ОСОБА_6 за фактом відкритого заволодіння групою невідомих осіб грошовими коштами в розмірі 250 грн. та мобільним телефоном в місті Краматорську під час зустрічі для переоформлення автомобіля ОСОБА_6 , його сина ОСОБА_7, з однієї сторони , та власника автомобіля ОСОБА_3 і невідомого чоловіка, з іншою сторони.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є проводіношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач набув грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, передавши у користування та власність автомобіль ЗАЗ DAEWOO, модель Т 13110 ЗНГ, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав підставою позову ст. 1212 ЦК України, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну правову оцінку. Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення про скасування оскаржуваного рішення. Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.308 ЦПК України та роз'яснень що містяться у п.18 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12, що законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, а тому апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно зі статтею 308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена в касаційного порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяті днів з дня набрання чинності.

Судді: