Єдиний унікальний номер 341/1579/15-ц
Номер провадження 2/341/60/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Галицький районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді - Гаполяка Т.В.

секретаря - Томин Л.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

в м. Галичі, у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особистою приватною власністю майна придбаного в шлюбі, поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_6, третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, збільшивши позовні вимоги просить суд:

-визнати за нею право особистої власності на квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл.;

-припинити право власності відповідача на спірну квартиру;

-провести поділ грошовий коштів, розміщених на депозитних рахунках в кредитній спілці «Галицька» за договорами: № 155 Д від 05 травня 2006 року в сумі 15 000 грн., № 156 Д від 05 травня 2006 року в сумі 15 000 грн., № 157 Д від 05 травня 2006 року в сумі 8 000 грн., на загальну суму 38 000 грн. в спосіб стягнення з відповідача ? частини таких, що становить 19 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 вересня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Такий розірвано рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2011 року. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

В 2015 році звернулась з проханням до батьків продати їх квартиру спірну. Однак такі повідомили, що формально власником такої є відповідач.

Зазначає, що після одруження відповідач запропонував їй придбати спірну квартиру. Оплату за придбану квартиру відповідач повинен був здійснити за рахунок отриманого кредиту. Однак, після укладення Договору у видачі такого йому було відмовлено.

Після цього кошти за квартиру були сплачені її батьками третіми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Використані заощадження батька в сумі 3 757 Доларів США та 13 616 грн. 93 коп. Також батьком були позичені кошти в сумі 1 000 доларів США. На підтвердження оплати батьками, продавцем квартири складені відповідні розписки.

Вважає, що спірна квартира є її особистою власністю, оскільки придбана за кошти її батьків третіх осіб.

Окрім цього, відповідач у період шлюбу розмістив на депозитних рахунках у КС «Галицька» заощадження в розмірі 38 000 грн. Дані кошти є спільним майном подружжя і підлягають поділу.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Додатково пояснила, що в період шлюбу відповідач контролював використання коштів їх сімєю. Таких завше бракувало і її батьки матеріально допомагали. Зокрема в період шлюбу відповідач поміняв 5 машин. Різницю між ціною проданої та придбаної нової компенсовували її батьки. Відповідач мав намір організувати приватну лабораторію, оскільки по спеціальності є зубним техніком, однак даним питанням займалась її мати та несла відповідні витрати. Про наявність заощаджень у відповідача в період шлюбу їй не було відомо. Фактично квартира не придатна для проживання, оскільки в такій після побудови будинку не проведено ремонт, встановлено лише вікна та вхідні двері. До часу звернення до суду доступ до квартири мали та користувались такою вона та її батьки. Однак, після предявлення позову відповідач змінив вхідний замок. Просила позов задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився. Ухвали суду про обовязкову явку в судове засідання для дачі особистих пояснень не виконав.

Представники відповідача адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_3 позов заперечили. Заперечуючи позов покликались на те, що квартира придбана в шлюбі і кошти за таку сплачені особисто відповідачем. В дійсності, для оплати за квартиру відповідач мав намір отримати в банку споживчий кредит, однак у видачі такого йому було відмовлено. Працюючи зубним техніком відповідач оперативно зібрав кошти в спосіб отримання авансів за майбутні замовлення та розрахувався за квартиру. Подали заяву про застосування строків позовної давності. Просили відмовити в позові з огляду на сплив строку позовної давності.

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримала. Зазначила, що відповідач є її колишнім зятем. В період шлюбу повідомив про намір придбати спірну квартиру у ОСОБА_8 Оплату за квартиру мав намір здійснити за рахунок отриманого кредиту. 12 грудня 2005 року продавець ОСОБА_8, їх дочка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_6, вона та її чоловік ОСОБА_5 разом знаходились у нотаріуса ОСОБА_9, де укладався Договір купівлі-продажу спірної квартири. Після укладення Договору усі пішли у Галицьке відділення банку «Прикарпаття», де ОСОБА_6 мав намір отримати кредит, однак у відділенні банку останній повідомив, що йому відмовлено у видачі такого. Після цього вона та чоловік порадившись, маючи можливість позичити подружжю кошти на купівлю квартири, вирішили використати свої заощадження. Цього ж дня чоловіком знято заощадження в розмірі 3 757 Доларів США та передано покупцю, у звязку з чим остання склала розписку. В подальшому чоловік зняв з рахунку у банку свої гривневі заощадження, які також передали продавцю. Окрім цього чоловік позичив у знайомого 1 000 Доларів США, які передали продавцю. ОСОБА_8 при отримані коштів складались відповідні розписки. При передачі коштів продавцю, визначили що вона та чоловік оплачують за квартиру, яка повинна належати їх дочці ОСОБА_1 Відповідач гарантував, що поверне їм надані кошти. У неї та в чоловіка були сподівання на повернення ОСОБА_6 внесених за квартиру коштів, однак такий в подальшому не повертався до цієї розмови. З часу купівлі квартири її чоловіком встановлено вхідні двері. Інших ремонтних робіт проведено не було. Такою вони користувались до серпня 2015 року. Після звернення з позовом до суду відповідачем змінено замок у вхідних дверях.

Третя особа ОСОБА_5 позов підтримав. Також підтримав пояснення третьої особи ОСОБА_4, зазначивши, що дружина надала повні пояснення щодо обставин справи, доповнень не було.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання, що в 2005 році домовилась про продаж спірної квартири з ОСОБА_6 Такий вартість квартири мав оплатити за рахунок кредиту. В день укладення Договору купівлі-продажу, а саме після укладення такого, вона, ОСОБА_1, ОСОБА_6, а також подружжя ОСОБА_4 пішли у Галицьке відділення банку «Прикарпаття», де ОСОБА_6 мав отримати кредит. Кредиту він не отримав. Після цього ОСОБА_5 отримав у даному банку свої заощадження та передав їй. Вона зрозуміла, що подружжя ОСОБА_5 оплачує за квартиру, яка повинна належати їх дочці. Решту коштів їй передали також подружжя ОСОБА_5. При передачі коштів нею складались відповідні розписки. Щодо наявності домовленостей на предмет подальшого врегулювання фінансових питань між подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їй не відомо

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, приймаючи рішення по суті спору суд враховує наступне.

Пунктами 23 -24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам надано розяснення, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено що позивач та відповідач 20 вересня 2005 року зареєстрували шлюб. Такий розірвано рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2011 року. В шлюбі народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає разом з позивачем (а.с. 6).

12 грудня 2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл. Пунктами 2, 6 Договору купівлі-продажу квартири визначено що вартість даної квартири 48 500 грн. покупець зобовязаний сплатити за рахунок кредиту до 20 грудня 205 року. Дружина покупця - ОСОБА_10 надає згоду на купівлю даної квартири (а.с. 43).

Заявою від 12 грудня 20105 року ОСОБА_10 надала згоду на купівлю даної квартири ОСОБА_6 за ціну та на умовах на його розсуд за кошти за час перебування у шлюбі (а.с. 51).

Кредиту у банківській установі на купівлю квартири ОСОБА_6 не отримано, що визнається сторонами і в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доведенню.

Кошти на оплату за придбану квартиру в сумі 3 780 доларів США та 13 934 грн. надано третіми особами, що стверджується поясненнями таких, поясненнями свідка ОСОБА_8, копіями карточок вкладника, згідно яких, саме в день укладення Договору купівлі-продажу квартири 12 грудня 2005 року ОСОБА_11 знято суму вкладу 3 780 доларів США та в подальшому 28 грудня 2005 року знято 13 934 грн. (а.с. 10,11).

Суд критично оцінює наявні в матеріалах справи розписки ОСОБА_8 про отримання коштів в повному обсязі за продану квартиру від ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також показання свідка ОСОБА_8 щодо даної обставини, з огляду на наступне.

Показання свідка ОСОБА_8, по суті, були спрямовані на підтвердження тексту написаних нею розписок (а.с. 13,14). Однак, оцінюючи докази в їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_5 12 грудня 20105 року отримав суму вкладу готівкою в загальному розмірі 3 780,95 доларів США, з яких 3 757,20 доларів США сума вкладу та 23, 75 доларів США відсотки за вкладом. Суму 42,8 доларів США штрафу виплачено безготівковим способом (а.с. 10). Враховуючи наявні в суспільстві звичаї ділового обороту, отримавши по суті вклад «круглою сумою» в десятих, логічною є передача всієї суми продавцю. Однак, згідно розписки від 12 грудня 2005 року подружжя ОСОБА_5 передають ОСОБА_8 3 757 доларів США (а.с. 10). Решту 23,95 доларів США - нію Окрім цього, зміст розписки суперечить змісту укладеного цього ж дня Договору купівлі продажу. Зокрема, покупцем за договором купівлі продажу є ОСОБА_6 який і здійснив переддоговірну домовленість, однак в розписках ОСОБА_8 стверджує продаж такої дочці ОСОБА_5 ОСОБА_10 Вбачається, що розписки складені при підготовці справи до суду при поверхневій оцінці інших доказів.

Щодо режиму коштів, переданих подружжям ОСОБА_5 слід зазначити наступне. Не слід вважати передані кошти подружжям ОСОБА_5 особистою власністю позивача ОСОБА_1 Доказів на підтвердження даного факту зокрема укладення договору дарування таких судом не здобуто. Не здобуто також допустимих доказів на підтвердження факту купівлі-продажу спірної квартири подружжям ОСОБА_5 та подальшого дару такої їх дочці.

З урахуванням пояснень третіх осіб, здобутих в судовому засіданні про те, що у них були сподівання на повернення ОСОБА_6 внесених за квартиру коштів, такі слід вважати позикою.

Позовні вимоги, зокрема припинити право власності відповідача на спірну квартиру по суті вказують на визнання позивачем права власності відповідача на квартиру, з огляду на наступне.

Власність у особи виникає з моменту набуття, який визначений ст. 334 ЦК України. Підстави припинення права власності визначені ст. 346 ЦК України. Припинення права власності можливе лише у особи власника. Якщо особа не є власником, зокрема майно є особистою власністю одного з подружжя, припинення права власності у іншого неможливе, оскільки дана особа не є і не була власником.

Відтак спірну квартиру слід віднести до спільної сумісної власності подружжя, яка підлягає поділу.

При поділі спільного майна подружжя суд застосовує принцип рівності.

За відсутності доказів можливості реального поділу спірної квартири, суд визначає ідеальні частки кожного та залишає спірну квартиру у спільній частковій власності.

Розірвання шлюбу не припиняє режиму майна - спільна сумісна власність.

Початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2 ст. 72 СК).

З огляду на те, що після розірвання шлюбу включно до серпня 2015 року позивач користувалась майном, відтак строки давності звернення до суду з позовом не порушені.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам надано розяснення, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Судом встановлено, що у власності подружжя перебували кошти розміщені відповідачем на депозитних рахунках в Кредитній спілці «Галицька» за договорами: № 155 Д від 05 травня 2006 року в сумі 15 000 грн., № 156 Д від 05 травня 2006 року в сумі 15 000 грн., № 157 Д від 05 травня 2006 року в сумі 8 000 грн. (а.с. 75 -81). Строк вкладів 08 травня 2007 року (п. 1.1. Договорів). Судом не здобуто доказів на підтвердження наявності даного майна на час припинення шлюбних відносин, розгляду справи в суді. Відтак, в позові в частині поділу такого слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в частині задоволених позовних вимог в розмірі 542 грн. 74 коп. сплачений позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 62, 63, 64, 208, 209, 212-215, 218, 294, 295 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 63, 65, 70 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однокімнатну квартиру загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл.

Виділити ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність ? (одну другу) ідеальну частку однокімнатної квартири загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл.

Виділити ОСОБА_6 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність ? (одну другу) ідеальну частку однокімнатної квартири загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл.

Однокімнатну квартиру загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Майдан Різдва, 11А/29, м. Галич, Івано-Франківської обл. залишити у спільній частковій власності.

В позові в частині вимоги поділу грошовий коштів, розміщених на депозитних рахунках в кредитній спілці «Галицька» в спосіб стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 ? (однієї другої) частини таких, що становить 19 000 (девятнадцять тисяч) грн.

-відмовити.

Cтягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 542 (пятсот сорок дві) грн. 74 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_12