№ 556/129/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10.03.2016 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1

В судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач ОСОБА_1 самовільно, без дозволу власника вселився у житловий будинок, який позивач успадкував після смерті батьків, та створює власнику перешкоди у користуванні майном - займає будинок, погіршує його стан, псує, надає для проживання стороннім особам. На вимогу усунути перешкоди та звільнити будинок відповідач не реагує, що змусило ОСОБА_1 звернутись до суду. Просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, будучи належно повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання двічі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про перенесення часу судового розгляду не клопотали, пояснень чи заперечень на позов не надали. У зв'язку з викладеним, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи на наявних у ній доказах.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, серії НОМЕР_1, виданим 15.07.2011 року.

Як вбачається зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.386 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку використовує його для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Аналогічно, як вбачається зі ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними положеннями міжнародного права.

Разом з тим, позивачем надано належні докази того, що відповідачем всупереч вимогам вказаних нормативних актів створено перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні належним ОСОБА_1 майном. Ці перешкоди полягають у фізичному зайнятті житлового будинку, використанні його для проживання відповідача та інших осіб, зберігання майна відповідача, що обмежує права позивача та членів його сім'ї. Дана обставина, крім пояснень позивача, підтверджується також і відеозаписом від 01.11.2015 року

Також судом встановлено, що між власником житлового будинку позивачем ОСОБА_1 та відповідачем не існує будь-яких договірних взаємовідносин щодо користування житловим будинком.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном.

Верховний Суд України у постанові по справі №6-92 цс15 від 27.05.2015 року висловив правову позицію, згідно з якою передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.319, 386, 391 ЦК України, ст.ст.15, 202, 209-212 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 для чого виселити ОСОБА_3 із вказаного будинку без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесенні ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн.. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за заявою позивача, Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не

скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

Головуюча: