АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/ 5464/16 Головуючий 1-ї інстанції - -ОСОБА_1
Категорія : відшкодування шкоди.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди; зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання спадкового майна та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те, що він мешкає разом з дружиною, двома малолітніми дітьми та престарілим батьком у двокімнатній ізольованій квартирі.

У червні 2015 року з дружиною та дітьми виїхав до дачного будинку, а коли повернувся до квартири провідати батька, виявив зникнення пральної автоматичної машини «Самсунг», кухонного комбайну «Бош», а також меблевої шафи, які придбав за власні кошти, про що було повідомлено органам міліції.

Слідчими органами було встановлено, що вказане майно, без повідомлення, забрала його рідна сестра ОСОБА_3, яке на його неодноразові вимоги на теперішній час не повернула. У разі неможливості повернення вказаного майна, просив стягнути на його користь 19 000 грн.

Також вважав, що своїми діями ОСОБА_3 спричинила йому моральні страждання, які оцінив у 3 500 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала та звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 в якому просила зобов'язати останнього повернути їй з незаконного володіння та утримання тостер «Тефаль», кондиціонер «Деккер», ? частину меблевої стінки «Вікторія» у належному зовнішньому вигляді, а при неможливості повернення вказаних речей стягнути з відповідача на її користь суму витрат, понесених за утримання майна у розмірі 2 532 грн.

Крім того, просила стягнути з ОСОБА_2В на її користь суму витрат , яка була витрачена на лікування та реабілітацію батька в сумі 5 796 грн., а також моральну шкоду - 12 000 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2016 року в задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для розгляду до того ж суду в іншому складі., а також стягнути на його користь судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, неповне з'ясування обставин справи та неповноту дослідження доказів.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 10 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи.

Судом встановлено, що сторони є рідними братом та сестрою між якими склалися неприязні стосунки.

14.09.2015 року постановою СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВ У в Харківській області закрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_2 про викрадення з його квартири майна у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення, оскільки допитаний батько сторін ОСОБА_4 пояснив, що спірне майно пральну машинку «Самсунг», кухонний комбайн «Бош» та шафу належало йому на праві власності і яке він подарував своїй доньці ОСОБА_3 (а.с.10).

Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Оскільки, в порушення вказаних вимог закону, ОСОБА_2 не надав до суду доказів, що спірне майно, яке перебуває у відповідача ОСОБА_3, належить йому на праві власності та ним придбалось суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні його позову.

Наданим до суду копіям документів на пральну машину та кухонний комбайн, а також гарантійний талон дана належна оцінка про те, що вони не можуть служити доказом належності та придбання вказаних речей саме ОСОБА_2, оскільки реквізити цих документів не містять посилань на власника майна.

Крім того, ОСОБА_2 не заперечував той факт, що все спірне майно придбане до смерті матері, використовувалось батьком, померлою матірю та ним, які мешкали разом в квартирі АДРЕСА_1.

З огляду на зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 в частині витребування майна або стягнення компенсації його вартості, а також відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд виходив з того, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Позивачем ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження спричинення такої моральної шкоди.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Позивач ОСОБА_2 будь яких доказів, які б спростовували висновки суду не надав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення суду відповідачем ОСОБА_3 не оскаржується, а тому колегією суддів не переглядається.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою апеляційної інстанції законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -