Справа № 214/362/16-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 березня 2016 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання спільної сумісної власності та поділ майна подружжя. За твердженням позивача ОСОБА_2 з листопада 2005 року по 07.06.2014 року вона проживала з відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. За час сумісного життя однією сімєю у неї з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 13.04.2012 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Факт сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 15.11.2015 року по 07.06.2014 року встановлено рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.12.2015 року по справі №345/4402/15-ц. За час спільного сумісного проживання з відповідачем ними було набуте майно, а саме: автомобіль марки «BMW», модель 740, д/н НОМЕР_1, 2007 року випуску; автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску; автомобіль НОМЕР_3, 2006 року випуску; автомобіль НОМЕР_4, 2005 року випуску; квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 86,1 кв.м.; земельна ділянка площею 0,097 га за кадастровим номером :04:001:0366, (реєстраційний номер обєкта нерухомості 08) розташована за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська. Крім того, відповідач є учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Шенборн», яке знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська Бічна, буд. 8, корпус А, та було зареєстровано в 12.05.1999 році, статутний капітал якого був сформований за час їхнього спільного проживання однією сімєю та становить 2 000 000 грн. А тому корпоративні права у вигляді внеску до статутного капіталу відповідача, який становить 1 600 000 грн., також слід вважати набутим за час спільного сумісного проживання. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, крім того відповідач не здійснює оплату аліментів на утримання їх дітей у достатньому розмірі, один з яких є інвалідом та перебуває повністю на її утримані, у звязку з цим позивач вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

ОСОБА_2 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно: автомобіль марки «BMW», модель 740, д/н НОМЕР_1, 2007 року випуску; автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску; автомобіль НОМЕР_3, 2006 року випуску; автомобіль НОМЕР_4, 2005 року випуску, а також просить накласти арешт на: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,097 га за кадастровим номером :04:001:0366, розташованою за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська, стверджуючи при цьому, що майно було придбане сторонами під час шлюбу, однак їй відомо, про намір відповідача продати житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд вважає, що заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, автомобілі, на які заявник просить накласти арешт не належить відповідачу, а також в заяві не вказано, де знаходяться зазначені автомобілі.

В свою чергу до позовної заяви додано заяву про забезпечення доказів, в якій ОСОБА_2 просить витребувати технічні паспорти на вказані автомобілі, що також свідчить про відсутність у заявника відомостей про належність відповідачу вказаного в заяві майна (а.с.15-16).

Крім того, згідно інформаційної довідки №51206170 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.12.2015 року, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 86,1 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 89 від 22.01.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, належить на праві приватної власності ОСОБА_7, номер запису про право власності 8465294, дата та час державної реєстрації 22.01.2015 року (а.с.8-9).

Відсутність зазначених відомостей у заяві ОСОБА_2 позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття цих заходів забезпечення позову, шляхом накладенні арешту на квартиру та автомобілі, може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі та квартиру, які зазначені в заяві, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно змісту п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір, предметом якого є земельна ділянка площею 0,097 га, за кадастровим номером :04:001:0366, (реєстраційний номер обєкта нерухомості 08), яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська, яка згідно інформаційної довідки №51788013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2016 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Разом з тим, згідно змісту запису про інше речове право №5064569 від 21.03.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено договір суперфіції №272 від 21.03.2014 року, строк дії договору до 21.03.2015 року, з правом пролонгації, відносно земельної ділянки площею 0,097 га, за кадастровим номером :04:001:0366, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська.

Відповідно розяснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що є всі підстави припускати, що не вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси позивача, відповідача та інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів, а також відповідність забезпечення позову, який просять застосувати позивач, позовним вимогам, та вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки площею 0,097 га, за кадастровим номером :04:001:0366, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська, і яка згідно інформаційної довідки №51788013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2016 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3, оскільки такий вид забезпечення позову не порушить право суперфіціарія (правокористувача) ОСОБА_8, а саме право забудови земельної ділянки останнім та не призведе до незворотних наслідків.

Керуючись ст. ст. 151- 153 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження земельної ділянки площею 0,097 га, за кадастровим номером :04:001:0366, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільській район, с/рада Щасливська, і яка згідно інформаційної довідки №51788013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2016 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_5), який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 1/30.

В іншій частині вимог викладених в заяві відмовити.

Копію ухвали для виконання направити Саксаганському відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення 22 березня 2016 року та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали після її виконання направити ОСОБА_3 (м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 1/30).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя О.І. Євтушенко