Справа № 462/3768/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в:

Позивачка в липні 2016 року звернулася до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 втратившим право користування квартирою №115 у будинку № 15 по вул.Каховській у м.Львові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є основним квартиронаймачем у даній квартирі і в такій ще зареєстовано шестеро осіб: її доньки - ОСОБА_3, ОСОБА_4 і внуки - ОСОБА_5-А.О., ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також відповідач, який на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з її донькою ОСОБА_4 В жовтні 2014 року відповідач добровільно залишив спірне житло, і з того часу в спірному жилому приміщенні не появляється та не приймає участі в утриманні такого, тобто більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому на підставі ст.71 ЖК України втратив право користування такою.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що відповідач, проживаючи у спірній квартирі зловживав спиртними напоями, вчиняв насильство в сімї, через що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. У жовтні 2014 року він залишив спірне житлове приміщення, забравши із такого всі свої речі і з того часу в спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої. Ствердила, що перешкод в користуванні квартирою ніколи і ніхто йому не чинив. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивачки, свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 61,5 кв.м належить Львівській міській раді і у такій зареєстровано семеро осіб: позивачка ОСОБА_1, її доньки - ОСОБА_3, ОСОБА_4, внуки - ОСОБА_4 Катерина-Анастасія Олександрівна, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та колишній зять ОСОБА_2 /а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.07.2004 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.07.2004 року зроблено запис за №326 /а.с.6/.

З листа Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області вбачається, що ОСОБА_2, 09.06.1969р. народження за 2014 рік сім разів притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП /а.с.7/.

Також судом встановлено, що у жовтні 2014 року відповідач добровільно залишив вказану квартиру, забравши із такої свої речі, і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої.

Дане стверджується актами ЛКП „Сигнівка від 03.06.2016р., від 09.07.2015р., від 05.08.2015р. /а.с.9-11/, а також показами позивачки, свідка ОСОБА_8, яка в судовому засіданні ствердила, що близько двох років відповідач в спірному житлі не проживає і перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив.

Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже близько двох років не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 Житлового кодексу України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст.71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.

У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач з жовтня 2014 року не користується квартирою №115 у будинку № 15 по вул.Каховській у м.Львові без поважних причин, тобто понад визначений ст.71 ЖК України шестимісячний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не виписався із такого, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати ОСОБА_2 втратившим право користування спірним житловим приміщенням.

В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551грн. 20 коп. судового збору та 100 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, а всього 651 грн. 20 коп. судових витрат.

На підставі ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України і керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування квартирою №115 у будинку № 15 по вул.Каховській у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1 651 грн. 20коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: