Провадження № 2/537/1147/2016
Справа № 537/3368/16-ц
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2016 р. м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В., за участю секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :
30.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь для її утримання на період навчання, щомісячно у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (заробітку), починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання в травні 2020 року. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є єдиною дитиною ОСОБА_2 . На даний час ОСОБА_1 є повнолітньою, але навчається на платній основі на денному відділенні в Університеті Луїзіани, Лафаєтт Сполучених Штатів Америки. Позивач не має власного джерела доходу, а мати, яка її утримує є пенсіонером, отримує пенсію 1414 грн. на місяць. Тому ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює. Відповідач добровільно не надає їй матеріальну допомогу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд їх задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача щомісячно в розмірі ? частки від його доходів, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання в травні 2020 року. Проте суду не було подано письмової заяви про зменшення позовних вимог, як того вимагає ст. 27, ст.119 ЦПК.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача, аліментів щомісяця в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення ОСОБА_1 23 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнав, що ОСОБА_1 є повнолітньою донькою відповідача. Разом з тим стверджував, що мати та інші родичі позивача мають можливість її утримувати та оплачувати навчання. Представник відповідача просив врахувати при визначенні розміру аліментів, що ОСОБА_2 служить в Збройних Силах України за контрактом, а тому його дохід є тимчасовим. Також просив врахувати, що у ОСОБА_2 на утриманні знаходиться його непрацездатна матір ОСОБА_3 , яка має похилий вік.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має батька ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 16.01.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м. Кременчука.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.11.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_4

ОСОБА_1 має постійне зареєстроване місце проживання разом з матір`ю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою №1771/32, виданою 02.06.2016 року ТОВ «Добробит».

ОСОБА_1 навчається в школі архітектури та дизайну в Університеті Луїзіани, Лафаєтт за спеціальністю оформлення інтер`єру з січня 2016 року. Термін навчання триватиме до кінця травня 2020 року, що підтверджено довідкою, виданою 04.05.2016 року школою архітектури та дизайну в Університеті Луїзіани, Лафаєтт.

Мати позивача ОСОБА_4 є пенсіонером, яка знаходиться на обліку в Кременчуцькому об`єднаному ПФУ у Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років працівникам освіти, яка складає за період з січня 2016 року по червень 2016 року включно - щомісячно 1414,60 грн., разом за цей період 8487,60 грн., що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , видане 08.11.2010 року Пенсійним фондом України, довідкою №1904, виданою 14.06.2016 року Кременчуцьким об`єднаним УПФУ в Полтавській області.

Батько позивача відповідач ОСОБА_2 є капітаном Збройних Сил України. 28.01.2016 року відповідно до Указу Президента №України «Про проведення часткової мобілізації» призваний Кременчуцьким об`єднаним міським військовим комісаріатом Полтавської області в Збройні Сили України, що підтверджено довідкою №4/351, виданою 25.05.2016 року Кременчуцьким об`єднаним міським військовим комісаріатом Полтавської області, контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах офіцерського складу (далі Контракт), посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , видане 17.03.2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , посвідченням офіцера НОМЕР_6 , виданим 02.03.2015 року т.в.о. начальника військової академії. За умовами, Контракт є строковим, укладений до закінчення особливого періоду, або до оголошення рішення про демобілізацію, але не менше одного місяця. Сторони зобов`язалися не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт.

Учасники процесу не заперечували, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, має єдину дочку ОСОБА_1 , яка знаходиться на утриманні матері та інших джерел доходу не має. Представник відповідача стверджувала, що ОСОБА_1 має незадовільний стан здоров`я, проте не подала медичної документації на підтвердження даного факту.

Сторони визнали, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України за заявою відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 не відраховуються, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України відповідач від обов`язку утримувати доньку ОСОБА_1 не звільнений, між сторонами не укладено договору про сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України, чи про припинення права на аліменти, згідно ст.190 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.10, ст.11, ст.60, ст.61 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з п.20 роз`ясненнь Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є повнолітньою дочкою відповідача ОСОБА_2 , яка не досягла 23 років та продовжує навчання, ОСОБА_1 не має власного доходу, а її батько є офіцером Збройних Сил України, відповідно отимує постійний дохід та може надавати матеріальну допомогу, тому між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації обов`язку батьків по утриманню їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник не заперечували можливість надання повнолітній доньці ОСОБА_1 матеріальної допомоги. Відповідачем та його представником оскаржувався лише розмір аліментів, які підлягають стягненню.

Так, ч. 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлюючи можливість відповідача ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці ОСОБА_1 та розмір аліментів, суд враховує, що ОСОБА_1 навчається в університеті США, власного доходу не має. Мати, яка її утримує, отримує пенсію щомісячно 1414 грн. Разом з тим батько ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я та матеріальне становище, не має на утриманні інших осіб.

Доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 має на утриманні мати похилого віку є необґрунтованими.

Так, учасники процесу визнали, що відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від своєї матері ОСОБА_3 , і цей факт підтверджений паспортними даними про місце реєстрації відповідача та його матері.

Непрацездатність особи визначається за медичними та віковими критеріями.

Потреба в матеріальній допомозі це нестача грошових коштів, необхідних для забезпечення основних соціальних і культурних потреб особи та визначається залежно від наявності чи відсутності у неї прожиткового мінімуму.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Суду не було подано докази на підтвердження тяжкого стану здоров`я ОСОБА_3 чи інших обставин, внаслідок яких вона потребує сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.
У разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат за віком не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму (Постанова КМУ від 18 вересня 2004 р. № 1215 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення»)
Відповідач та його представник не подали суду докази, що отримані ОСОБА_3 доходи є меншими за прожитковий мінімум. Не подали суду докази, що відповідач утримує свою мати ОСОБА_3 , і що остання потребує стороннього утримання.
З огляду на наведене, відповідно до ст.10, ст.11, ст.60, ст.61 ЦПК України, суд не вбачає підстав вважати, що відповідач ОСОБА_2 утримує свою мати ОСОБА_3 .

Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує в зв`язку з цим допомоги, за умови можливості надання такої допомоги є порушенням батьківського обов`язку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як повнолітньої дочки, що продовжує навчання, аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) , починаючи з дня звернення до суду з позовом 30.06.2016 року на період навчання і до досягнення ОСОБА_1 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 182, 187, 188, 189, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ), аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 30.06.2016 року на період навчання, але не більше ніж до 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.