Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1000/16-ц
Номер провадження 2/540/307/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Павлівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 27 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у липні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 березня 1996 року померла її мати ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу спадщини, крім будинку, ввійшло також право на земельну частку (пай) розміром 6, 45 га з земель колективної власності колишнього КСП «Павлівка», що розташована на території Павлівської сільської ради. Вона належним чином прийняла спадщину після померлої матері, оформила спадщину на будинок, який в послідуючому продала, але оскільки відсутній у неї оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) Машівською ДНК 13.07.2016р. відмовлено у видачі свідоцтва. У звязку з наведеним, позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Павлівка» на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області розміром 6, 45 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після померлої матері.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи без його участі, відповідач позов підтримує, третя особа покладається на розсуд суду (а.с. 23, 37).

Суд, заслухавши представників позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 18 березня 1996 року померла ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до статті 549 ЦК, 1963 року, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 529 ЦК, 1963 року її спадкоємцем першої черги за законом є дочка ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Коваленко) ОСОБА_5, позивач у справі (а.с.8-9), яка належним чином прийняла спадщину, що підтверджується її заявою зареєстрованою в Машівській ДНК 27.09.1996р. Інші спадкоємці, які б прийняли чи відмовилися від прийняття спадщини відсутні, про що свідчать копії документів зі спадкової справи (а.с. 41-49).

З наданих позивачем документів вбачається, що її померла мати за життя була включена до списку осіб, які мали право на земельну частку пай під № 421 на території Павлівської сільської ради, що видно з довідки цієї ради № 02-41/48 від 18.04.2016р. (а.с. 11). Вказаний факт підтверджується я також копією Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Павлівка» Додатком № 1 в якому є список громадян-членів КСП, в якому під номером 421 рахується ОСОБА_4. В самому акті його державна реєстрація відсутня, в той час на списку виконано надпис, що він зареєстрований під № 1 від 28.12.1996р. (а.с. 56-64).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім сертифіката, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004р., сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 6 ЗК України, 1990 року, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину.

Частинами 1, 2 ст. 23 ЗК 1990 року передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_2 народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Статтею 22 цього Кодексу визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Як видно з розпорядження голови Машівської РДА від 01.04.1997р. № 113, розмір земельної частки (паю) на території КСП «Павлівка» складає 6, 45 умовних кадастрових гектарів (а.с. 52). Правонаступник КСП «Павлівка» - дочірнє підприємство ВАТ «Кошманівське РП Агрофірма Павлівка» визнано банкрутом, а тому 24.11.2005р. його державна реєстрація припинена (а.с. 51, 53-55).

В той час, нотаріусом постановою від 13.07.2016р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Павлівка», так як не надано правовстановлюючий документ сертифікат (а.с. 10).

За таких обставин, враховуючи відсутність правовстановлюючого документу, зокрема сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя померлої ОСОБА_4, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскільки ОСОБА_4, яка померла 18 березня 1996 року була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) з земель КСП «Павлівка» на території Павлівської сільської ради, але до державної реєстрації Державного акту на право колективної власності на землю померла, в той час набуте нею за життя майнове право на земельний пай може були предметом спадкування, це її право ніким не оспорюється, але відсутній правовстановлюючий документ на це право, при цьому, позивачу, як єдиному її спадкоємцю, відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у звязку з чим за позивачем слід визнати право на вищезазначену земельну ділянку площею 6, 45 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування після померлої матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 81 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3 до Павлівської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну ділянку площею 6, 45 умовних кадастрових гектарів з земель колективної власності колишнього КСП «Павлівка» розташованої на території Павлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої 18 березня 1996 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 28 вересня 2016 року

Суддя :