АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2510/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Гринь Костянтина Андрійовича - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.03.2008 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № KIN0AE000058001, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 21 896,90 доларів США на термін до 20.03.2013, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених в кредитному договорі. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 20 травня 2015 року має заборгованість у сумі 91 907,78 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом - 23 050,92 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 474,06 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 617,91 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59 377,12 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: 11,76 доларів США - штраф (фіксована частина); 4 376,00 доларів США - штраф (процентова складова), яку позивач просить стягнути.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції невірно застосовані норми закону про позовну давність. Вважає, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, який у відповідності до вимог статей 252, 257 ЦК України повинен обчислюватись з дати остаточного погашення кредиту, тобто з 20 березня 2013 року. Судом також не враховані положення п. 17.1.7 кредитного договору, в яких передбачено відкриття кредитної лінії на суму 11 415,63 доларів США з метою виконання позичальником умов договору про сплату чергових страхових платежів. Так як відповідачем страхові платежі самостійно не здійснено, тому до суми заборгованості включені кредитні кошти, передбачені на сплату страхових платежів.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти доводів скарги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем подано позов в частині вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом за період, який виник до 03.06.2012 зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача. В частині вимог про стягнення заборгованості за період з 03.06.2012 до 20.05.2015, суд першої інстанції виходив із недоведеності вимог.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2008 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено Кредитно-заставний договір № KINOAE000058001 (а.с.12), за умовами якого банк зобов'язується надати позичальникові кредит у розмірі 21 896,90 доларів США (частина кредиту в розмірі 21 252,51 доларів США надається з метою придбання позичальником Автомобіля; частина кредиту в розмірі 212,53 доларів США надається з метою оплати перших страхових платежів за Договором страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 6,81 доларів США надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному Реєстрі; частина кредиту в розмірі 425,05 доларів США надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі Кредиту) строком до 20.03.2013 зі сплатою 10,56% річних, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору з 10 по 15 число кожного місяця.

Позичальником підписані вищезазначені базові умови кредитно-заставного договору та графік погашення кредиту (а.с. 12 зворот, а.с. 13).

Факт укладення кредитного договору на зазначених базових умовах та отримання коштів не заперечувала відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні та підтверджується її перепискою до Шевченківського відділення філіалу «Київського РУ» Приватбанку» (а.с. 120, 121).

Із поданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем останній платіж по поверненню суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами здійснено 15 квітня 2009 року.

Узв'язку з порушенням позичальником строків повернення кредиту, що встановлені договором та виникненням заборгованості кредитор,пред′явив 09 червня 2015 року позов до суду про стягнення заборгованості за договором, яка розрахована станом на 20.05.2015 і складає суму 91 907,78 доларів США, з яких заборгованості за кредитом - 23 050,92 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 474,06 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 617,91 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59 377,12 доларів США, а також штрафи відповідно до Договору: 11,76 доларів США - штраф (фіксована частина); 4 376,00 доларів США - штраф (процентова складова) (а.с. 4-6).

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів в обґрунтування своїх доводів (заперечень), колегія суддів, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Із умов кредитного договору вбачається, що кредит надається строком до 20 березня 2013 року, до закінчення якого позичальник зобов′язується щомісячно з 10 по 15 число кожного місяця повертати кредит та проценти за користування кредитом. Графіком погашення сторонами встановлено періодичність та розмір платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом включно до 20 березня 2013 року (а.с. 13).

Судом встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту № 028/25-237 від 12.05.2008 належним чином не виконує в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами. Останній платіж по поверненню суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідачем здійснено 15 квітня 2009 року.

Таким чином, зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України та не позбавляє ПАТ «ПриватБанк» права на отримання цих сум в межах строку кредитного договору, тобто до 20 березня 2013 року.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до частини 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За наведених обставин, пред′явлений 09 червня 2015 року до суду позов з визначеним строком виконання договору до 20 березня 2013 року поданий позивачем в межах загальної позовної давності.

Разом з тим, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 15 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника.

У разі пред'явлення банком вимог до боржника більше ніж через три роки після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень статті 257 ЦК України вимоги вважаються поданими поза межами позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи останній платіж по поверненню суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідачем сплачено 15 квітня 2009 року, а тому днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до боржника буде 16 квітня 2009 року, тоді як позов щодо стягнення сумарної заборгованості по щомісячних платежів пред'явлено 09 червня 2015 року. Таким чином, частина вимог за період, який виник до 09 червня 2012 року виходить за межі встановленої тривалості загальної позовної давності у три роки.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності (а.с.129-131).

Аналізуючи умови договору та зміст правових норм, колегія суддів приходить до висновку про стягнення на користь позивача заборгованість за невиконання кредитного зобов′язання за період з 15 червня 2012 року по 20 березня 2013 року включно в межах строку кредитного договору. Згідно графіку погашення за період з 15 червня 2012 року по 20 березня 2013 року сума заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом становить суму 4 878,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить суму 103 673,22 грн., з яких 4 596,22 доларів США - заборгованість за кредитом, 282,52 доларів США - заборгованості за процентами.

В іншій частині вимог за період, який виник до 15 червня 2012 року слід відмовити з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду без поважної причини, оскільки позивач у межах загального строку позовної давності, який обчислюється з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за останнім здійсненим платежем позичальником, не звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного інтересу, а представником відповідача зроблено заяву до винесення рішення про застосування позовної давності, що у відповідності до частини 4 вимог статті 267 ЦК України є підставою для відмови у позові в цій частині вимог.

Що стосується заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом - 617,91 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59 377,12 доларів США, а також штрафів відповідно до договору: 11,76 доларів США - штраф (фіксована частина); 4 376,00 доларів США - штраф (процентова складова), то колегія суддів вважає вказані вимоги недоведеними, виходячи з наступного.

Так, згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Із наданого позивачем умов кредитно-заставного договору № KINOAE000058001 від 21 березня 2008 року, в яких установлено комісію за користування кредитом, позовну давність тривалістю в п'ять років, відповідальність сторін та вирішення спорів не містять підпису відповідача. В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці умови розумів відповідач, в яких домовленості сторін щодо комісії за користування кредитом та сплати штрафних санкцій немає.

У зв'язку із цим такі умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 21 березня 2008 року, оскільки позичальником підписані лише базові умови кредитно-заставного договору та графік погашення кредиту (а.с. 12 зворот, а.с. 13).

За наведених обставин, в задоволенні вимог ПАТ «Приват Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом - 617,91 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 59 377,12 доларів США, а також штрафів відповідно до договору: 11,76 доларів США - штраф (фіксована частина); 4 376,00 доларів США - штраф (процентова складова) слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір заборгованості слід збільшити на суму 11 415,63 доларів США за рахунок відкриття позичальнику кредитної лінії на вказану суму з метою виконання умов договору про сплату чергових страхових платежів (п. 17.1.7 ) є помилковими, оскільки доказів укладення з ОСОБА_5 договору страхування та перерахування вказаної суми на рахунок страхової компанії позивачем не надано та матеріали справи не містять. Подана виписка по рахунку за період з 21 березня 2008 року по 16 жовтня 2015 року підтверджує лише видачу позичальнику загального розміру кредиту на суму 21 252,51 доларів США (а.с. 82).

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 036,73 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Гринь Костянтина Андрійовича - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4 878,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить суму 103 673,22 грн., з яких 4 596,22 доларів США - заборгованість за кредитом, 282,52 доларів США - заборгованості за процентами. В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на відшкодування сплаченого судового збору - 1 036,73 грн.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: