АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/965/16 Справа № 205/2342/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Басова Н. В. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с.41-55).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №DNU0GK00000884 від 23.10.2006 року в розмірі 26361,26 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 27.01.2015 року складає 418 880,42 грн., з яких: 24747,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 1382,86 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 144,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 87,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Також суд стягнув в рівних частках з ОСОБА_2 оги, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати в розмірі 3654,00 грн. (а.с.31-32).

Як на підстави апеляційній скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.41-55).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNU0GK00000884 від 23.10.2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав ОСОБА_2 оги кредит в сумі 36 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення 24.10.2021 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 23.10.2006 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №DNU0GK00000884/1, згідно умов яких, поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Позивач свої зобов'язання по договору виконав належним чином. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 27.01.2015 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 26361,26 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 27.01.2015 року складає 418 880,42 грн., з яких: 24747,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 1382,86 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 144,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 87,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 526,554,615,625,1050,1054 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки позичальник не виконав умови кредитного договору у повному обсязі, забезпеченого договором поруки.

До суду апеляційної інстанції справа надійшла у листопаді 2015 року. Розгляд справи неодноразово відкладався із-за неявки відповідачів. Лише у січні 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заявила клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке було задоволено ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2016 року (а.с.93).

Але листом №252/253-16 від 29.04.2016 року матеріали справи повернуті без виконання судової економічної експертизи у зв'язку з тим, що оплата експертизи не здійснена (а.с.109).

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, яка повідомлена про розгляд справи належним чином, в котре не з'явилися.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 жодним чином не спростовує факт наявності заборгованості за кредитом, її суму, не надає суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт повного чи часткового виконання ним своїх зобов'язань по договору.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Приведений позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору відповідає саме наявним фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав вважати його неналежним не вбачається, жодних спростувань його правомірності не приведено.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: