Справа № 426/381/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

07 квітня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з дійсним позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в період з 20 лютого 2002 року по 28 листопада 2014 року вона працювала головним спеціалістом відділу відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Луганську. Наказом від 28 листопада 2014 року № 296-к її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком згідно ст. 38 КЗпП України, пунктом 2 наказу про звільнення від 28 листопада 2014 року зазначені виплати, які необхідно нарахувати та виплатити їй при звільненні. Згідно довідки від 25 грудня 2014 року № 3458/07, виданої Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Луганську, зазначено, що сума, яка підлягає виплаті за листопад 2014 року, становить 20503,40 грн. Зазначеною довідкою також підтверджено наявність заборгованості ще й за жовтень 2014 року у розмірі 5727,44 грн. Тобто, загальна заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати, яка виникла з 01 жовтня 2014 року по 28 листопада 2014 року становить 26230,84 грн. і по теперішній час не погашена. Вона неодноразово зверталась усно до керівництва Управління з проханням виплатити заборгованість, але жодного позитивного відгуку вона не почула, та на момент подачі зазначеного позову нею були вчинені всі можливі передбачені чинним законодавством дії щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Також, з урахуванням положень ст. 117 КЗпП України, на її користь повинно бути стягнуто середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день винесення рішення, з розрахунку 279,39 грн. (середньоденна заробітна плата)х 331 (кількість робочих днів на час затримки), тобто 92478 грн. 09 коп., а також згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати» сума компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплат становить 9754 грн. 71 коп.

За клопотанням позивача 26.01.2016 року до участі у справі було залучено співвідповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, після чого позивач неодноразово уточнювала та збільшувала позовні вимоги, та згідно уточненої позовної заяви від 18.02.2016 року (а.с. 95-98), позивач предявляє вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Луганську лише в частині визнання протиправною бездіяльність зазначеного Відділення щодо невиплати їй заробітної плати, а заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 26230 грн. 84 коп., середній заробіток за час затримки виплат по день фактичного розрахунку, згідно заяви про збільшення позовних вимог від 31.03.2016 року (а.с. 140) в сумі 92478 грн. 09 коп. та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплат в розмірі 9754 грн. 71 коп. просить стягнути з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, оскільки вважає, що Відділення виконавчої дирекції у м. Луганську не є самостійною юридичною особою, оскільки не має самостійної майнової відокремленості, а утримується за рахунок коштів Фонду, тому є структурним підрозділом та входить до складу Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, яке і є розпорядником коштів. Окрім того, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську до теперішнього часу не перемістилося та не зареєстроване на території, яка контролюється державними органами України, діяльність свою не здійснює, та відповідно до Положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області усі суми заборгованості позивач вважає за необхідне стягувати саме з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, яке повинно відповідати по невиконаним фінансовим зобовязанням своїх структурних підрозділів. Окрім того, просить визнати протиправною бездіяльність Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області стосовно нездійснення покладених на нього обовязків щодо невжиття заходів з фінансування виплати заробітної плат працівника ВП Фонду СНВ в м. Луганську, яке входить до складу Управління та зобовязати підготувати відповідні платіжні доручення для здійснення замовлення відповідної суми коштів для виплати заборгованості із заробітної плат у загальній сумі 118532 грн. 04 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на заявлених вимогах, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в уточненій позовній заяві, наголосила, що суми заборгованості із заробітної плати, середній заробіток за час затримки виплат та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплат в розмірі повинні бути стягнуті саме з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, оскільки Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську не є самостійною юридичною особою, а входить до складу Управління. Відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ в м. Луганську, де вона працювала до виходу на пенсію, на даний час не здійснює свою діяльність, не переміщено з м. Луганська на територію, підконтрольну державним органам влади, а кошти, які мали бути виплачені їй, з рахунків Відділення були повернуті на рахунки Управління. Окрім того, вказала, що у листопаді 2014 року заробітна плата працівникам Відділення була виплачена саме Управлінням виконавчої дирекції Фонду у Луганській області. Просить суд задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, вказавши, що позивач не була працівником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування він нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, а перебувала у трудових відносинах саме з Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Луганські, яке є самостійною юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок в установі банку, свою печатку, таким чином усі питання щодо виплати заробітної плати працівникам відділення відноситься безпосередньо до компетенції Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську. Управління не має права розпоряджатися коштами, які надійшли на рахунки Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську, де працювала позивач, а лише затверджує кошторис на утримання відділення та його майна. На теперішній час Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську не здійснило переміщення з тимчасово непідконтрольної українській владі території, не здійснена зміна місцезнаходження відділення, евакуація працівників та вивезення майна і документації, не здійснено заходів щодо відкриття рахунків в органах державної казначейської служби на підконтрольній українській владі території, працівники відділення звільнені. Також вказала, що у листопаді 2014 року в умовах загострення військової ситуації, перерахування заробітної плати працівникам Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську було здійснено Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку на підставі листа та за дорученням Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську. Вважає, що питання щодо виплати заробітної плати працівникам відділення, зокрема позивачу, може бути розглянуте лише після проведення інвентаризації на підставі даних первинних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності після повернення під контроль відділення або переміщення відділення в населений пункт, на території якого орган державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Окрім того, належного розрахунку на момент звільнення позивача не здійснено. Зазначила, що стягнення коштів, як просить позивач, з Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську є неможливим, оскільки Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську не є структурним підрозділом Управління, а є самостійною юридичною особою, тому Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області є неналежним відповідачем. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську в судове засідання уповноваженого представника не направило, суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Луганська, судові виклики, оскільки згідно листа Луганської дирекції Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», листа Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в судове засідання уповноваженого представника не направило, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 20 лютого 2002 року по 28 листопада 2014 року працювала головним спеціалістом відділу відшкодування шкоди потерпілим відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, що підтверджується копією її трудової книжки серії БТ-І № 1610905 (а.с. 7-8).

Згідно наказу в.о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Луганській області ОСОБА_4, позивач звільнена 28 листопада 2014 року за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію за віком, за ст. 38 КЗпП України (а.с.9).

У відповідності до вищевказаного Наказу зобовязано в.о. начальника Луганського відділення ОСОБА_5 здійснити нарахування та виплату всіх нарахованих при звільненні ОСОБА_1 сум , в т.ч. виплатити їй надбавку за вислугу років на листопад по 28.11.2014 року включно у розмірі 30 відсотків до посадового окладу; надбавку за високі досягнення у праці на листопад по 28.11.2014 року включно у розмірі 50 відсотків до посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років; премію за підсумками роботи у жовтні поточного року у розмірі 35,5 відсотків до посадового окладу з урахуванням надбавок за вислугу років та високі досягнення у праці, премію за підсумками роботи у листопаді поточного року по 28.11.2014 року включно у розмірі 25 відсотків до посадового окладу з урахуванням надбавок за вислугу років та високі досягнення у праці; одноразову грошову допомогу при звільненні з роботи за власним бажанням, повязаному із виходом на пенсію за віком, враховуючи, що право на державне пенсійне забезпечення за віком наступило виключно у період перебування її у трудових відносинах з Луганським відділенням, - у розмірі десяти місячних посадових окладів, у відповідності до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, затвердженого постановою правління Фонду від 24.02.2004 року № 12 із змінами та доповненнями, в межах фонду оплати праці відділення.

Згідно довідки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську заборгованість позивачу з виплати заробітної плати за період жовтень-листопад 2014 р. становить 26230,84 грн. (а.с.10).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу проведення остаточного розрахунку при звільненні працівника. Правовідносини сторін врегульовані нормами трудового законодавства України.

Так, відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України роботодавцем працівнику повинні бути виплачені його середній заробіток за час затримки виплат по день фактичного розрахунку, якщо з вини власника, або уповноваженого ним органу суми, які належать йому до сплати, не було виплачено в зазначені строки та при цьому не виникає спору відносно їх розміру.

Оскільки до цього часу вказана сума заборгованості позивачу не сплачена, остання звернулась до суду з даним позовом та просить також стягнути середній заробіток за час затримки виплат по день фактичного розрахунку в сумі 92478 грн. 09 коп. згідно наведених у позові розрахунків.

Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року за № 159 сума компенсації згідно наданого позивачем розрахунку становить 9754 грн. 71 коп.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з Положенням про Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську, затвердженого наказом Управління ВД ФССНВ у Луганській області № 6 від 10.11.2000 року (із наступними змінами) - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську є робочим органом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; відділення є юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок в установі банку, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

У відповідності до ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 від 14.12.2015 року, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську області має ідентифікаційний код юридичної особи 25938888 та розташоване за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Карла Маркса, 45, відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення відсутні (а.с. 28-32).

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Виходячи з вимог вищевказаної статті, належним відповідачем у справі за вимогами про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Оскільки трудовий договір з Управлінням ВД ФССНВ у Луганській області ОСОБА_1 не укладала, перебувала у трудових відносинах з Відділенням ВД ФССНВ в місті Луганську, яке в установленому законом порядку не реорганізоване та не ліквідоване, а Управління ВД ФССНВ у Луганській області не є його правонаступником, зокрема, з питань проведення розрахунків із звільненими працівниками, тому саме Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську має бути належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Посилання позивача на ту обставину, що Відділення виконавчої дирекції у м. Луганську не є самостійною юридичною особою, оскільки не має самостійної майнової відокремленості, а утримується за рахунок коштів Фонду, тому є структурним підрозділом та входить до складу Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, яке і є розпорядником коштів спростовуються вищевказаними доводами, окрім того не знайшло свого підтвердження й посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що у листопаді 2014 року заробітна плата працівникам Відділення була виплачена саме Управлінням виконавчої дирекції Фонду у Луганській області, оскільки згідно листа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку від 06.02.2014 року № 06/144, вумовах загострення військової ситуації у листопаді 2014 року перерахування заробітної плати працівникам Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Луганську було здійснено відповідно до листа та за дорученням Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську від 23.10.2014 року № 3386/07 (а.с. 67-68).

Суд неодноразово розяснював позивачу її право на зміну та уточнення позовних вимог, яке було нею реалізоване, та позивач й у своєму уточненому позві і під час пояснень в судовому засідання однозначно наполягала на своїх вимогах щодо стягнення зазначених грошових сум саме з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області в особі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, тобто, як пояснила позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, фактично саме з Управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області, оскільки вважає, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську не є самостійною юридичною особою, а входить до складу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, яке й повинне відповідати за позовом.Безпосередньо до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Луганську позивач предявляє вимоги лише в частині визнання протиправною бездіяльність зазначеного Відділення щодо невиплати їй заробітної плати.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, в частині визнання протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки вимоги щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати предявлено до неналежного відповідача. З цих же підстав не підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправною бездіяльність Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області стосовно нездійснення покладених на нього обовязків щодо невжиття заходів з фінансування виплати заробітної плат працівника ВП Фонду СНВ в м. Луганську, яке входить до складу Управління та зобовязання підготувати відповідні платіжні доручення для здійснення замовлення відповідної суми коштів для виплати заборгованості із заробітної плат у загальній сумі 118532 грн. 04 коп., які є похідними від первісних вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та інших платежів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що вона не позбавлена права звернутися до суду із аналогічними вимогами, пред'явленими до належного відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст.ст. 21, 47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 1,3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Луганській області, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та про стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2016 року.

Суддя: А.С. Река