Справа № 454/1460/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Сокальський районний суд з позовом до ОСОБА_2 місцевої прокуратури (правонаступник прокуратури Сокальського району) та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2013р. на адресу Генерального прокурора України ним направлено заяву про кримінальне правопорушення. В заяві просив зареєструвати таку у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, відкрити кримінальне провадження за ст.ст. 364, 366, 367, 375 КК України відносно судді Сокальського районного суду Львівської області Фарини Л.Ю., яка зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересам служби при розгляді його позовної заяви від 19.11.2010р. не виконала вимог Конституції України, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», внаслідок чого постановила завідомо неправосудну ухвалу від 25.11.2010р. А також просив визнати його потерпілим. Листом від 24.07.2013р. Генеральна прокуратура вказану заяву направила для розгляду у прокуратуру Львівської області. Листом від 12.07.2013р. прокуратура Львівської області, заяву позивача направлено в.о. прокурора Сокальського району для організації розгляду відповідно до вимог КПК України. Листом від 07.08.2013р. в.о. прокурора Сокальського району повідомив позивача про розгляд його звернення. З покликанням на постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» роз»яснино, що виключне право перевірки законності судових рішень, діяльності суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Вказано на відсутність згідно ст. 214 КПК України у зверненні будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним зверненням не вбачається. Роз»яснино згідно ст. 303 КПК України право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до слідчого судді. Зазначає, що його заява не могла бути розглянутою в порядку ЗУ «Про звернення громадян» у звязку з тим, що в даному випадку стоїть питання про вчинення злочину, яке розглядається в порядку КПК України і посадові особи прокуратури Львівської області зобовязані розглянути дану заяву про вчинений злочин тільки на підставі КПК України. Таким чином вважає, що дії посадових осіб прокуратури району при розгляді його заяви не відповідають вимогам ст.ст. 55, 56, 214 КПК України, а також Конституції України. Вказує, що своїми діями посадові особи прокуратури Львівської області позбавив його прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України і позивачу спричинено моральні страждання які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживань. Просить суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь кошти в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви про вчинений злочин від 18.07.2013р..

В запереченні на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 місцевої прокуратури вказав, що позовні вимоги є безпідставними. Зазначає, що звернення позивача прокуратурою області розглянуте. Розгляд питання про законність прийнятих органами прокуратури у порядку кримінально-процесуального законодавства рішень та розгляду поданих у наступному позивачем заяв з цих же питань підлягає вирішенню в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України судом загальної юрисдикції, а саме в порядку кримінального, а не цивільного судочинства. Крім цього, позивачем в супереч вимог ст. 60 ЦПК України не наведено доказів спричинення йому моральної шкоди. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача прокуратури Львівської області ОСОБА_3 надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України будучи належно повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди на підставі ст.ст. 22, 23 ЦК України.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами прокуратури при розгляді його заяви від 18.07.2013р..

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої (ніж передбачено в ч.ч. 1-5 цієї норми) незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. За правилами ч. 6 зазначеної статті відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, тобто за незаконні дії або бездіяльність цих органів, які не включені до переліку незаконних рішень, дій чи бездіяльності ч 1 ст. 1176 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Як встановлено в ході розгляду справи, підставою звернення до суду із даним позовом позивачем зазначено на його думку незаконні дії посадових осіб прокуратури Сокальського району (ОСОБА_2 місцева прокуратура) про розгляді його заяви від 18.07.2013р., в той час із змісту позову встановлено, що дані дії стосуються не внесення до ЄРДР заяви позивача про вчинення злочину, що безпосередньо регулюється КПК України, стаття 303 якого передбачає право оскарження до слідчого судді дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В свою чергу, позивачем не надано суду доказу чи процесуального рішення про визнання незаконними дій посадових осіб прокуратури при розгляді його заяви від 18.07.2013р. та заподіяння йому цим моральної шкоди.

Відповідно, у задоволенні позовних вимог про стягнення з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України коштів в сумі 1000000грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури при розгляді заяви позивача про вчинений злочин від 18.07.2013р., суд відмовляє.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 місцевої прокуратури та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Головуючий: Т. В. Струс