АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/9637/2016 Головуючий у І інстанції Журавська О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повторним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року шлюб розірвано.

Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, але ураховуючи вік обох дітей , вона не може працевлаштуватися.

Зазначала, що з 2011 року відповідач працює адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, проте розмір доходу його невідомий і відповідач його приховує.

Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тим самим створює для неї скрутне матеріальне становище, що не дає можливості для нормального, повноцінного розвитку дітей, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмір 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення їх повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року позов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 (однієї тисячі п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 08 грудня 2015 року і до досягнення дитини повноліття з наступною індексацією, згідно з чинним законодавством України.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 500 (однієї тисячі п"ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 08 грудня 2015 року і до досягнення дитини повноліття з наступною індексацією, згідно з чинним законодавством України.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 500 грн. щомісячно до досягнення кожної із доньок повноліття з наступною індексацією, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що відповідач скриває свій реальний заробіток і має можливість сплачувати аліменти в зазначеній сумі, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду Україниу п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що з 27 листопада 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох неповнолітній доньок : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5,6).

Повторним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано ( а.с. 4).

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю, зазначена обставина відповідачем не оспорювалася.

Згідно з витягу із наказу науково-виробничої фірми VD MAIS від 21.12.2015 № 143-к/тр , ОСОБА_2, продовжено відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 21.12.2015 до 20.06.2016 ( а.с. 50).

В судовому засіданні позивач пояснила , що вона змушена була працевлаштуватися і на даний час працює на ТОВ " Промкабель" логістом і отримує заробітну плату у розмірі 2000 грн.

23 липня 2014 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 і мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5( а.с. 27,72 ).

Згідно наказу Подільського районного суду м. Києва від 31 грудня 2014 року № 196 помічнику судді Подільського районного суду м. Києва дружині відповідача, ОСОБА_6 надано відпустку по догляду за дитиною, сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, строком на три роки, починаючи з 05.01.2015 по 07.11.2017 до досягнення дитиною трирічного віку, до фактичного виходу її з відпустки. ( а.с. 28).

Згідно наданих відповідачем квитанцій він щомісячно сплачує за харчування дітей у дошкільних закладах ( а.с. 67-71) .

Як встановлено під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 працює адвокатом , що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 4498 від 26 квітня 2011 року (а.с. 7).

Однак , доказів в підтвердження отримання доходу суду не надав, не долучена така довідка і до апеляційної скарги.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей і має можливість їх надавати.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання двох малолітніх доньок ОСОБА_3 і ОСОБА_4, суд обґрунтовано виходив з вимог ст. 182 СК України, а також врахував ту обставину, що відповідач є працездатною людиною і як батько зобов'язаний матеріально утримувати своїх доньок, забезпечити їх мінімально необхідними благами, які потрібні для їх життя та виховання до досягнення ним повноліття і при визначенні розміру аліментів врахував матеріальне положення платника аліментів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував ту обставину, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дружину, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та сина, у зв'язку з чим вважав доцільним зменшити розмір стягнення аліментів до 500 грн. на кожну дитину , не заслуговують на увагу, оскільки дітям необхідні нормальні умови для виховання та їх розвитку і обов'язок щодо створення їм таких умов лежить на батьках , в тому числі і на відповідачу. При цьому необхідно взяти до уваги , що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з 1 травня 2016 року для дітей до 6 років становить 1228 грн. а для дітей з 6 до 18 років - 1531 грн.

Твердження в апеляційній скарзі про те , що матеріальне становища відповідача не дає йому можливості виплачувати аліменти в установленому рішенням суду розмірі , не можуть бути взяті до уваги , оскільки доказів в підтвердження такого матеріального положення суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимоги матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до скасування рішення суду та свідчили про неправильне вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: