У Х В А Л А

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», державний нотаріус Галицької районної державної нотаріальної контори - Кіщук ЛюдмилаІванівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 листопада 1995 року зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син ОСОБА_9, який фактично на даний час проживає з позивачем. У березні 2009 року рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області шлюб розірвано. У шлюбі сторонами набуто майно, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 325 кв. м, яке набуте відповідно до договору купівлі продажу від 16 червня 1999 року. У 2007 році проведено реконструкцію зазначеного приміщення, здійснено його добудову, у результаті чого площа приміщення збільшилась. У 2007 році реконструйоване приміщення введено в експлуатацію та 23 липня 2007 року за ОСОБА_5 рішенням Галицької міської ради визнано право власності на нього. Після розірвання шлюбу між сторонами досягнуто згоди щодо користування спірним приміщенням, а саме: позивачем використовувався перший поверх для здійснення підприємницької діяльності пов'язаної з торгівлею будівельними матеріалами, відповідачем ОСОБА_5 використовувався другий поверх для здійснення підприємницької діяльності, а саме: влаштовано кафе. У 2013 року позивачу стало відомо, що відповідачем ОСОБА_5 відчужено відповідачу ОСОБА_6 у серпні 2013 року частину спірного приміщення площею 30,3 кв. м без його згоди. Позивач вважає, що укладений договір купівлі-продажу слід визнати недійсним. У січні 2013 року відповідач ОСОБА_5 уклала договір оренди частини спірного приміщення (першого поверху), яким він користувався протягом тривалого часу, чим унеможливила користування спільним майном.

Також у інтересах подружжя позивачем 2 жовтня 2007 року укладено з третьою особою публічним акціонерним товариством «Райффайзенбанк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзенбанк Аваль») генеральну кредитну угоду в межах якої укладено два кредитні договори та отримано кредити в розмірі 46 100 Євро та 674 тис. грн. Кредитні кошти використані на придбання для дружини автомобіля Мерседес Бенц SLK 320 та здійснено реконструкцію (добудову) спірного нежитлового приміщення. У забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на той час площею 325 кв. м, яке набуте відповідно до договору купівлі продажу від 16 червня 1999 року. Позивач вважає, що зазначене зобов'язання слід віднести до спільного зобов'язання подружжя. Зазначає, що після розірвання шлюбу самостійно сплачує кредитні кошти, відтак вважає, що при поділі майна, зокрема, спірного нежитлового приміщення його частку слід збільшити з врахуванням сплачених сум. Таким чином, просив задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_4 у порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність 4/5 (чотири п'ятих) ідеальних частки нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною площею 349,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Виділено ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність автомобіль Мерседес Бенц 230 Е, державний номерний знак НОМЕР_1.

Виділено ОСОБА_5 у порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність 1/5 (одну п'яту) ідеальну частину нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною площею 349,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Виділено ОСОБА_5 у порядку поділу спільного майна подружжя у приватну власність автомобіль Мерседес Бенц 320, державний номерний знак НОМЕР_2.

У задоволенні позову ОСОБА_4 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину продтовари загальною площею 30,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, укладеного 13 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 17 988 грн 16 коп. визначених шляхом взаємозаліку грошової компенсації різниці виділеного майна та суми судових витрат, визначеної в порядку розподілу таких.

Справа в апеляційному порядку переглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ ідеальних частини нежитлового приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 349,3 кв. м, загальною вартістю 1 196 003 грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 6 серпня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 44 071 грн 50 коп. за Ѕ частини проданого приміщення магазину «Продтовари» загальною площею 30,3 кв. м у будинку № АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу від 13 серпня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що може бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», державний нотаріус Галицької районної державної нотаріальної контори - Кіщук Людмила Іванівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, поділ спільного майна подружжя призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик