ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/4408/15-ц
Провадження № 2/636/173/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М., представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що ОСОБА_3 25.08.2014р. близько 02.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Шевроле» моделі «Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи рух зі швидкістю 90-110 км/год на 1 км+550 м автошляху Т 22 10 в напрямку від с. Чорнянка, Каховського району Херсонської області до м. Нова Каховка, Херсонської області, навпроти с. Плодове Херсонської області, порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого швидкість руху на даній ділянці дороги не повинна була перевищувати 60 км/год, та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі завершення обгону та прогнозування вірогідності руху вслід за автомобілем повинен був забезпечити безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем «ЗАЗ» моделі «110307», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду прямолінійно в попутному напрямі, і в результаті зіткнення автомобіль «ЗАЗ» моделі «110307» перекинувся та отримав значні механічні пошкодження. Вироком Новокаховського районного суду Херсонської області від 28.05.2015р., який набрав чинності, ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаним кримінальним правопорушенням позивачу спричинена матеріальна шкода, розмір якої згідно оцінки ФОП ОСОБА_4 від 22.06.2015р. складає 51884,64 грн. та за проведення якої позивачем проведена оплата у сумі 1500 грн. Крім того, відповідачем заподіяна моральна шкода, яка складається з фізичного болю, душевних стражданнь, які позивач зазнав у звязку з пошкодженням свого здоровя, та ще більше хвилювання та душевний біль у звязку зі станом здоровя дружини, оскільки він та дружина внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження, і з урахуванням ваги наслідків, їхньої тривалості просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Оскільки відповідачем у добровільному порядку шкода не відшкодована і враховуючи, що відповідач своєчасно не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, що значно ускладнює отримання відшкодування, позивач просить стягнути з відповідача заподіяну протиправними діями відповідача шкоду у повному обсязі та витрати за проведення оцінки матеріальної шкоди.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі, врахувавши вартість оплаченої ним експертизи, яка проведена в ході судового розгляду.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про неможливість зявитися у судове засідання, в якій просив розглядати справу у його відсутність за участю адвоката ОСОБА_1 (а.с. 53).

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і просила задовольнити позов лише в частині стягнення матеріальних збитків на момент скоєння ДТП за висновками першої експертизи, а не на день винесення рішення суду, а в частині стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі за недоведеністю позивачем спричинення моральної шкоди, стягнення судових витрат провести відповідно до законодавства.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 25.08.2014р. близько 02.00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Шевроле» моделі «Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи рух зі швидкістю 90-110 км/год на 1 км+550 м автошляху Т 22 10 в напрямку від с. Чорнянка, Каховського району Херсонської області до м. Нова Каховка, Херсонської області, навпроти с. Плодове Херсонської області, порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого швидкість руху на даній ділянці дороги не повинна була перевищувати 60 км/год та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі завершення обгону та прогнозування вірогідності руху вслід за автомобілем повинен був забезпечити безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем «ЗАЗ» моделі «110307», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду прямолінійно в попутному напрямі, і в результаті зіткнення автомобіль «ЗАЗ» моделі «110307» перекинувся та отримав значні механічні пошкодження. Також, в результаті ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ» моделі «110307» ОСОБА_5, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 397-ОКБ/14 від 19 січня 2015р., отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я.

Вироком Новокаховського районного суду Херсонської області від 28.05.2015р., який набрав чинності 29.06.2015р., ОСОБА_3, визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, факти, встановлені при розгляді кримінального провадження, є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Тому суд вважає встановленою вину ОСОБА_3 у тому, що він 25.08.2014р. близько 02.00 год., керуючи технічно справним автомобілем, здійснюючи рух зі швидкістю 90-110 км/год на 1 км+550 м автошляху Т 22 10 в напрямку від с. Чорнянка, Каховського району Херсонської області до м. Нова Каховка, Херсонської області, навпроти с. Плодове Херсонської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 автомобілем, який рухався попереду прямолінійно в попутному напрямі, і в результаті зіткнення автомобіль «ЗАЗ» отримав значні механічні пошкодження та пасажир автомобіля ЗАЗ ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

При предявлені позову позивачем наданий звіт про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених власнику транспортного засобу № 191/11-14 від 22.06.2015р., яка проведена ФОП ОСОБА_4, згідно якої вартість матеріальних збитків власнику автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 51884,64 грн. (а.с. 6-13). За проведення оцінки матеріальної шкоди позивачем сплачено 1500 грн., що підтверджується наданими копіями квитанцій про оплату (а.с. 5).

В ході судового розгляду представником відповідача заявлено клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи для вирішення питання про визначення вартості автомобілю ЗАЗ 110307 станом на 25.08.2014р. та визначення матеріальних збитків автомобілю ЗАЗ 110307, пошкодженого в результаті ДТП, станом на 25.08.2014р., оскільки при складанні звіту про вартість матеріальних збитків не вірно прораховано строк експлуатації транспортного засобу, а саме замість 8,8 років прораховано 9,16 років на дату проведення дослідження замість вірного на дату скоєння ДТП 25.08.2014р., та у звязку з тим, що калькуляція відновлюваного ремонту виконана на програмі «АУДАТЕКС», яка використовується для автомобілів закордонного виробництва, і вказана вартість нового кузову ЗАЗ 11024, прийнятого як аналог, не є ціною заводу виробника.

25.11.2015р. судом призначена судова авто-товарознавча експертиза. Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 15.01.2016р., ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ № 191/11-14 від 22.06.2015р., станом на 25.08.2015р. складає 25612,05 грн., вартість матеріальних збитків автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ № 191/11-14 від 22.06.2015р., станом на 25.08.2015р. дорівнює ринковій вартості на дату оцінки, т.я. автомобіль за принципом внеску відновлювати економічно недоцільним, та складає 25612,05 грн. (а.с. 70-80). Вартість проведення судової авто-товарознавчої експертизи від 15.01.2016р. у сумі 2000 грн. проведена відповідачем ОСОБА_3, про що свідчить квитанція № 47/15 від 16.12.2015р. (а.с. 110).

01.06.2016р. судом за клопотанням позивача призначена додаткова судова авто-товарознавча експертиза для встановлення вартості матеріальних збитків, спричинених власнику транспортного засобу на сьогоднішній день, а не на день оцінки -25.08.2015р.

Згідно висновку додаткової судової авто-товарознавчої експертизи від 02.07.2016р., ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ № 191/11-14 від 22.06.2015р., станом на 01.06.2016р. складає 44248,95 грн., вартість матеріального збитку автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ № 191/11-14 від 22.06.2015р., станом на 01.06.2016р. дорівнює ринковій вартості на дату оцінки, т.я. автомобіль за принципом внеску відновлювати економічно недоцільним, та складає 44248,95 грн. (а.с. 139-154).

Відповідно до п. 6 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, матеріальна шкода позивачу була завдана саме внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, вина якого встановлена судом, а саме: вироком суду, і суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків доказаними та такими, що підлягають задоволенню відповідно до висновку додаткової авто-товарознавчої експертизи, якою встановлена ринкова вартість автомобіля станом на день розгляду справи, а не на день складання звіту, оскільки з дня скоєння ДТП пройшло 2 роки і відновлення автомобіля не було проведено винною особою, а тому його відновлення буде проведено власником автомобіля, на що потрібні кошти відповідно до цін станом на сьогоднішній день.

Стосовно відшкодування моральної шкоди позивачу, суд, оцінивши наявні докази, вважає можливим повністю задовольнити вимоги позивача у розмірі 5000 грн., виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у незручностях, які він зазнав через неможливість користуватися своєю власністю знищеним автомобілем, а також у душевних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням його майна. Також внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ» моделі «110307», дружина позивача ОСОБА_5, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 397-ОКБ/14 від 19.01.2015р. отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, синців в завушній області з двох сторін, саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я, хребтово-спинномозкову травму у формі забиття спинного мозку в грудному відділі, компресійно-уламковий перелом тіла 7-го грудного хребця та його правого поперечного відростка з переломом суглобової голівки 7-го ребра справа, крайовий перелом тіла 10-го грудного хребця, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я, садна на верхній та нижній кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частина 4 ст. 55 Конституції України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.п.8, 9 ч. 2 цієї ж статті, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У звязку із дорожньо-транспортною пригодою, як зазначив позивач у судовому засіданні, він зазнав значної моральної шкоди, оскільки до теперішнього часу не має достатніх коштів ні на будь-який ремонт автомобіля, а ні на покупку іншого автомобіля, який був у використанні, і не може користуватися своїм автомобілем, що створило труднощі йому та його дружині у поїздках до доньки до м. Харкова. Також його дружина отримала тілесні ушкодження, що спричинило йому душевний біль та моральні страждання. В ході багаторазових поїздок в лікарню дружина скаржиться на біль, що завдає йому душевних страждань. На час, коли дружина перебувала в лікарні, він також був обмежений у стосунках з нею, порушився його звичайний сімейний уклад життя. В ході дорожньо-транспортної пригоди він сам отримав легкі тілесні ушкодження: гематоми та рани на голові, відчував головний біль, запаморочення і деякий час хвилювався за стан свого здоров'я, на підтвердження чого надав виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 3951, згідно якої після ДТП доставлений до ЦМЛ м. Нова Каховка. Також душевних страждань додає і той факт, що відповідач своєчасно не застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, що значно ускладнює отримання відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що позивачу завдано моральних страждань, що вплинуло на його спокій та звичайний рівень життя.

При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, ступінь та тривалість моральних страждань, викладених вище, а саме те, що з часу скоєння ДТП пройшло понад 2 роки, глибину, характер та обсяг фізичних, душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: витрати на правову допомогу витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, суд стягує з відповідача судові витрати, повязані з проведенням експертизи № 191/11-14 від 22.06.2015р., яка проведена ФОП ОСОБА_4, за проведення якої позивачем сплачено 1500 грн.

На підставі п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач від сплати судового збору звільнений.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. як за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 44248 грн. 95 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп., і витрати повязані з проведення експертизи у розмірі 1500 грн. 00 коп., а всього 50748 (пятдесят тисяч сімсот сорок вісім) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя