АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Качана В.Я.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,

встановила:

у лютому 2015р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 9 612,69 доларів суми вкладу, 1014,47 доларів США процентів за користування вкладом, 3% річних у сумі 183,43 доларів США, 9290грн. 10коп. невиплачених відсотків річних, 5000 доларів США вкладу, 772,91 долара США невиплачених процентів, 3% річних у сумі 97,74 доларів США та витрати на правову допомогу в сумі 15 000грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 22 червня 2010р. уклала з відповідачем у Севастопольській філії договір № SAMDN1915«Мультивалютний» строкового банківського вкладу (депозиту) на 80 000грн. на термін 12 місяців. Відповідно до умов договору грошові кошти були зараховані на депозитний рахунок НОМЕР_2, що підтверджується відповідною квитанцією від 22 червня 2010р. У подальшому термін договору за погодженням сторін продовжувався у 2011р., 2012р. та 2013р. 22 червня 2013р. термін дії договору був продовжений на 12 місяців до 22 червня 2014р. та відповідно до п.п. 3, 4, 5 і 7 валюта внеску була сконвертована в долари США в сумі 9612,69 доларів США і перенесена на рахунок НОМЕР_3 на умовах процентної ставки 9,75% річних.

Крім того, 26 червня 2013р. між нею та банком був укладений договір № SAMDN2142 «Стандарт» строкового банківського вкладу на суму 5000 доларів США строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 9,25% річних, і в цей же день відповідно до платіжного доручення на депозитний рахунок НОМЕР_4 були внесені грошові кошти. Станом на 26 березня 2014р. на депозитному рахунку знаходилося 5356,66 доларів США.

Позивач стверджувала, що 13 березня 2014р. вона залишила територію Криму, і з квітня 2014р. неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму внесків та нараховані проценти за користування грошовими коштами, але їй було відмовлено.

Рішенням суду від 23 листопада 2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість та штрафні санкції за договором №

№ апеляційного провадження:22-ц/2796/251/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.

- 2 -

SAMDN1915 «Мультивалютний» від 22 червня 2010р. у сумі 10810,59 доларів США та 10368,03грн., та за договором № SAMDN2142 «Стандарт» від 26 червня 2013р. у сумі 5819 доларів США, 1286,13 грн. витрат на правову допомогу. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 4092,22грн. у прибуток держави.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідач посилається на неповно встановлені судом обставини справи, невідповідність висновків суду наданим сторонами доказам та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника позивача, яка просила залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 22 червня 2010р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений договір № SAMDN1915 «Мультивалютний» строкового банківського вкладу (депозиту), відповідно до якого клієнт передає, а банк приймає грошові кошти на строк 12 місяців по 22 червня 2011р. включно у розмірі 80 000грн. з виплатою 19,5% річних.

Договір був оформлений у Севастопольському відділені банку. Згідно п. 15 договору при укладенні договору банком використовується факсимільне відтворення підпису голови правління банку, а також відтворюється відтиск печатки банку технічними печатними засобами.

Згідно квитанції № 231704512 від 22 червня 2010р. позивачем до банку внесено 80 000грн. Квитанція містить підписи працівників банку та печатку банку.

26 червня 2013р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений договір № SAMDN2142 «Стандарт на 12 міс.», на підставі якого позивач передала банку 5000 доларів США строком на 366 днів зі сплатою процентів за ставкою 9,25% річних.

Договір був укладений у Севастопольському відділені банку з використанням факсимільного відтворення підпису голови правління банку, а також відтворенням відтиску печатки банку технічними печатними засобами.

Згідно платіжного доручення № від 26 червня 2013р., яке містить підписи працівників банку та печатку Севастопольської філії ПАТ КБ «ПриватБанк», на рахунок позивача зарахована 5000 доларів США.

Оригінали договорів, квитанції та платіжного доручення були надані позивачем суду першої інстанції та посвідченні суддею, їх дійсність не спростовувалася відповідачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню банківських вкладів та виплату процентів по ним.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності

- 3 -

(банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 року за № 768/8089, приймання готівки національної валюти від клієнтів здійснюється через каси банків за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказу без відкриття рахунку; за рахунками на сплату платежів - від фізичних осіб на користь юридичних осіб; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою: від фізичних і юридичних осіб - для відправлення переказу та виплати його отримувачу готівкою в національній валюті.

Пунктом 8 гл. 2 розд. ІІІ зазначеної Інструкції передбачено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналогічні положення містяться і у Інструкції про ведення касових операцій банками України, яка затверджена постановою правління Національного банку України № 174 від 1 червня 2011р., зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25 червня 2011р. за № 790/19528.

Враховуючи надання суду позивачем оригіналів договорів, квитанції та платіжного доручення, які оформлені відповідно до вищезазначених Інструкцій, колегія суддів вважає, що позивачем було підтверджено укладення з відповідачем договорів банківського вкладу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Отже, позивач повинна була надати суду докази продовження договору № SAMDN1915 «Мультивалютний» від 22 червня 2010р., звернення до банку із заявою про конвертацію вкладу у долари США 22 червня 2013р. та погодження процентної ставки у розмірі 9,75% річних, відповідно до пунктів 3, 4, 5 і 7 договору.

Також позивач повинна була надати суду докази звернення до відповідача про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та про наявності грошових коштів на рахунках позивача на день звернення до суду з даним позовом.

У підтвердження вказаних обставин, позивачем суду були надані:лист від 25 серпня

- 4 -

2014р., довідка та виписки по рахункам, які датовані відповідно 4 серпня 2014р. та 22 липня 2014р., і підписані начальником департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, постановою правління Національного банку України № 260 від 6 травня 2014р. «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» заборонено банкам України відкривати відокремлені підрозділи на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Банки, у тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів (пункт 5).

На виконання вказаної постанови рішенням правління ПАТ КБ «ПриватБанк» № 18 від 15 травня 2014р. припинена діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк».

Довідкою заступника керівника Департаменту правового забезпечення ГО «ПАТ КБ «ПриватБанк» від 9 листопада 2015р. підтверджено відсутність в організаційній структурі ПАТ КБ «ПриватБанк» Департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського РУ.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав законних підстав приймати як належні та допустимі докази у підтвердження наявності грошових коштів на рахунках позивача у ПАТ КБ «ПриватБанк» довідку та виписки по рахунках, які видані відділенням банку, яке припинило свою діяльність 15 травня 2014р., та підписані особою, яка не є працівником банку.

Отже, під час розгляду справи судом сторонами не було надано, а судом не встановлено, що на рахунках позивача обліковуються грошові кошти, відповідно до договорів банківського вкладу та нараховані і невиплачені проценти по ним, а також не підтверджено їх розмір, а відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових сум за договорами банківських вкладів.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, а висновку суду не відповідають наданим сторонами доказам, тому колегія суддів скасовує рішення суду та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів відмовити

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: