__________________________________________________________________
Справа № 433/1446/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 9,53 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях до комунізму» с. Розпасіївка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,45 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,76 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. 14 січня 2013 року ОСОБА_2 вчинила заповіт, яким вищевказані земельні ділянки заповіла після своєї смерті ОСОБА_1, щодо права на земельну частку (пай) ОСОБА_2 свого волевиявлення у заповіті не виразила. На даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки втрачено, відновити їх не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів. Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину на спадкове майно у нотаріальному порядку. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно у вигляді вищезазначених земельних ділянок.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді: земельної частки (паю) розміром 9,53 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях до комунізму» с. Розпасіївка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,45 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,76 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

14 січня 2013 року ОСОБА_2 вчинила заповіт, яким вищевказані земельні ділянки заповіла після своєї смерті ОСОБА_1, щодо права на земельну частку (пай) ОСОБА_2 свого волевиявлення у заповіті не виразила.

На даний час оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки втрачено, про що було подано об'яву до місцевої газети «Сельськая Новь» № 55-56 (10871-10872) від 09 липня 2015 року, відновити їх не представляється можливим, оскільки це міг зробити тільки власник документів.

Вказане позбавляє позивача можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку.

З оглядом на вищезазначене, вивчивши надані докази, враховуючи те, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом, оскільки позивач за вказаних вище обставин на даний момент не має належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що померла на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, судом вбачаються усі законні підстави згідно норм діючого законодавства, за яких позивач має право на спадкове майно, але із-за незалежних від нього обставин не може скористатися таким правом у нотаріальному порядку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п. «г», 131 ЗК України , керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,45 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, а також у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,76 га, яка розташована на території Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський