УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 травня

2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки про визнання прав власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визнати право власності на нерухоме майно за набувальною давністю, а саме:

на Ѕ частину за кожним житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області

від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26 травня 2016 року, у задоволенні цивільного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 356 гривень 40 копійок з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачі вселилися до спірного житлового будинку за згодою відповідача - власника житла у встановленому законом порядку шляхом отримання відповідного ордера, який надавав їм право користування житлом на невизначений строк.

Встановивши, що рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 05 червня 2003 року з відповідачів стягнуто суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, що вважав підтвердженням факту існування між сторонами правовідносин щодо найму житла, яке передано їм у безстрокове користування на відповідній правовій підставі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування норм

ст. 344 ЦК України, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Правдинського робітничого кооперативу Сумської облспоживспілки про визнання прав власності на нерухоме майно за набувальною давністю за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 26 травня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня