АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/7694/14-ц 22-ц/774/1172/К/16
Справа № 215/7694/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22ц/774/1172/К/16 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 24 (4) Доповідач Ляховська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем Чубіною А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за послуги гарячого водопостачання,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до ОСОБА_3 з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з відповідача на свою користь 10 868,06 грн. за період з 01 червня 2003 року по 01 січня 2016 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1, але належним чином не сплачує за надані послуги - опалення та гаряче водопостачання.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково та на його користь із ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по оплаті за опалення та гаряче водопостачання в межах строку позовної давності в сумі 755,61 грн. за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2016 року, також судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі КПТМ «Криворіжтепломережа» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов помилкового висновку щодо пропущення ним строку позовної давності та не врахував, що 19 січня 2011 року та 03 квітня 2014 року було видано судові накази про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за період з 01 червня 2003 р. по 01 січня 2014 р. в розмірі 7280,82 грн., останній з яких скасовано 29 липня 2014 року, тому вважає, що позов подано в межах строку позовної давності, який перервано шляхом подання заяви про видачу судового наказу в січні 2011 року та лютому 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з неї на користь позивача судового збору, а також зміну рішення суду та зменшення розміру заборгованості з 755,61 грн. до 682,01 грн., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягуючи з неї на користь позивача заборгованість в сумі 755,61 грн. за 2012-2015 роки, не звернув уваги, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності. Крім того, судом не враховано, що вона є інвалідом 2 групи та звільняється від сплати судового збору.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач - КПТМ «Криворіжтепломережа» просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити в частині її незгоди із розміром заборгованості, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є постачальником теплової енергії та гарячого водопостачання споживачу ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та на імя якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги", Законом України „Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Оплата за опалення і гаряче водопостачання нараховується за тарифами, встановленими рішеннями Криворізької міської ради від 16 січня 2008 року № 53, від 13 серпня 2008 року № 584 та згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14 грудня 2010 року.

Згідно з випискою з особового рахунку відповідача ОСОБА_3 за №, остання зобов'язання по оплаті за постачання теплової енергії та гаряче водопостачання виконує не в повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка за період часу з 01 червня 2003 року по 01 січня 2016 року становить 10868,06 грн. (а.с. 80-82).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності, про застосування якої відповідачем подано відповідну заяву, у звязку з чим дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01 червня 2003 року по 31 грудня 2011 року та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 755,61 грн. за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2016 року, також судового збору в сумі 243,60 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості, проте не може погодитись із її розміром та періодом її утворення.

Згідно зі 322 ЦК України тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.151 ЖК України на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов'язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальніх послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно з п. 2.3.7. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08/2005h/ за № 927/11207, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України "Про теплопостачання".

Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, щоцентралізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Як убачається із матеріалів справи, нарахування за опалення здійснено позивачем згідно з тарифами, встановленими рішеннями Криворізької міської ради від 13 серпня 2008 року № 584 ( 200грн. за 1Гкал), № 822 від 26 листопада 2008року (245грн. за 1Гкал) та згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14 грудня 2010 року (269,5грн. за 1Гкал).

Згідно з п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством.

Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі.

Правильність нарахування суми боргу підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_3 за № НОМЕР_1, якою підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення та гаряче водопостачання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 2,3 ст.264 ЦК України).

При цьому повернення позовної заяви або залишення заяви без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності (ч. 1 ст. 265 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що в січні 2011 року позивач звернувся до Тернівського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_3З заборгованості в сумі 6558,57 грн., на підставі якої 19 січня 2011 року було видано судовий наказ, який ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 червня 2011 року скасовано (а.с. 108, 111).

У липні 2011 року позивач звернувся до ОСОБА_3 із позовною заявою про стягнення заборгованості (а.с. 109).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2010 року позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишена без розгляду (а.с. 112).

Отже, враховуючи те, що у звязку зі зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу в 2011 році переривання строків позовної давності не відбулось, оскільки вказану позовну заяву залишено без розгляду, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо пропуску позивачем строку позовної давності до частини позовних вимог заслуговують на увагу.

Між тим, у лютому 2014 року позивач вдруге звернувся до Тернівського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_3З заборгованості в сумі 7280,88 грн., на підставі якої 03 квітня 2014 року було видано судовий наказ, який ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 липня 2014 року скасовано (а.с. 110, 113).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В суді першої інстанції під час розгляду позову КПТМ Криворіжтепломережа відповідачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку.

Застосовуючи строк позовної давності, суд першої інстанції не в повній мірі зясував усі обставини справи та не звернув уваги, що строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ Криворіжтепломережа із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 03 квітня 2014 року.

Враховуючи те, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

У звязку з цим доводи КПТМ «Криворіжтепломережа» про переривання строку позовної давності є слушними, але не містять підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу у лютому 2014 року, зазначений судовий наказ скасовано 29 липня 2014 року, а даний позов предявлено 29 грудня 2014 року, стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання необхідно здійснювати за період з 01 лютого 2011 року по 01 січня 2016 року.

Як убачається з акту звірки КПТМ Криворіжтепломережа, заборгованість відповідача ОСОБА_3 за вказаний вище період складає 580,19 грн. (а.с. 80-82).

Посилання КПТМ Криворіжтепломережа на перервання строку позовної давності внесенням відповідачем більших сум, ніж ті, що нараховані, зокрема, у лютому 2013 року, у квітні 2011 року, не можуть бути взятими до уваги, оскільки, згідно з поясненнями сторін, колегією суддів зясовано, що переплата, здійснена ОСОБА_3, була врахована під час перерахунку платежів на наступний місяць, а не зараховувалась на погашення платежів за минулий період.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням, відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, нового рішення про часткове задоволення позовних вимог КПТМ Криворіжтепломережа та стягнення з відповідача заборгованості за період з 01 лютого 2011 року по 01 січня 2016 року в сумі 580,19 грн.

Крім того, суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати по справі, не звернув уваги, що відповідач є інвалідом ІІ групи та звільняється від сплати судового збору, компенсацію яких необхідно здійснити за рахунок держави, у звязку із чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені КПТМ Криворіжтепломережа в сумі 243 грн. 60 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 3,4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з 01 лютого 2011 року по 01 січня 2016 року в сумі 580,19 грн.

Судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4