Справа № 1007/1698/12 Головуючий у І інстанції
Провадження № 88-ц/780/29/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 1 29.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Верланова С.М.,

при секретарі Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Н2О» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Н2О» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання недійсними договору дарування і договору купівлі-продажу, визнання права власності на нежитлові приміщення та зобов'язання повернути нежитлові приміщення,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ТОВ «Н2О»звернулосядо апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду апеляційної інстанції. Заяву мотивувало тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2012 року в повному обсязі було задоволено позов товариства до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, визнано недійсними укладені між відповідачами договори купівлі-продажу і дарування складських приміщень по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, визнано за товариством право власності на вказані приміщення та зобов'язано відповідачів повернути ці приміщення у власність товариства.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2013 року рішення суду першої інстанції скасоване і ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні позову товариства в повному обсязі.

Зазначав, що при ухваленні рішення, апеляційний суд встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 10 серпня 2009 року за ФОП ОСОБА_2 визнано право власності на побудовані складські приміщення АДРЕСА_1 площею 927,5 м2 і АДРЕСА_2, що використовується за договором оренди від 9 листопада 2008 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та Погребською сільською Радою Броварського району Київської області. Вважає, що вказані обставини встановлені згідно наданих КП «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» відомостей про реєстрацію права власності на спірні складські приміщення на підставі рішення Господарського суду Київської області від 10 серпня 2009 року та ухвали цього ж суду від 31 серпня 2009 року про виправлення описки. Проте на заяву товариства про видачу копії ухвали господарського суду від 31 серпня 2009 року, яка була підставою реєстрації права власності на спірні приміщення за ОСОБА_2, Господарський суд Київської області листом від 22 червня 2016 року відмовив, зазначивши, що така ухвала судом не виносилася. Посилаючись на дану обставину як на нововиявлену згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, просив переглянути рішення Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2013 року, скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позов товариства задоволити у повному обсязі.

Заявник ТОВ «Н2О» є належно повідомленим згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України (повістки двічі направлялися за вказаною ним адресою м.Київ, вул.Драйзера 6 і повернулися із відміткою про відсутність товариства за місцем знаходження).

Представник «Н2О» Войстрик В.А. електронною поштою подав заяву про відкладення розгляду справи, не надавши доказів про поважність причин неявки, що згідно ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на її безпідставність. Зазначив, що обставини щодо відсутності ухвали господарського суду від 31 серпня 2009 року про виправлення описки були відомі ТОВ «Н2О» ще у 2011 році і їм дана оцінка у постанові Київського апеляційного господарського суду від 05 вересня 2011 року, який розглянув справу за скаргою ТОВ «Н2О». Дана постанова міститься в матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на відсутність нововиявлених обставин у справі.

Решта учасників належно повідомлені про час час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили.

Заслухавши доводи заявника та інших учасників, розглянувши заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Н2О» не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2012 року позов ТОВ «Н2О» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, визнано недійсними укладені між відповідачами договори купівлі-продажу і дарування складських приміщень по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, визнано за товариством право власності на вказані приміщення та зобов'язано відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повернути ці приміщення у власність товариства.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2013 року рішення суду першої інстанції скасоване і ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні позову товариства.

Згідно ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом вказаних норм нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічні роз'яснення містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», згідно якого нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 частини другої ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для перегляду рішення апеляційного суду з мотивів наявності істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, оскільки наведені товариством обставини не стосуються і не пов'язані із підставами відмови у позові та не впливають на висновки суду з цього приводу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову ТОВ «Н2О», суд апеляційної інстанції керувався тим, що спірні складські приміщення, на які товариство просить визнати право власності, є самочинним будівництвом. При цьому апеляційний суд виходив з того, що відсутні, передбачені ст.376 ЦК України підстави для визнання права власності на нежитлові приміщення за товариством, поскільки товариство не вчинило дій по уведенню в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів і без отримання висновків про відповідність збудованих об'єктів містобудівним та будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним правилам та нормативам, вимогам пожежної безпеки зразу ж звернулося до суду з позовом про визнання за ним права власності. Суд першої інстанції на це уваги не звернув і фактично підмінив собою органи, на яких законом покладено обов'язки по виданню дозвільної документації для будівництва, погодження проектної документації, видання відповідних дозволів та висновків щодо відповідності самочинно зведених об'єктів та можливості їх введення у експлуатацію в позасудовому порядку.

За таких обставин посилання заявника на відсутність ухвали Господарського суду Київської області від 31 серпня 2009 року про виправлення описки, як на нововиявлену обставину, необгрунтовані, поскільки цей факт стосується реєстрації права власності за ОСОБА_2 і не впливає на висновки суду щодо підстав відмови у позовіта юридичну оцінку обставин, здійснену апеляційним судом у судовому рішенні, що переглядається.

Залишаючи заяву ТОВ «Н2О» без задоволення, колегія суддів враховує, що апеляційний суд послався на рішення Господарського суду Київської області від 10 серпня 2009 року, яким за ФОП ОСОБА_2 визнано право власності на побудовані складські приміщення, в контексті обставин, якими керувався суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги товариства, а не в контексті обставин, встановлених апеляційним судом.

Також колегія враховує, що рішення Господарського суду Київської області від 10 серпня 2009 року скасоване постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 вересня 2011 року за апеляційною скаргою TOB «Н20» і дана постанова міститься в матеріалах справи.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ТОВ «Н2О» та перегляд рішення апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Н2О» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 17 липня 2013 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: