Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: Головуючого - судді Астахової О.О.

при секретарі: Швидкій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 31 липня 2010 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1264. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство.

У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 31 липня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1264 (а.с. 8).

Від шлюбу позивач і відповідач мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №3483 (а.с. 9).

Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають малолітнього сина. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню.

На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за позовною вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31 липня 2010 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1264 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :