Справа № 307/180/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Мариенць Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Тячівського районного суду від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та відділ ДВС Тячівського районного управління юстиції, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ТзОВ «Тест» звернулося до суду з позовом до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 та відділ ДВС Тячівського районного управління юстиції, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., 07.07.2014 року вчинено виконавчий напис №2557, яким запропоновано звернути стягнення на виробниче торгово-складське приміщення під назвою «Б», що належить на праві власності ТзОВ "Тест" (місцезнаходження м.Тячів, вул.Леніна, 10 а), і за рахунок коштів отриманих від реалізації майна, пропонується задовольнити вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" у розмірі заборгованості, що станом на 07.07.2014 року, становить 30 957,05 доларів США, що еквівалентно 364 813,51 гривень, а також 1700 грн. витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства. Зокрема, не враховано, що заборгованість є спірною, так як на суму заборгованості поширюється позовна давність. Крім того, жодних письмових вимог про усунення порушень йому не надсилалося і він не отримував, як і не отримував документів про заміну первісного кредитора ПАТ «ОТП Банк».

В процесі розгляду справи, позивач збільшив позовні вимоги та також просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2556 від 07.07.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., яким запропоновано звернути стягнення на виробниче торгово-складське приміщення під назвою «Б», що належить на праві власності ТзОВ "Тест" (місцезнаходження м.Тячів, вул.Леніна, 10 а), і за рахунок коштів отриманих від реалізації майна, пропонується задовольнити вимоги ТзОВ "ОТП Факторинг Україна" у розмірі заборгованості, що станом на 07.07.2014 року, становить 63 057,29 доларів США, що еквівалентно 743 098 гривень, а також 1700 грн. витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Дана позовна вимога обґрунтована аналогічними обставинами як і попередня.

Рішенням Тячівського районного суду від 27 жовтня 2015 року заявлений позов задоволено.

На дане рішення ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість вказана в обидвох виконавчих написах є спірною.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2007 року між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №РМ-SME 801/032/2007 згідно якого останній отримав кредит в розмірі 100 000 доларів США, строком до 19 червня 2017 року, а згідно розрахунку заборгованості за даним договором вбачається, що станом на 09 квітня 2014 року заборгованість становить 63 057,29 доларів США.

Згідно договору іпотеки № РМ-SME 801/032/2007 від 03 жовтня 2007 року, для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_3 боргових зобов'язань за кредитним договором № СM-SME801/032/2007, укладеними між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" 03 жовтня 2007 року, іпотекодавець - товариство з обмеженою відповідальністю ""Тест" надає іпотекодержателю - Закритому акціонерному товариству "ОТП Банк" в іпотеку нерухоме майно - виробниче торгово-складське приміщення, під назвою "Б", загальною площею 353,8 м.кв., що знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до договору про надання кредитної лінії № CrL-SME 801/074/2008 від 19 червня 2008 року, укладеного між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_3 що останній отримав кредит в розмірі 50 000 доларів США, строком до 03 жовтня 2014 року, а згідно розрахунку заборгованості за даним договором вбачається, що станом на 09 квітня 2014 року заборгованість становить 30 957,05 доларів США.

Із договору іпотеки № РМ-SME 801/074/2008 від 19 червня 2008 року та додаткового договору № 1 до нього від 19 червня 2008 року вбачається, що для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_3 боргових зобов'язань за кредитним договором № PM-SME801/032/2007 та кредитним договором № CrL-SME 801/074/2008, укладеними між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" 19 червня 2008 року, іпотекодавець - товариство з обмеженою відповідальністю "Тест" надає іпотекодержателю - Закритому акціонерному товариству "ОТП Банк" в іпотеку нерухоме майно - виробниче торгово-складське приміщення, під назвою "Б", загальною площею 353,8 м.кв., що знаходиться в АДРЕСА_1.

26 листопада 2010 року укладено договір про відступлення права вимоги з якого вбачаєтсья, що публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" сукупність прав, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно згідно договору № РМ-SME 801/032/2007 та CrL-SME 801/074/2008.

07 липня 2014 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за № 2557, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - виробниче торгово-складське приміщення, під назвою "Б", загальною площею 353,8 м. кв., що знаходиться в АДРЕСА_1 і належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Тест", . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" в розмірі 30 957,05 доларів США, що по курсу НБУ станом на 07 липня 2014 року складає 364 813,51 грн., а також витрати пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1 700 грн.

Цього ж дня, 07 липня 2014 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено ще один виконавчий напис за № 2556, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - виробниче торгово-складське приміщення, під назвою "Б", загальною площею 353,8 м. кв., що знаходиться в АДРЕСА_1 і належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Тест", . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" в розмірі 63 057, 29 доларів США, що по курсу НБУ станом на 07 липня 2014 року складає 743 098,95 грн., а також витрати пов'язані з вчиненням виконавчого напису в сумі 1 700 грн.

Обидва вказані виконавчі написи перебувають наразі на виконанні у відділі ДВС Тячівського РУЮ.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він є такий, що не підлягаю виконанню. Зокрема, суд вважав, що заборгованість зазначена у виконавчих написах є спірною.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки такий ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

З обидвох кредитних договорів вбачається, що позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені умовами договорів та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договорів встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Подібного висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові №6-116цс13 від 06.11.2013 року.

В даному випадку заборгованість по обидвом кредитним договорам нарахована за весь період, починаючи з моменту їх укладення до 07.07.2014 року. Вказане свідчить, що до даної заборгованості входять також несплачені боржником щомісячні платежі строк виконання яких настав до 07.07.2011 року, тобто які нараховані поза межами строків позовної давності, що в свою чергу свідчить про спірність загальної суми заборгованості.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сума вказана у виконавчих написах не є безспірною, що є підставою для визнання даних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

Доводи апеляційної скарги, вказаних висновків суду першої інстанції не спростовуються, що відповідно до ст. 308 ЦПК України, є підставою для відхилення скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді