Справа № 736/803/16-ц Провадження № 22-ц/795/1607/2016 Головуючий у I інстанції -Синько О. О. Доповідач - Позігун М. І.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Позігуна М.І.

суддів: Губар В.С., Харечко Л.К.

секретар судового засідання: Халимон Т.Ю.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні її заяви про забезпечення позову, і задовольнити заяву. Незаконність судового рішення позивач обгрунтовує невідповідністю висновків суду про відсутність підстав для забезпечення позову фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 посилається, що до матеріалів справи за своїм позовом вона додала акт опису майна, відповідно до якого все зазначене в акті майно було нажите нею з відповідачем під час шлюбу і перелік майна підтверджує, що між нею та відповідачем виник спір щодо вказаного майна. Позивач також вказує, що відповідач почав вживати заходів, наслідками яких стане неможливість виконання судового рішення в разі задоволення позову, а саме, що 01 липня 2016 року ОСОБА_3 уклав без її згоди договір купівлі-продажу автомобіля і відчужив його сторонній особі. За доводами позивача, суд не вправі був вимагати у неї доказів належності даного майна, оскільки є відповідні правила доступу до подібної інформації, які виключають можливість надання такої інформації їй і надання таких доказів не передбачено статтею 151 ЦПК України. ОСОБА_1 вважає, що винесення судом рішення про заборону зняття з реєстрації сільгосптехніки та транспортних засобів не порушило б прав інших осіб, оскільки така заборона не перешкоджає їх використанню.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила провести поділ спільного сумісного рухомого майна між нею та ОСОБА_3, виділивши і визнавши за нею право власності на: диван кутовий, комод, шафу-тумбу навісну, тумбу під телевізор, диван розкладний 2006 року 2 шт., шафу-купе, тумбу телефонну, диван розкладний 2000 року, крісла 2 шт., телевізор LG ультра 2010 року, меблеву стінку „Вікторія", пуфік 2 шт., умивальник, пральну машину LG, стіл кухонний, табурет 6 шт., холодильник LG, морозильну камеру „Снайге", мікрохвильову піч LG, газову плиту LG, зварювальний апарат новий 2016 року, копалку двохрядну 2014 року, сажалку двохрядну 2015 року, причіп ПСЕ-12.5 д.р.н НОМЕР_1 2006 року, корову 2008 року, свиноматку 2015 року, поросят 2 шт., телушку, теля чорно-рябе, бройлерів 14 шт., уток 4 шт., курей 10 шт., оприскувач, причіп автомобільний д.р.н. НОМЕР_2 2010 року, дрова 5 причепів, фотоапарат цифровий „Соні", бойлер 2016 року, електродуховку 2006 року, комбайн кухонний - на загальну суму 76 550 грн.; відповідачу виділити в натурі наступне майно: телевізор LG 2001 року, тюнер „Євроскай", диван розкладний 2000 року, пилосос „Самсунг", кухонний набір меблів, ванну, бензопилу „Штіль 361" 2014 року, болгарку стару 2011 року, болгарку нову 2014 року, електродриль, зварювальний апарат старий 2010 року, трактор ЮМЗ-6АЛ д.р.н.НОМЕР_3 2005 року, косарку роторну КРН-169 НОМЕР_4 2007 року, плуг тракторний 2006 року, граблі тракторні 2006 року, поросят 2 шт., теля-бичка, теля біле, бройлерів 5 шт., уток 3 шт., курей 10 шт., колесо тракторне заднє нове 2015 року - на загальну суму 76 540 грн.

21 липня 2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила для запобігання вивезенню та реалізації відповідачем майна описати та накласти арешт на зазначене рухоме майно, що знаходиться у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 заборонити Державній інспекції сільського господарства в Чернігівській області знімати з реєстрації сільгосптехніку, яка зареєстрована за відповідачем: тракторний причіп ПСЕ-12.5 д.р.н НОМЕР_1, трактор ЮМЗ-6АЛ д.р.н.НОМЕР_5, сажалку двохрядну, косарку роторну КРН-169 НОМЕР_6 та іншу сільгосптехніку; заборонити Менському Центру 7444 знімати з реєстрації транспортні засоби, які зареєстровані за відповідачем: причіп автомобільний д.р.н. НОМЕР_2 та інші транспортні засоби. До заяви позивачем було додано довідку Охрамієвицької сільської ради від 20.07.2016 року про те, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на голову домогосподарства ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження належності зазначеної у заяві сільгосптехніки та транспортних засобів відповідачу.

Проте, такого висновку суд першої інстанції дійшов за неповно з'ясованих обставин справи.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Видами забезпечення позову є, зокрема накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в своїй позовній заяві, поданій 19 липня 2016 року, просила витребувати у відповідача документи на тракторний причіп ПСЕ-12.5 д.р.н. НОМЕР_1, причіп автомобільний д.р.н. НОМЕР_2, трактор ЮМЗ-6АЛ д.р.н. НОМЕР_5, сажалку двохрядну, косарку роторну КРН-169 НОМЕР_4; витребувати з Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області та з Менського Центру 7444 дані про сільгосптехніку, яка зареєстрована на відповідача.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 було подано після подання позовної заяви - 21 липня 2016 року.

Проте, у виділених матеріалах справи відсутні відомості, що суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, а саме: витребовував за клопотанням позивача, заявленим ще до подання заяви про забезпечення позову, будь-які документи, які мали значення для вирішення питання про забезпечення позову.

Крім того, згідно позовної заяви до неї позивачем було додано акт опису майна. Однак, в матеріалах справи зазначений акт відсутній. Натомість наявний акт від 24 липня 2016 року про вивезення ОСОБА_3 майна з господарського двору без попереднього розділу з ОСОБА_1, що свідчить про відсутність частини майна, на яке просила накласти арешт позивач, а відповідно є необхідність уточнення переліку наявного майна.

Таким чином, судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для його вирішення, в зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: