РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Мукачево Справа №303/5357/16-ц

2/303/2465/16

Номер рядка стат. звіту 38

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району

третя особа Мукачівська районна державна нотаріальна контора

про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.09.2016 (а.с. 23), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться на вул. Шевченка (Радянська), 52 в с. Кальник Мукачівського району (надалі Домоволодіння).

Позовні вимоги обґрунтовуються обставинами щодо наявності у позивача всіх правових підстав для визнання за ним права власності на Домоволодіння за батьком ОСОБА_1, який був його власником.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог зазначені положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1233 Цивільного кодексу України.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, натомість від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при цьому позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити (а.с. 25).

Уповноважений представник відповідача у судове засідання також не

зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 29).

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії ІІІ-ФМ №456428 від 13.03.1990 року, батьками позивача є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №052386, виданого 20 жовтня 2007 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (а.с. 5) ОСОБА_4 помер 20 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис під №40.

На підставі заповіту, посвідченого 26 січня 2007 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району за реєстровим №7, ОСОБА_4 заповів будинок №52, який знаходиться по вул.. Шевченка (Радянська) в с. Кальник Мукачівського району, в якому проживав сину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Із довідки від 14.06.2016 №503 (а.с. 7) вбачається, що на день смерті ОСОБА_1 (18.01.1923 р.н.), який помер 20.10.2007 року, в Домоволодінні були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістка), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (внук), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (внучка), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (внук), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 (внук).

В матеріалах справи міститься технічний паспорт на Домоволодіння за предметом позовних вимог (а.с. 8-10) з відображеними в ньому технічними характеристиками вказаного обєкта нерухомості, до складу якого входить житловий будинок літ. «А», 1949 року побудови, сарай літ. «Ж», 1949 року побудови, літня кухня літ. «З», 1989 року побудови, госп.буд. для худ. літ «М», 1991 року побудови, вбиральня літ. «К», 1991 року побудови, навіс літ. «Г», 1987 року побудови, навіс літ. «Л», 1972 року побудови, сараї літ. «П» та «С», 1956 року побудови, навіс літ. «Ч», 1983 року побудови, ворота літ. №1, 1957 року побудови, огорожі літ. №2, №3, 1957 року побудови, колодязь літ. «Н», 1949 року побудови.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи, суд приймає до уваги також наступне.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1222 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За статтею 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Оцінюючи фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності вищевказаним нормам цивільного законодавства суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як свідчать дані довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району (а.с. 7), на день смерті ОСОБА_1 (18.01.1923 р.н.), який помер 20.10.2007 року, в Домоволодінні був зареєстрований та проживав його син, тобто позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 В свою чергу, ОСОБА_4 заповів все своє майно, зокрема і житловий будинок №52, що знаходиться на вул. Шевченка в с. Кальник Мукачівського району позивачу (а.с. 6).

Також суд приймає до уваги те, що роком забудови Домоволодіння є 1949 рік, тому воно не підлягало обовязковій державній реєстрації. Вказана обставина пояснює фактичну відсутність правовстановлюючих документів на Домоволодіння.

По відношенню до наведених фактичних обставин слід зазначити, що відповідно до частини третьої ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності вищевказаним нормам цивільного законодавства суд приходить до висновку про наявність всіх законодавчих підстав для задоволення позовних вимог з огляду на доказово підтверджені обставини для визнання за позивачем права власності на Домоволодіння за померлим ОСОБА_4

Також, за результатами судового розгляду справи, судом не встановлено обставин щодо порушенням прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, внаслідок задоволення вимоги за предметом позову.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин по справі та приписів законодавства, чинного у періоді виникнення та цивільно правової реалізації відносин із спадкування Домоволодіння, а також оформлення права власності на нього, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, с. Кальник, вул. Шевченка (Радянська), 52 Мукачівського району Закарпатської області) право власності, в порядку спадкування, на

житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться на вул. Шевченка (Радянська), 52 в с. Кальник Мукачівського району Закарпатської області.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Кость