"29" вересня 2016 р. Справа № 363/2982/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Хомяк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2016 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними.

18 серпня 2016 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

06 вересня 2016 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій представник позивача просить накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Богдани, вул. Набережна, 10 загальною площею 0,0706 га., кадастровий номер :15:021:0101 та накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Богдани, вул. Набережна, 10.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов. Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника (заявників), що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частинами 1 та 2 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, засувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на предмет спору, обсяг позовних вимог, дані про існування загрози невиконання можливого рішення суду, суд дійшов висновку, що у заяві викладено обґрунтовані мотиви щодо існуючої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Богдани, вул. Набережна, 10 загальною площею 0,0706 га., кадастровий номер :15:021:0101 та накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Богдани, вул. Набережна, 10.

Ухвала підлягає негайному виконанню і має силу виконавчого документу.

Строк предявлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк