Справа пр. №2/756/1456/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та її донька ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

30 червня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Як стверджувала ОСОБА_1 залиття трапилось з вини КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", яка встановлена актом про аварію гарячого водопостачання від 06 липня 2015 року, складеного майстром ЖЕК №513 ОСОБА_3, затвердженого та підписаного членами комісії ЖЕК №513.

В акті про залиття від 06 липня 2015 року, складеному комісією ЖЕК №513 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", вказано, що причиною залиття квартири позивача є розрив кулькового крану на трубопроводі гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1. Внаслідок залиття пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири ОСОБА_1, а саме: заміна лінолеуму у коридорі, кухні та кімнатах, заміна плінтусів у коридорі, кухні та кімнатах.

Внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири позивачеві заподіяно збитків у сумі 21262,00 грн., що підтверджується локальним кошторисом на будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_1.

З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 21262,00 грн., 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, судовий збір у сумі 974,40 грн. та витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки, у сумі 1000,00 грн.

До початку розгляду справи по суті позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 32323,40 грн., 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, судовий збір у сумі 974,40 грн. та витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки та надання інформаційних послуг, у сумі 1300,00 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримала, просила суд їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов визнала частково, не погодилася з розміром збитків, заподіяних позивачеві внаслідок залиття її квартири, не заперечувала проти стягнення на користь позивача матеріальних збитків у розмірі 6580,40 грн.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

30 червня 2015 року відбулось залиття квартири позивача. Факт залиття зафіксовано актом від 06 липня 2015 року, складеним комісією ЖЕК №513 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" у складі інженера ЖЕК №513 ОСОБА_4, майстра технічної дільниці ОСОБА_3, майстра ремонтної групи ОСОБА_5, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, в якому зазначено, що залиття квартири АДРЕСА_1 трапилось внаслідок розриву кулькового крану на трубопроводі гарячого водопостачання у квартирі, співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У результаті залиття в квартирі позивача пошкоджено її внутрішнє оздоблення. Крім того, факт залиття квартири ОСОБА_1 та розмір завданих позивачу матеріальних збитків підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 (а.с.81). Зокрема, як пояснив допитаний в якості свідка експерт ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт" ОСОБА_7, яким було складено звіт від 18 вересня 2015 року №569/09 з визначення вартості збитку, нанесеного власнику майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, згідно правил оцінки технічний стан квартири та меблів має знос 20%, а вартість ремонту квартири, меблів, взуття та заміни меблів складає 21262,00 грн.

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності його вини в завданні шкоди позивачеві, відповідачем не надано. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних позивачеві внаслідок залиття її квартири, представник відповідача не заявляв.

Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям.

Згідно з локальним кошторисом від 18 вересня 2015 року №2-1-1, складеним ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт", вартість ремонтних робіт з відновлення квартири АДРЕСА_1 складає 21262,00 грн. (а.с.18-21). Обсяг робіт, зазначених в цьому локальному кошторисі, повністю відповідає обсягу робіт, які потрібно виконати для відновлення після залиття квартири АДРЕСА_1, що зазначений в акті про залиття (заміна лінолеуму у коридорі, кухні та кімнатах, площа 47,9 кв. м; заміна плінтусів у коридорі, кухні та кімнатах, площа 57,14 кв. м).

Належних та допустимих доказів, які б спростовували дані, наведені у локальному кошторисі від 18 вересня 2015 року №2-1-1, в якому зазначений перелік робіт для проведення ремонту в квартирі ОСОБА_1, позивач в судовому засіданні не надала. Підстав ставити під сумнів правильність даного локального кошторису у суду немає, оскільки зазначені в кошторисі найменування об'єктів у квартирі ОСОБА_1, що потребують ремонту фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які були зазначені в акті про залиття від 06 липня 2015 року. Клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок залиття її квартири, позивач не заявляла, хоча суд, керуючись положеннями ст.10 ЦПК України, роз'яснив позивачеві таке право.

Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" позивачеві внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 30 червня 2015 року, складає 21262,00 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

У звіті від 18 вересня 2015 року №569/09 з визначення вартості збитку, нанесеного власнику майна, складеного експертом ТОВ "Експертна компанія "Укравтоекспертиза-Стандарт" ОСОБА_7, вказано, що внаслідок залиття належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 спричинено збитків у сумі 21262,00 грн. При цьому при складанні висновку експертом було враховано ступінь зносу оздоблювальних робіт у квартирі АДРЕСА_1 від життєдіяльності її мешканців (а.с.12-17). Підстав ставити під сумнів правильність даного висновку експерта у суду немає. Отже, суд вважає, що загальний розмір збитків, заподіяних відповідачем КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" позивачеві внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 30 червня 2015 року, складає 21262,00 грн., та підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_1

Ч.1 ст.23 ЦК України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.3 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з нормою ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку з пошкодженням внаслідок залиття її квартири, тяжкість вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 3000,00 грн. та стягнути цю суму з відповідача КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь позивача.

Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ч.4 цієї статті визначено, що у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 974,40 грн., витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки та наданням інформаційних послуг, у сумі 1300,00 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у сумі 21262 (двадцять одна тисяча двісті шістдесят дві) гривні 00 (нуль) копійок, 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок, витрати, пов'язані з проведенням експертної оцінки та наданням інформаційних послуг, у сумі 1300 (тисяча триста) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька