У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 14 вересня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Хопти С.Ф., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року, - в с т а н о в и л а: У лютому 2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в 2007 році нею здійснено перебудову придбаної квартири АДРЕСА_1, та здійснено надбудову другого та третього-мансардного поверхів, яка була відображена в інвентаризаційній справі, за якою до складу перебудованої квартири ввійшли приміщення: 1-й поверх: коридор 1 (3) - 1, площею 5,6 кв.м, кімната 1 (3) - 2, площею 19,4 кв.м, кладова 1 (3) - 3, площею 1,1 кв.м, санвузол 1 (3) - 4, площею 3,5 кв.м, кухня-їдальня 1 (3) - 5, площею 56 кв.м; 2-й поверх: коридор 6-1, площею 2 кв.м, прихожа 6-2, площею 12,2 кв.м, кімната 6-3, площею 24,1 кв.м, туалет 6-4, площею 2,5 кв.м, туалет 6-5, площею 2,5 кв.м, кімната 6-6, площею 12,8 кв.м, тераса, площею 35,7 кв.м, 3-й поверх: сходова клітина 6-7, площею 4,1 кв.м, хол 6-8, площею 31,8 кв.м, санвузол 6-9, площею 5,3 кв.м, кімната 6-10, площею 12,2 кв.м. Загальна площа квартири складає 195,1 кв.м, тераси - 35,7 кв.м. Вказувала, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄОС» надало згоду на здійснення нею переобладнання, добудови і надбудови квартири та введення її в експлуатацію; згідно технічного звіту обстеження та оцінки технічного стану будівельні конструкції квартири знаходяться у задовільному стані, об'єкт в цілому відповідає державним будівельним нормам і правилам України та може використовуватися за призначенням. Відповідно до висновків органу пожежного нагляду та міської санепідемстанції реконструйована квартира відповідає вимогам пожежної безпеки і санітарних норм та може використовуватися за призначенням. З огляду на викладене, просила визнати за нею право власності на перебудовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 195,1 кв.м, та терасою, площею 35,7 кв.м, у складі зазначених вище приміщень; зобов'язати комунальне підприємство «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» провести державну реєстрацію за нею права власності на вищевказане нерухоме майно. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 22 квітня 2008 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на перебудовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 195,1 кв.м, та терасою, площею 35,7 кв.м, у складі зазначених у позові приміщень. У задоволенні решти позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, який є правонаступником ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами, ст. 376 ЦК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки здійснене позивачкою будівництво є самочинним, так як відсутні докази того, що будівництво здійснювалось позивачкою на земельній ділянці, що була відведена їй в установленому порядку для цієї мети, а також те, що об'єкт нерухомості збудовано за наявності належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити. Рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.Ф. Хопта
й