Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1891/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

23.08.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 15 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року представник позивачки ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди в розмірі 47 383 грн. 62 коп., моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., а також вартість проведення робіт зі складання калькуляції та розбирання автомобіля для складання калькуляції в сумі 688 грн. 80 коп.

10 червня 2016 року представник позивачки, ОСОБА_4, подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачеві.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що йому відомо зі слів відповідача про намір позбутися будь-якого наявного у нього майна для того, щоб у позивачки не було ніякої можливості отримати відшкодування шкоди. Зокрема, на сторінках Інтернету розміщено оголошення про продаж автомобіля «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1, власником якого є відповідач. У зв'язку з цим представник позивачки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 15 червня 2016 року заяву представника позивачки задоволено, позов забезпечено шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль «Daf 95 XF380», 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду про забезпечення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права; не врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, надані у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зокрема, щодо з'ясування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, обсягу позовних вимог, даних про особу відповідача, відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, забезпечуючи безпідставні, на думку відповідача, позовні вимоги, суд порушує права інших осіб, зокрема, його (відповідача), який не має інших джерел для існування.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_2 повідомлений у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки 12 серпня 2016 року. Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивачки, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду, а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3 ст.151 ЦПК).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК).

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до

незворотних наслідків.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених законом підстав для забезпечення позову суд виходив з того, що відповідач має можливість відчужити належний йому автомобіль, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

При цьому суд встановив, що намір відповідача розпорядитися належним йому транспортним засобом підтверджується фотокопією оголошення, роздрукованого з Інтернет сайту «RST», Розділ «Продам машину» від 10 червня 2016 року, де містяться фото спірного автомобіля «Daf 95 XF380», державний номер НОМЕР_1 та номер телефону відповідача ОСОБА_2

Зважаючи на те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що у відповідача до вирішення спору є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення на стадії його виконання виконавчою службою, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви представника позивачки про забезпечення позову. При цьому вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, що згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для відхилення скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда про забезпечення позову від 15 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.П. Бубличенко

Судді В.І. Кривохижа

Т.О.Сукач