Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/323/16-ц

Номер провадження: 2/511/278/16

16 березня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що з 2009 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Однак сімейне життя у них не склалося, так як чоловік через постійні ревнощі вчиняв сварки в присутності дітей, які переростали в бійки. Вона і раніше намагалася припинити сімейні стосунки з відповідачем, подавала заяву про розірвання шлюбу, однак з метою збережння сім"ї намагалася налагодити їх спільне життя. Останній раз вона пішла із сім"ї майже півроку назад, проживає зараз з іншим чоловіком, має намір створити з ним сім"ю. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки. Посилаючись на дані обставини, просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб з ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 09.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №4. (а.с.3)

Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження наявним в матеріалах справи. (а.с.4,5)

Сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 2015 року.

Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів, втрату почуттів.

Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Спору щодо поділу майна подружжя та місця проживання дітей не має.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - "ОСОБА_1".

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судовий збір по справі складає 551,20 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 113,115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.11.2009 року Виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №4, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку - ОСОБА_2, жінці - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук