Справа № 465/7979/15 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/5550/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю Середницького В.М. - представника ПАТ «Львівобленерго»;

відповідачки ОСОБА_4 та адвоката Фартух Ю.В. - представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Середницького Володимира Михайловича, представника Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», на рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 781 грн. 87 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що станом на лютий 2014 року вище зазначені відповідачі заборгували ДЖКП ДК "Лорта" за надані житлово-комунальні послуги 781 грн. 87 коп. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року у справі № 5015/5411/12 ДЖКП ДК "ЛОРТА" ліквідоване. Право вимоги до боржників ДЖКП ДК "Лорта" щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно договору № 2(112/141/14-342) від 18.06.2014 року про відступлення права вимоги набуло ПАТ "Львівобленерго". Заборгованість була виявлена арбітражним керуючим (ліквідатором) при здійсненні ліквідаційних процедур ДЖКП ДК "ЛОРТА" та включена до складу дебіторської заборгованості банкрута (а.с. 2-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено - за недоведеністю позовних вимог (а.с. 103-104).

Дане рішення оскаржив представник позивача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що пояснення представника відповідачів (як усні, так і письмові) не спростовують наявності боргу та не стосуються предмета спору (а.с. 109).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідачки ОСОБА_4 і представника відповідача ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з предмету даного спору, а саме - стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку та послуги „за опалення", саме на позивача (ПАТ „Львівобленерго") покладається обов'язок доказування наявності такого боргу у відповідачів та його розміру. Складовими частинами такого доказування є період, за який виник цей борг (оскільки на спірні правовідносини поширюються положення про наслідки спливу позовної давності), та його розрахунок, які повинні бути наведеними у позовній заяві.

В той же час, позов ПАТ „Львівобленерго" нічого з вище наведеного не містить. Зокрема, ні позовна заява, ні матеріали справи, ні апеляційна скарга не містять розрахунку заборгованості та даних про те, за який саме період ця заборгованість виникнула у відповідачів.

Свої позовні вимоги до відповідачів ПАТ „Львівобленерго" обгрунтовує ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року по справі про банкрутство ДЖКП ДК "ЛОРТА", в описовій частині якої зазначено, що відповідно до договору № 2 про відступлення права вимоги від 18.06.2014 року ДЖКП ДК "ЛОРТА" відступило, а ПАТ „Львівобленерго" прийняло на себе право вимоги за надані житлово-комунальні послуги фізичним особам (боржникам) на загальну суму 425 262 грн. 88 коп., в тому числі - і до ОСОБА_6 на суму 781 грн. 87 коп. (11-12), а також довідкою ДЖКП ДК "ЛОРТА" № 120 (без дати), згідно якої станом на 14.04.2014 року борг ОСОБА_6 перед ДЖКП ДК "ЛОРТА" з оплати за житлово-комунальні послуги становить 781 грн. 87 коп., з яких: 677 грн. 82 коп. - за утримання будинку, а 104 грн. 05 коп. - „за опалення" (а.с. 8).

В той же час, відповідачі по даній цивільній справі до участі у розгляді вище згаданої справи про банкрутство ДЖКП ДК "ЛОРТА" Господарським судом Львівської області не притягувалися, а відтак вище згадана ухвала Господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року не може бути визнаною доказом (наявності у відповідачів заборгованості перед ДЖКП ДК "ЛОРТА" і розміру такої заборгованості), який звільняє ПАТ „Львівобленерго" від обов'язку доказування наявності такої заборгованості і її розміру в ході розгляду даної справи - за позовом до відповідачів в порядку цивільного судочинства в судах загальної юрисдикції.

Як стверджується повідомленнями на оплату житлово-комунальних послуг, виданими ДЖКП ДК "ЛОРТА", оплата за утримання будинку та послуги „за опалення" розраховуються, виходячи з розміру квартири (складові тарифів наведені в гривнях за 1 кв.м.).

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, у якій проживають відповідачі, та з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку (форма № 2), виданої ЛКП „Сокільницьке", загальна площа цієї квартири - 36 кв.м. (а.с. 9, 42, 43): даний факт позивачем жодним чином не спростовано.

В той же час, відповідачами в якості доказів були поданими до суду першої інстанції повідомлення на оплату житлово-комунальних послуг, видані ДЖКП ДК "ЛОРТА" за період з жовтня 2008 року по вересень 2013 року, а також довідки ДЖКП ДК "ЛОРТА" про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, згідно яких загальна (і опалювальна) площа квартири відповідачів зазначена у розмірах від 42,9 кв.м. до 53,87 кв.м. (а.с. 44-47, 76-93), що не відповідає вище згаданим даним технічного паспорту на квартиру (36 кв.м.).

З урахуванням вище наведених розбіжностей між загальною площею квартири, зазначеною у технічному паспорті на цю квартиру, та загальною площею квартири, зазначеною у вище згаданих повідомленнях та довідках ДЖКП ДК "ЛОРТА", відповідачами було подано до суду письмовий розрахунок здійснених ними переплат за житлово-комунальні послуги (а.с. 98-99) - з долученням до матеріалів справи в якості доказів оригіналів квитанцій про оплату відповідачами цих послуг, з якого (розрахунку переплат) вбачається, що загальна сума переплат за період з 2008 по вересень 2013 року складає 887 грн. 68 коп.

Даний розрахунок позивачем також жодним чином не спростовано.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що „помилки у квитанціях про оплату житлово-комунальних послуг" „не стосуються предмету спору", а також стосовно того, що „відповідність (нарахувань) розмірам площі квартири" „не є предметом розгляду у цій справі", до уваги прийматися не можуть, оскільки „відповідність (нарахувань) розмірам площі квартири" безпосередньо стосується предмету даного спору.

За вище наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та прийшов до вірного висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами розміру позовних вимог та не спростовано заперечень і доказів, поданих до суду відповідачами.

Оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Середницького Володимира Михайловича, представника Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», відхилити та залишити рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 липня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: