22-ц/775/729/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Міхєєва І.М.
Категорія 59 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Лісового О.О., Мироненко І.П.,

секретар - Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2016 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА :

02 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 і в обґрунтування скарги зазначала, що 24 червня 2016 року головним державним виконавцем Голояд О.В. винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій по примусовому виконання виконавчого листа за № 2/265/1555/13, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, про її вселення в квартиру АДРЕСА_1. Заявник вважає винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій по її вселенню передчасним та незаконним, таким, що порушує її права. В скарзі, крім іншого, зазначила, що державним виконавцем не повідомлено її своєчасно про дану постанову, не враховано її думку, в оскаржуваній постанові не наведені мотиви відкладення провадження, відсутні передбачені законом підстави для відкладення провадження, не наведено обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій. Також зазначала, що державний виконавець не перевірила інформацію, яка була викладена в заяві боржника ОСОБА_4, і на підставі якої винесено оскаржувану постанову. Просила суд визнати дії державного виконавця по винесенню вказаної постанови протиправними, постанову про відкладення провадження виконавчих дій скасувати і зобовязати поновити виконавче провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування судом усіх обставин по справі, просила ухвалу від 08 серпня 2016 року скасувати та постановити нову, якою її скаргу задовольнити в повному обсязі.

В скарзі зазначала, що суд, вирішуючи спір, не визначив правову норму, яка підлягала застосуванню до даних правовідносин, та не надав оцінки тим обставинам, що мають суттєве значення для вирішення справи. Судом невірно було застосовано ст.ст. 31, 35 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не взято до уваги, що оскаржувана постанова від 24.06.2016 року винесена з порушенням строку, без належного повідомлення про її винесення ОСОБА_2 як стягувача. Обставини, викладені в заяві ОСОБА_4 в якості підстав для відкладення провадження виконавчих дій, не є такими, що перешкоджають виконанню виконавчих дій. Крім того, державним виконавцем при винесені зазначеної ухвали не було перевірено наявність таких обставин. Наголошувала, що внаслідок незаконних дій державного виконавця Голояд О.В., заявник і на даний час без житла, не має можливості вселитись на законних підставах до квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без участі заінтересованої особи ОСОБА_4, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи в апеляційному суді рекомендованою поштою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги, головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судом встановлено, що 15 червня 2016 року до Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області надійшов виконавчий лист № 2/265/1555/13, виданий 30.12.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя, про вселення ОСОБА_4 (ОСОБА_2 на даний час) ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_2. (а.с.7-8)

На підставі виконавчого листа головним держаним виконавцем ОСОБА_3 17 червня 2016 року відкрито виконавче провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови, зазначено, що у разі добровільного виконання рішення боржником, а саме надання доступу до квартири та проживання в ній ОСОБА_6 24 червня 2016 року о 9-00 годин державним виконавцем буде здійснений вихід за адресою вул. Київська 86-59 м. Маріуполя для перевірки виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду у зазначені строки, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафу, що передбачено вимогами закону України «Про виконавче провадження». При невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій. (а.с.15)

23 червня 2016 року до Орджонікдзевського відділу ДВС Маріупольської управління юстиції від боржника ОСОБА_4 надійшла заява в якій зазначено про неможливість добровільного виконання рішення суду, в звязку з тим, що квартира АДРЕСА_3 їй не належить, за зазначеною адресою вона не проживає та не зареєстрована.(а.с.41)

В цей же день боржник ОСОБА_4 надала заяву до Орджонікідзевського відділу ДВС про відкладення проведення виконавчих дій у звязку з тим, що 21 червня 2016 року вона звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою про визнання виконавчого листа за № 2/265/1555/13 виданого 30 грудня 2013 року про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4 таким, що не підлягає виконанню.(а.с.40)

Головним державним виконавцем Голояд О.В. 24 червня 2016 року винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа за № 2/265/1555/13 виданого 30 грудня 2013 року Орджонікдзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, про вселення ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_5 строком до 09 липня 2016 року. (а.с.39)

29 червня 2016 року державний виконавець зазначену постанову направив стягувачеві ОСОБА_7 простою кореспонденцією, що підтверджено витягом з журналу вихідної кореспонденції (а.с.61).

Відповідно до положень ст.383 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_2 суд виходив з того, що державний виконавець, відкладаючи провадження виконавчих дій, діяла правомірно в межах ст. 35 Закону України «Про виконавчі дії», оскільки постанова від 24.06.2016 року винесена з метою перевірки підстав та обставин, викладених у заяві ОСОБА_4 про відкладення виконавчих дій.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, враховуючи наступне.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Заперечуючи проти доводів карги ОСОБА_2, головний державний виконавець Голояд О.В. вказує, що відкладення провадження виконавчих дій є процесуальним правом державного виконавця, і підстави для цього законом вичерпно не встановлені. Вважає, що правомірно ухвалила таку постанову від 24.06.2016 року, оскільки подання ОСОБА_4 позову про визнання виконавчого листа про вселення таким, що не підлягає виконанню, є обставиною, що перешкоджає проведенню виконавчих дій. Крім того, вона продовжила виконавчі дії 10.07.2016 року, а 11.07.2016 року виконавче провадження було зупинено ухвалою суду, ухваленою в межах позову ОСОБА_4 про визнання виконавчого документу про вселення ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.3 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Між тим, факт звернення боржника ОСОБА_4 до суду з позовом про визнання виконавчого документу про вселення ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню, ніяк не може перешкоджати виконанню рішення суду і не може слугувати підставою для відкладення виконавчих дій.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2016 року державним виконавцем було призначено проведення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню на 20 липня 2016 року на 09-00 годин, про що письмово повідомлено сторони виконавчого провадження. (а.с.38)

Проте, ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 11 липня 2016 року, зупинено стягнення за виконавчим листом за № 2/265/1553/13, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області 30 грудня 2013 року на виконання рішення апеляційного суду Донецької області про вселення ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_6, до розгляду судом по суті заяви ОСОБА_4 про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. З ухвали суду вбачається, що боржник ОСОБА_4 до суду з таким позовом звернулася 21 червня 2016 року.(а.с. 64).

Між тим, висновок суду про те, що у звязку з цим дії державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій для перевірки викладених в заяві ОСОБА_4 обставин є правомірними, не відповідає положенням закону, оскільки в постанові держвиконавця не наведено жодної обставини, яка б перешкоджала подальшому проведенню виконавчих дій задля виконання судового рішення, і судом першої інстанції таких обставин також не встановлено.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції з недостатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, неповно перевірив доводи та заперечення сторін, надані сторонами докази та постановив ухвалу, яка не відповідає нормам процесуального права. А доводи скаржника про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 24 червня 2016 року, є обґрунтованими.

Отже, оскільки питання було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду і постановлення ухвали про часткове задоволення скарги ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3. Натомість, у звязку із тим, що виконавче провадження було поновлено 10.07.2016 року, немає підстав для задоволення вимог скарги про зобовязання поновити виконавче провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2016 року скасувати.

Задовольнити скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 частково.

Визнати дії головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 24 червня 2016 року неправомірними.

Постанову головного державного виконавця Орджонікдзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_3 про відкладення провадження виконавчих дій від 24 червня 2016 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені вимог скарги про зобовязання поновити виконавче провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_8

ОСОБА_9