Справа № 182/755/16-ц
Провадження № 2/0182/1725/2016
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
12.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.
при секретарі - Пометій Є.Т.
за участю: представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - Кузниченко Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Нікопольський ремонтний завод» про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та розрахунку, суд
встановив:
Позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Нікопольський ремонтний завод» (далі ПрАТ «НРЗ») про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки та розрахунку.
Свої вимоги мотивує тим, що він з 15 липня 2014 року був прийнятий на роботу до «ПрАТ «НРЗ» на посаду слюсаря-ремонтника за строковим договором.
31 грудня 2014 року він отримав розпорядження № 148, яке містило перелік необхідних для звільнення відміток. У відділі кадрів йому роз`яснили, що він може отримати трудову книжку та розрахунок лише після отримання усіх відміток на оборотній сторінці розпорядження, але спочатку йому необхідно звернутися до воєнкомату.
8 січня 2015 року (перший робочий день після новорічних свят) він з`явився до воєнкомату м. Нікополя для отримання відмітки воєнкомату на розпорядженні про звільнення та отримав повістку № 2289.
З 8 січня по 30 січня 2015 року він знаходився у розпорядженні воєнкомату та проходив медичне дослідження.
Через оголошену в Україні часткову мобілізацію, Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 він, 30 січня 2015 року був призваний на військову службу до Збройних Сил України. 12 лютого 2015 року ОСОБА_2 був зарахований до списків особового складу військової частини № НОМЕР_1 смт. Черкаське Дніпропетровської області. В подальшому він був направлений в зону АТО, де приймав участь у бойових діях. Він отримав посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 01 березня 2015 року. На час звернення до суду з даним позовом він продовжує службу.
19 листопада 2015 року він отримав відпуску, прибув до Нікополя та намагався отримати трудову книжку, однак на територію заводу його не пропустила охорона, а по телефону повідомили про його звільнення. Він надав довіреність на представництво його інтересів у суді та продовжив службу.
Позивач вважає, що за затримку видачі трудової книжки та розрахунку відповідач зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки.

Під час судового засідання його представник уточнила позовні вимоги, в яких відмовилася від вимог в частині непроведення з ним повного розрахунку при звільненні.
Визнав отримання повідомлення відповідача від 26 січня 2016 року про необхідність
отримання трудової книжки та просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 39 207 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті сім грн.) за затримку видачі трудової книжки.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі.
Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Наказом № 77 від 14 липня 2014 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника 4 розряду ПрАТ «НРЗ».

Наказом № 148 від 31 грудня 2014 року його було звільнено у зв`язку з закінчення строку трудового договору за пунктом два статті 36 КЗпП України (а.с.82-84).

В судовому засіданні було безперечно встановлено, що в день звільнення ОСОБА_2 трудова книжка видана не була. Представник відповідача підтвердив, що трудова книжка на дату розгляду справи знаходиться у відповідача та вона буде надана позивачу особисто.

Згідно статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок їх ведення визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення 29 липня 1993 року № 58 (з наступними змінами).

За правилами частини другої статті 24 КзпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Відповідно до вимог частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунки у строки, передбачені в статті 116 цього Кодексу.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей же день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 235 КЗпП України в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, для застосування цієї норми права необхідно наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

Такі ж положення закріплені в пункті 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених спільним наказом N 58 від 29 липня 1993 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція), днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Відповідно до пункту 7.1 вказаної Інструкції у разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку, таким чином докази своєчасності видачі трудової книжки на вимогу статті 60 ЦПК України мав надати відповідач.

В той же час, таких доказів представник відповідача суду не надав та підтвердив, що трудова книжка позивача по теперішній час знаходиться на підприємстві.

Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі частини четвертої статті 235 КЗпП України, оскільки така затримка допущена з вини відповідача.

Повідомлення відповідача про необхідність отримання трудової книжки було отримано 26 січня 2016 року.

Отже, час затримки видачі трудової книжки ОСОБА_2 на дату отримання ним повідомлення складає 275 робочих днів з 01 січня 2015 року по 26 січня 2016 року.
Пунктом другим Порядку № 100 передбачено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці
роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто ті, що передують дню звільнення працівника з роботи.
Відповідно до пункту п`ятому розділу IV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом вісім цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Повні місяці роботи позивача серпень 2014р. та грудень 2014 року. У серпні його заробітна плата складала 2 631,77 грн. за 20 робочих дня, у грудні 3641,35грн. за 24 робочих днів (а.с.50-52). Отже середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 142,57 грн.
Згідно Листу Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 № 10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» кількість робочих днів у:
-січні 21 робочих дні (далі р.д.)
-лютому - 20 р.д.
-березні 21 р.д.
-квітні 22 р.д.
-травні 19 р.д.
-червні 20 р.д.
-липні 23 р.д.
-серпні 20 р.д.
-вересні 22 р.д.
-жовтні 22 р.д.
-листопаді 21 р.д.
-грудні 24 р.д.
Згідно Листу Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» кількість робочих днів у:
-січні 20 робочих дні
Таким чином, середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за 275 робочих днів складає 39 207 грн. (142,57 грн. х 275 днів), та дана сума підлягає стягненню з ПрАТ «НРЗ» на користь позивача.
Відповідно до статті 88 ЦПК України, з ПрАТ «НРЗ» на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10,11,14,15,57,60,88,212-215,218 ЦПК України 47,48,235 КЗпП України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Нікопольський ремонтний завод»на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 39 207 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті сім грн.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Нікопольський ремонтний завод»на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: З. С. Шестакова