Справа № 369/2508/16-ц
Провадження № 2/369/1654/16
07.09.2016 року Києво-Святошинсьакий районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря - Раситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної працівником, -
Позивач звернувся з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Наказом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» від 08.07.2013 № 2998/13-01К ОСОБА_1 призначено на посаду провідного експерта сектору підтримки обслуговування в відділень м. Києва відділу координації та супроводження бізнесу Центральної регіональної дирекції АТ «ОТП Банк» з 09.07.2013.
Наказом АТ «ОТП Банк» від 13.09.2013 № 4286/13-01К з 23.09.2013 відповідача переведено на посаду провідного експерта відділу обслуговування клієнтів відділення «Печерське».
Наказом АТ «ОТП Банк» від 30.11.2015 № 3485/15-01К 03.12.2015 Відповідача
звільнено з займаної посади за угодою сторін.
Згідно п. 2.1.1 посадової інструкції Відповідача № Т-525, з якою вона ознайомилась
20.11. 2013 року до її завдань та обовязків відноситьсяпроведення касових операцій з обслуговування клієнтів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку Банку відповідно до внутрішніх регулятивних документів Банку операційний час та в післяопераційний час (у разі необхідності), зокрема:
приймання готівки та цінностей від клієнтів:
видача готівки та цінностей клієнтам;
валюто-обмінні операції.
Пунктом 2.2 Посадової інструкції передбачено, що Відповідач уповноважений
здійснювати операції по роботі з готівкою та іншими цінностями, зокрема, отримувати під
відповідальність цінності в національній та іноземній валютах на початку робочого дня.
Повертати готівку та цінності, отримані під відповідальність, наприкінці робочого дня (п. 2.2.2)належно зберігати готівку та цінності отримані в підзвіт (п. 2.2.3).
Розділом 4 «Відповідальність» Посадової інструкції визначено, що Відповідач відповідає за схоронність цінностей, отриманих під відповідальність, дотримується лімітів робочого місця та лімітів щодо проведення касових операцій (п. 4.2), приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності отриманих під розписку матеріальних цінностей, відповідає за їх збереження на підставі Договору про повну матеріальну відповідальність (п .4.2).
09.07.2013 року між АТ «ОТП Банк» та Відповідачем укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого Відповідач взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості переданих їй Банком під розписку матеріальних цінностей, за їх збереження та (або) виконання роботи повязаної із відкриттям та закриттям сховища та за збереження довірених їй цінностей.
Згідно п. 4 Договору у разі незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру заподіяної підприємству, установі, організації шкоди і його відшкодування проводиться відповідно до чинного законодавства.
13.08.2015 при зведенні операційної каси за станом на кінець операційного дня були виявлені розходження між фактичними залишками готівки, яка знаходилась під відповідальністю Відповідача, та даними касових документів і складених довідок касира.
Було встановлено нестачу готівки у розмірі 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) про що керуючим відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» ОСОБА_2 та начальником відділу обслуговування відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» ОСОБА_3 13.08.2015 було складено акт про розходження, виявлені при зведенні операційної каси.
Так, згідно книги обліку готівки операційної каси й інших цінностей банку, на початок дня 13.08.2015 в сховищі каси знаходилось 6967837,92 грн.
З історії підзвітів відділення «Печерське» за 13.08.2015 вбачається, що зі сховища (до виявлення недостачі) собі в роботу під відповідальність Відповідач взяла 1 927 837,92 грн.
(897 837,92 грн. +530 000, 00 грн. +500 000,00).
Крім цього, згідно довідки за прибутковими операціями про суму прийнятої готівки та кількість касових документів, які надійшли до каси 13.08.2015, Відповідач також прийняла грошові кошти у сумі 584 093,40 грн.
Всього 13.08.2015 Відповідачем прийнято 1 927 837,92+584 093,40= 2 511 931,32 грн.
Згідно касового журналу за видатковими операціями за 13.08.2015 та довідки за видатковими операціями про суму виданої готівки та кількість касових документів, які зійшли до каси, сума виданої Відповідачем готівки становить 2 371 478,39 грн.
2511931.32- 2 371 478.39 грн. = 140 452,93 грн. - залишок наявних в касі Відповідача коштів.
Однак, фактично Відповідачем було здійснено видаткових операцій на суму 2 271 478.39 грн. Вказана сума підтверджується квитанціями за операціями клієнтів за 13.08.2015 на загальну суму 2 271 478,39 грн.
Тобто, виявлена у Відповідача недостача складає:
2511931.32- 2 271 478,39 грн. = 240 452,93 грн. - сума, яка повинна залишитися в касі згідно проведених відповідачем видаткових операцій.
240 452,93 - 140 452,93 = 100000,00 грн.
Отже, сума виявленої у Відповідача недостачі за 13.08.2015 склала 100000,00 грн.
Згідно видаткового касового ордера № 004Т018QED від 13.08.2015 було відображено -нестачу готівки Відповідача, а згідно меморіального ордеру № НОМЕР_1 від 14.08.2015 року нестачу готівки було віднесено на Відповідача.
На підставі вищевказаного просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» завдану шкоду у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень) 00 коп. та витрати по сплаті судового збору.
До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов з підстав наведених вище та просив його задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Наказом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» від 08.07.2013 № 2998/13-01К ОСОБА_1 призначено на посаду провідного експерта сектору підтримки обслуговування в відділень м. Києва відділу координації та супроводження бізнесу Центральної регіональної дирекції АТ «ОТП Банк» з 09.07.2013 по 08.10. 2013 року. (а.с.6).
Наказом АТ «ОТП Банк» від 13.09.2013 № 4286/13-01К з 23.09.2013 відповідача переведено на посаду провідного експерта відділу обслуговування клієнтів відділення «Печерське». (а.с. 7).
Відповідно до Наказу АТ «ОТП Банк» від 30.11.2015 № 3485/15-01К 03.12.2015 Відповідача
звільнено з займаної посади за угодою сторін.(а.с.8).
09.07.2013 року між АТ «ОТП Банк» та Відповідачем укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого Відповідач взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості переданих їй Банком під розписку матеріальних цінностей, за їх збереження та (або) виконання роботи повязаної із відкриттям та закриттям сховища та за збереження довірених їй цінностей.
Згідно п. 4 Договору у разі незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру заподіяної підприємству, установі, організації шкоди і його відшкодування проводиться відповідно до чинного законодавства.
13.08.2015 при зведенні операційної каси за станом на кінець операційного дня були виявлені розходження між фактичними залишками готівки, яка знаходилась під відповідальністю Відповідача, та даними касових документів і складених довідок касира.
Було встановлено нестачу готівки у розмірі 100000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) про що керуючим відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» ОСОБА_2 та начальником відділу обслуговування відділення «Печерське» АТ «ОТП Банк» ОСОБА_3 13.08.2015 було складено акт про розходження, виявлені при зведенні операційної каси.
Так, згідно книги обліку готівки операційної каси й інших цінностей банку, на початок дня 13.08.2015 в сховищі каси знаходилось 6967837,92 грн.
З історії підзвітів відділення «Печерське» за 13.08.2015 вбачається, що зі сховища (до виявлення недостачі) собі в роботу під відповідальність Відповідач взяла 1 927 837,92 грн.
(897 837,92 грн. +530 000, 00 грн. +500 000,00).
Крім цього, згідно довідки за прибутковими операціями про суму прийнятої готівки та кількість касових документів, які надійшли до каси 13.08.2015, Відповідач також прийняла грошові кошти у сумі 584 093,40 грн.
Всього 13.08.2015 Відповідачем прийнято 1 927 837,92+584 093,40= 2 511 931,32 грн.
Згідно касового журналу за видатковими операціями за 13.08.2015 та довідки за видатковими операціями про суму виданої готівки та кількість касових документів, які зійшли до каси, сума виданої Відповідачем готівки становить 2 371 478,39 грн.
2511931.33- 2 371 478.39 грн. = 140 452,93 грн. - залишок наявних в касі Відповідача коштів.
Однак, фактично Відповідачем було здійснено видаткових операцій на суму 2 271 478.39 грн. Вказана сума підтверджується квитанціями за операціями клієнтів за 13.08.2015 на загальну суму 2 271 478,39 грн.
Тобто, виявлена у Відповідача недостача складає:
2511931.33- 2 271 478,39 грн. = 240 452,93 грн. - сума, яка повинна залишитися в касі згідно проведених відповідачем видаткових операцій.
240 452,93 - 140 452,93 = 100000,00 грн.
Отже, сума виявленої у Відповідача недостачі за 13.08.2015 склала 100000,00 грн.
Згідно видаткового касового ордера № 004Т018QED від 13.08.2015 було відображено -нестачу готівки Відповідача, а згідно меморіального ордеру № НОМЕР_1 від 14.08.2015 року нестачу готівки було віднесено на Відповідача.
Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Статтею 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.
Згідно зі ст. 135-КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються з порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їхніми працівниками», зазначено, що Працівники, які не є керівниками підприємства (установи, організації) і структурних підрозділів на підприємстві або їх заступниками, за шкоду, заподіяну зайвими грошовими виплатами, викликаними неналежним виконанням ними трудових обов'язків, несуть матеріальну відповідальність за ч. 1ст. 132 КЗпП, крім випадків, для яких ст. 134 КЗпП передбачена повна матеріальна відповідальність.
У такому ж порядку визначається матеріальна відповідальність працівників, з якими укладено договір про повну матеріальну відповідальність (статті 135-1, 135-2КЗпП України, якщо така шкода заподіяна не незабезпеченням цілості прийнятого під звіт майна, а іншими порушеннями трудових обов'язків (неналежним оформленням документів про виявлену при прийнятті матеріальних цінностей недостачу, що потягло її оплату тощо).
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 зазначено, що відповідно до ст. 130 КЗпП України відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.
Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 передбачає, зокрема, що розглядаючи: справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст.134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст.135 1 КЗпП може бути укладено такий договір та чи був укладений.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак відповідачем не надано суду жодних доказів або заперечень з приводу позову у встановленому законом порядку.
Вимоги позивача не були спростовані.
З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки завданої матеріальної шкоди в сумі 100 000 грн. 00 коп.
На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1500 грн.
На підставі Глави ІХ КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної працівником задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.Я. Волчко