Справа № 346/5250/14-ц
Провадження № 2/346/508/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

Головуючого судді: Обідняка В.Д.

секретаря: Максим'юк М.А

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивілну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що згідно договору № б/н від 15 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_1, останньому надано кредит в сумі 8800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" затверджених наказом №-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті позивач, складає між ним та Банком договір, що підверджується підписом в заяві.

Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконував та не надавав банку вчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими, передбаченими договором витратами.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором за ним виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2014 року року становить 31 555, 51 грн. і складається із: 21392, 69 грн. - заборгованість за кредитом; 7780, 85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 403, 14 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1478, 83 грн. штраф (процентна складова).

Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився повторно, про дату та час слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Крім того, представником проігнорована визнана судом обов'язкова його участь в судових засіданнях для подачі додаткових уточнюючих доказів.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив повністю та пояснив, що банк не надав суду жодних доказів, які б свідчили про отримання ним грошових коштів в зазначеній позивачем сумі. Заява від 15.07.2014 року стосується споживчого кредиту на купівлю товару, який він отримав 15.07.2010 року в розмірі 1469 грн. 57 коп. Зазначений споживчий кредит він оплатив повністю. Ствердив, що умови та правила надання банківських послуг без номера та дати, на які посилається позивач як на письмовий доказ містять загальну інформацію, яка є непогодженою і не підписаною жодною із сторін. Оскільки кредитний договір у належній письмові формі не укладався, просить суд в задовленні позову відмовити за безпідставністю.

Суд вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення виходячи з наступних піддстав.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання э його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 207 п.2 ЦК України, будь-яку частину договору, на яку є посилання у договорі, але не підписану споживачем, якщо її можна вилучити або змінити без його участі, за відстуності доказів отримання її споживачем в оригіналі, слід вважати нікчемною через недотримання письмової форми.

Статтею 11 п.4 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що для договорів з надання споживчого кредиту існують особливі істотні умови не притаманні для інших банківських правочинів, зокрема - датаи видачі кредиту та детальний розпис сукупної вартості крнедиту, варіант и повернення кредиту, включаючи кількість платежів, іх частсоу та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 25 вересня 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що 15 липня 2010 року між Публічний акціонерним товариством ОСОБА_2 "Приват Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання № б/н, згідно якого останній отримав кредит в сум 8800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, в доданій до матеріалів справи копії анкети-заяви, не зазначено про суму отриманого кредиту та не має підпису відповідача в графі про отримання вказаної картки з кредитними коштами та пін-коду до неї.

Умови та правила надання банкіських послуг без номера та дати на які посилається позивач, як на письмовий доказ містять загальну інформацію, яка є непогодженою жодною із сторін у справі, не вказано місце укладання та реквізити сторін, відсутній підпис відповідача, який б свідчив про ознайомлення з правилами користування, а тому суд критично ставиться до твердження позивача на те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає: між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві, оскільки підпису позивача на Умовах надання кредиту фізичним особам немає. Дані умови жодним чином не в заяві не в самому тексті умов не ідентифіковані, а тому суд не може встановити з якими саме умовами позивача знайомили під час написання заяви.

Оскільки в правилах та умовах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та тарифів від 04.11.2011 року в п.1.1.1.20 зазначено, що дата погашена, вказана в статті договору, а фактично договору, як такого укладено не було, посилання на зазначений пункт не відповідає дійсності.

Вищезазначені факти свідчать про те, що додана до матріалів справи, як основний доказ анкета-заява фактично доказом не являється, оскільки відсутній підпис відповідача про отримання картки.

Встановлено, що відповідач 15.07.2010 року в 19 год30 хв дійсно отримував споживчий кредит на суму1469 грн. 57 коп., який він сплатив повністю і під час оформлення даного кредиту на думку суду був підписаний в 19год28хв. і інший документ, а саме анкета - заява на отримання платіжної картки у вигляді встановленого кредиту в розмірі 8800 грн, яку відповідач не отримав, а також відсутній його підпис про отримання картки.

Згідно до вимог ст. 60 ч. 1, 4 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

23 листопада 2015 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду визнано обов'язковою участь представника позивача в судових засіданнях, однак позивачем проігноровано вимогу суду. Під час розгляду справи виникали ряд питань та обставин, а саме виконання вказівок зазначених в постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року /т.1.а.с.289-291/, які є обов"язковими для виконання суду першої інстанції.

Так, через відсутність в матеріалах справи пам"ятки клієнта, яка є складовою укладення договору про надання банківських послуг, довідки про умови кредитування та рішення банку, яким встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, якщо таке рішення приймалось не можливо встановити граничний строк дії картки.

Дані докази в сукупності з іншими перевіреними в суді доказами необхідні для вирішення питання строку позовної давності, однак суд позбавлений можливості встановлення даних обставин, оскільки представником позивача не представлено вищезазначені докази.

Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача ПАТ КБ "Приват банк" є необґрунтованими, недоведеними, та такими, що не підлягають задоволенню, а тому у задоволенні такого позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Встановлене судом підтверджується копіями анкет - заяв позичальника /а.с.13, 183/, умовами та правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем та іншими перевіреними в суді доказами.

На підставі ст.ст 1047, 1054, 1055 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів" та керуючись с.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Обідняк В. Д.