Справа № 450/2066/16-ц Провадження № 2/450/1455/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області

в складі головуючого Добош Н.Б.

при секретарі Бідник І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з цивільним позовом до Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 3,25 га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до сертифікату на право приватної власності на земельну ділянку (середню земельну частку) від 13.02.1996 року, що належала її матері ОСОБА_2, яка померла 11 червня 2010 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 червня 2010 року померла мати позивачки ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (середня земельна частка) площею 3,25 га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про що свідчить сертифікат на право приватної власності на земельну ділянку (середню земельну частку) від 13.02.1996 року. 01 липня 2009 року ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 626. Відповідно до цього заповіту спадкодавець на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_1. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має. На момент смерті матері позивачка разом з нею постійно проживала, тому вчинила усі дії, щодо прийняття спадкового майна після смерті матері. Однак, у неї виникли труднощі з оформленням права власності в порядку спадкування на земельну ділянку (середню земельну частку), а саме втрачений оригінал сертифікату на право приватної власності на земельну ділянку (середню земельну ділянку) від 13.02.1996 року. На підставі наведеного просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, однак її представник ОСОБА_4 подав на адресу суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що 11.06.2010 року померла спадкодавець ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 213213 виданим 11.06.2010 року Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської область, актовий запис № 10.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої увійшло право на земельну ділянку (середня земельна частка) площею 3,25 га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується сертифікатом на право приватної власності на земельну ділянку (середню земельну частку) від 13.02.1996 року.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений 01.07.2009 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 за р. № 626, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці ОСОБА_1.

Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України мали б право на обовязкову частку у спадковому майні ОСОБА_1 та претендують на зазначене майно немає.

У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки № 217 виданою 29.04.2016 року Містківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_1 проживала без реєстрації в с. Містки, Пустомитівського району, Львівської області разом з ОСОБА_2.

Таким чином позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набула право на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за законом вчинила дії, що обєктивно стверджують факт прийняття спадщини, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки оригінал сертифікату на право приватної власності на земельну ділянку втрачений, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 197, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України,ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 3,25 га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) від 13.02.1996 року, що належала ОСОБА_2, яка померла 11 червня 2010 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_5