Провадження 2/328/1546/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Погрібної О.М.

при секретарі: Мацинській О.Є.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Атаманюкової Ю.О.

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області в інтересах неповнолітнього: ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей виконкому Токмацької міської ради Запорізької області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області звернувся з позовом до суду в інтересах неповнолітнього: ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей виконкому Токмацької міської ради Запорізької області до ОСОБА_3, в якому просить суд позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати неповнолітнього органу опіки та піклування Токмацької міської ради для подальшого влаштування та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь державного закладу або фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Токмацького районного суду від 09.10.2003 року ( справа 2 - 1757/2003 ) його визнано безвісті відсутнім.

Матір'ю записана ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка повинна була виховувати сина. З 2010 року вона почала вести нездоровий спосіб життя, зловживати алкогольними напоями. У 2013 році була звільнена з роботи, почала бродяжити, уходила на декілька днів з дому, витрачала пенсію по втраті годувальника, потім поверталась додому.

Службою за цей час з матір'ю неодноразово проводились профілактичні бесіди з питань позбавлення її батьківських прав відносно сина. Це давало позитивний результат. Вона знаходила тимчасову роботу, переставала вживати алкогольні напої, здійснювала нагляд та утримання сина. Але з початку 2015 року ОСОБА_3 перестала приймати участь у вихованні сина, знову почала зловживати алкогольними напоями, збирається та проживає в незнайомих компаніях людей, які вживають алкоголь. З 2014 року хлопець проживав разом з бабою та дідом, а після смерті діда з 2016 року - з бабою та був на повному їх утриманні.

З пояснень неповнолітнього виявлено, що матір веде асоціальний спосіб життя, бродяжить, вживає алкогольні напої, ніде не працює, живе окремо від дитини, постійно змінює співмешканців. Його матір, ОСОБА_3 оформила пенсію по втраті годувальника, яку у розмірі 1200 грн. витрачає на себе або співмешканців, бабі або сину допомоги не надає.

Неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку в службі у справах дітей з 2015 року. Матір була взята під супровід спеціалістів ТМЦСССДМ. Знята з негативним результатом, як така, що не бажала працювати з соціальними працівниками щодо збереження сім'ї. ОСОБА_3 неодноразово була попереджена, що у разі невиконання батьківських обов'язків, буде порушено питання про позбавлення її батьківських прав у зв'язку з чим неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП протягом 2014-2016 років.

Під час обстеження житлово - побутових умов у вересні 2016 року службою було виявлено, що хлопець живе разом з бабою, санітарно - гігієнічні умови в помешканні відповідають нормам проживання дитини. У ОСОБА_4 є окрема кімната, обладнана усім необхідним.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Представник третьої особи Атаманюкова Ю.О. в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та суду пояснила, що алкоголь вона не вживає з 2010 року, так як працювала на двох роботах. В 2013 році в неї скінчився строк дії трудового договору і вона знаходилась на біржі, вона обставила меблями дитячу кімнату. Допомогу по втраті годувальника син отримував самостійно, бо банківська картка, хоча і була оформлена на її ім'я, однак знаходилась у сина. Але після перевипуску картки гроші почали приходити на її картку. Сторонніх осіб в квартиру вона не пускала. В квартиру до сина мати її не пускає тому вона не можу виконувати батьківські обов'язки. Свою частку квартири вона подарувала сину, і виписалась з квартири. До адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків ніколи не притягувалась. Матеріально вона не може утримувати сина, бо їй самій немає за що жити. Коли вона сама стане на ноги, тоді буде допомагати сину.

В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_4 пояснив, що відповідач є його матір'ю. Він повністю підтримує позов, бо особисто звертався до органу опіки із заявою, в якій просив позбавити матір батьківських прав. Матір взагалі не піклується про нього, пенсію по втраті годувальника витрачає на себе. Коли мати жила в квартирі, то приводила туди сторонніх людей. В квартирі були постійні сварки, нецензурна лайка, бійки, він неодноразово викликав поліцію. Часто приходили сторонні чоловіки, з якими мати випивала. Ми з бабусею постійно просили маму, щоб та кинула пити, прощали, вірили, вмовляли, але все безрезультатно. Дійсно свою частину квартири мати подарувала йому, бо в неї був прострочений кредит і щоб квартиру не забрали вона свою частину подарувала. Банк знімав в рахунок погашення заборгованості за кредитом кошти з його пенсії по втраті годувальника, які приходили на картку матері. В них через матір були великі проблеми з банком, вони отримували листи з погрозами, що буде накладений арешт на майно. Іноді вона давала йому гроші з картки, але в жовтні не дала, іноді давала 100 грн. Він живе на кошти бабусі. Мати приходить до них з бабусею додому в той час, коли його немає вдома, щоб взяти продукти. Він матір не любить взагалі, йому соромно, що в нього така мати. При зустрічі на вулиці він намагається робити вигляд, що не знає її, бо вона постійно п'яна. У 8 класі мати прийшла на батьківські збори п'яна. Мати купляла меблі в кімнату, але борги за це потім віддавала бабуся. Мати набагато більше робить для нього поганого, ніж хорошого. Мати, навіть, крала в нього гроші з портфеля. У відношенні нього з боку матері було насильство, йому доводилось захищатись.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Суду пояснила, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_4 та сестрою відповідача. Стосовно суті спору, повідомила, що відповідач веде нетверезий, розгульний спосіб життя, негативно впливає на дитину та створює нестерпні умови життя для своєї родини. Приблизно 6 років вживає алкоголь, в основному проживає не зі своєю родиною, а у своїх чоловіків, додому приходить тільки коли закінчуються гроші, пенсію по втраті годувальника витрачає на себе, іноді давала гроші дитині - по 100 грн. в місяць. Неодноразово мати відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_4 викликали поліцію, так як відповідач в стані алкогольного сп'яніння вела себе агресивно. Також відповідач взяла кредит в банку в розмірі 7000 грн., зараз її борг вже складає 50 000 грн. і ці гроші банк вимагає з ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з відповідачкою виросли в одному будинку, раніше дружили, зараз майже не спілкуються. Раніше відповідачка не вживала алкоголь, працювала, була хорошою матір'ю. Приблизно 5-6 років тому почала дуже сильно випивати, вихованням дитини перестала займатися, дуже ображала дитину. Часто просить позичити їй гроші на алкоголь, також бачила її п'яною.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, відповідача, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Токмацьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького управління юстиції 10.01.2001 року, актовий запис № 01, є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення місцевого суду Токмацького району Запорізької області від 09.10.2003 року батька ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано безвісно відсутнім.

Відповідач участі в утриманні неповнолітнього сина не приймає, фінансово не підтримує.

Згідно довідки від 17.08.2016 року, виданої КП «Контакт» ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_1 з бабою ОСОБА_7.

Наказом Служби у справах дітей Виконавчого комітету ТМР від 09.02.2015р. № 01-09/01-14, ОСОБА_4 стоїть на обліку, як дитина, що виховується в сім'ї, яка не забезпечує необхідних умов для її життя та виховання.

Відповідно до довідки Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня від 08.09.2016 року № 05/2915, гр. ОСОБА_3, 1979 р.н., з 27.04.2011 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога.

Відповідно до висновку Виконавчого комітету ТМР № 2575/21-39 від 07.10.2016року, ОСОБА_3, доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як з 2010 року позивачка почала вести нездоровий спосіб життя, зловживати алкогольними напоями. У 2013 році була звільнена з роботи, почала бродяжити, уходила на декілька днів з дому, витрачала пенсію по втраті годувальника, потім поверталась додому. Службою з матір'ю неодноразово проводились профілактичні бесіди з питання позбавлення її батьківських прав відносно сина. Це давало позитивний результат. Вона знаходила тимчасову роботу, переставала вживати алкогольні напої, здійснювала нагляд та утримання сина. Але з початку 2015 року гр. ОСОБА_3 перестала приймати участь у вихованні сина, знову почала зловживати алкогольними напоями, збирається та проживає в незнайомих компаніях людей, які вживають алкоголь. З 2014 року хлопець проживав разом з бабою та дідом, а після смерті діда з 2016 року - з бабою та був на повному їх утриманні.

До служби у справах дітей протягом 2013 - 2016 років неодноразово звертались баба та неповнолітній ОСОБА_4 з питання вживання ОСОБА_3 алкогольних напоїв, недбалого виконання батьківських обов'язків, використання пенсії по втраті годувальника на дитину не за призначенням. З ОСОБА_3 неодноразово проводились профілактичні бесіди з цього питання, обстежувались умови утримання та виховання дитини, яка проживала разом з бабою та дідом. Тоді відповідач змінювала свій спосіб життя, переселилась до дитини, наводила порядок в домі, виконувала батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, але на початку вересня 2016 року знову попала в поле зору служби та Токмацького відділення поліції.

03.10.2016р. до служби у справах дітей надійшло повідомлення, що ОСОБА_3 перебуває в приміщенні виконкому Токмацької міської ради в стані сильного алкогольного сп'яніння. Її було запрошено на бесіду до служби, де вона вела себе неадекватно, вживала нецензурну брань. Під час бесіди з ОСОБА_3, яка дійсно перебувала в стані алкогольного сп'яніння, виявлено, що вона проживала разом зі співмешканцем за його місцем проживання, син живе з бабою окремо. Вона отримує пенсію на дитину по втраті годувальника в розмірі 1200 грн., але вважає, що ці кошти належать їй, тому своїй матері та сину надає в місяць 50 -100 грн. Залишок тратить на себе та співмешканця, сплачує свої кредити. ОСОБА_3 було надано 3 дні для зміни способу життя, налагодження стосунків з сином та матір'ю, віддати пенсію бабі на утримання онука ОСОБА_4 та прийти на бесіду до служби 05.10.2016 року в тверезому стані. Зі слів ОСОБА_4, матір йому повідомила, що пенсію бабі не віддасть, бо в неї її вже немає, картку також, бо їй треба за щось жити разом з співмешканцем. Вона була в нетверезому стані.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вже притягувалась до адміністративної відповідальності, основною причиною, якої було вживання алкогольних напоїв та недбале виконання батьківських обов'язків, службою у справах дітей прийнято рішення про повторне ініціювання притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за недбале виконання батьківських обов'язків. Вона була попереджена, що у разі виявлення повторних випадків вживання нею алкогольних напоїв або недбалого виконання нею батьківських обов'язків використання пенсії на дитину не за призначенням на неї буде подана позовна заява про позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6

Під час обстеження житлово - побутових умов у вересні 2016 року службою було виявлено, що хлопець живе разом з бабою, санітарно - гігієнічні умови в помешканні відповідають нормам проживання дитини. У ОСОБА_4 окрема кімната, обладнана усім необхідним.

Виходячи з вищевикладеного, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також іншими матеріалами справи підтверджено що ОСОБА_3 веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та не виконує батьківських обов'язків, а саме:

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 13.03.2014 року по справі № 328/871/14-п за правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 27.05.2014 року по справі № 328/1836/14-п за правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 12.12.2014 року по справі № 328/4313/14-п за правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 2 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 23.09.2015 року по справі № 328/3773/15-п за правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді адміністративного арешту на 3 (три) доби.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 10.11.2015 року по справі № 328/4227/15-п за правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року по справі № 328/4666/15-п за правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді попередження.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 18.08.2016 року по справі № 328/3010/16-п був зафіксований факт правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП, але в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, справа закрита.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 22.09.2016 року по справі № 328/3397/16-п за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, накладено на ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Особисте життя та дії відповідача - ОСОБА_3, відносно свого сина ОСОБА_4, кардинально протилежні суспільним принципам щодо батьківських прав та обов'язків. Належного виховання своєму синові ОСОБА_4 відповідач не надає, не проявляє до нього щонайменшої материнської турботи, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання та підготовку до самостійного життя, не цікавиться його здоров'ям, з'явилась на батьківські збори у п'яному вигляді, зловживає алкогольними напоями.

Відповідач, хоча і є особою працездатного віку, ніде не працює, свого особистого помешкання та постійного місця проживання не має, проживала зі співмешканцем, зараз у якихось знайомих.

Відповідачка отримує на свого сина ОСОБА_4 від держави пенсію по втраті годувальника, однак майже всі кошти витрачає на себе, матеріальної допомоги своєму синові ОСОБА_4 майже не надає, від виконання своїх прямих батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина ухиляється, матеріально йому не допомагає та жодного з покладених законом на матір обов'язків по вихованню своєї дитини, як того вимагають статті 150, 152, 180 СК України, не виконує. Зазначене завдає істотної моральної шкоди інтересам ОСОБА_4.

Всі питання щодо виховання та матеріального забезпечення ОСОБА_4 вирішуються його бабою ОСОБА_7 самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Домовитись про добровільну участь відповідачки у матеріальному забезпеченні та в наданні достатньої матеріальної допомоги на утримання сина неможливо, оскільки як зазначає відповідач їй самій недостатньо коштів.

Таким ставленням відповідач зовсім відвернула від себе свого сина, а вказане свідчить про те, що створились умови, які шкодять інтересам дитини, бо дитина дорослішає та починає самостійно розуміти, хто про нього дбає та турбується та яким чином.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідачки від виховання дитини ОСОБА_4 лише за умови винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до статей 150, 152 СК України, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Верховний суд України у своїй Постанові Пленуму від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Повно, об'єктивно та всебічно аналізуючи показання свідків та надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків і це є тією виключною підставою для позбавлення її батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_4.

Відповідно до ст.169 СК України в разі зміни поведінки ОСОБА_3, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення її батьківських прав.

Крім того, відповідно до абз. 7 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч.2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Судом встановлено, що дитина не отримує від матері належної матеріальної допомоги, а тому суд вирішує питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини і у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є особою працездатного віку, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, аліментів нікому не сплачує, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав на підставі ст.164 Сімейного кодексу України, оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 153,155, 157,164, 165 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 88, 209-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь державного закладу або фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 07.10.2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Передати неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Токмацької міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві гривні) 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя