У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Савченко В.О.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані ухвали та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 15 ЦПК в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних ,трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ, проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, правильно виходив з того, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.О. Савченко