Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/199/14-ц
Провадження № 2/499/5/16
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

"09" березня 2016 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Кирилова С.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину житлового будинку на земельній ділянці,

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), про визнання нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину житлового будинку на земельній ділянці.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року по справі призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи (далі ухвала від 18 лютого 2015 року). Представники відповідача заперечували проти призначення експертизи.

Відповідач за клопотанням експерта від 24 березня 2015 року, необхідних для повного виконання вимог ухвали від 18 лютого 2015 року документів взагалі не надав, незважаючи на те, що представник відповідача ОСОБА_3 02 квітня 2015 року ознайомився з клопотанням експерта (а.с. 153).

У судовому засіданні на неодноразові розяснення суду щодо наявності права у відповідача заявити клопотання про проведення додаткової і повторної експертизи, так як з наданих пояснень фактично вбачається, що представники відповідача мають сумніви у компетентності експерта й правильності зробленого ним висновку.

Проте представники відповідача зазначили, що проведення експертизи взагалі не було доцільним, проти призначення якої вони заперечували, тому й призначення повторної і додаткової експертизи не є необхідним, та відповідних клопотань не заявляли.

09 березня 2016 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про виклик експерта, яке обґрунтував необхідністю розяснення висновку експерта, фактично поставивши перед експертом нові запитання та висловивши сумнів у обєктивності й компетентності експерта (далі клопотання).

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про виклик експерта.

Відповідач до судового засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений був належним чином про час дату та місце судового розгляду справи.

Представники відповідача, кожен окремо, підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Вирішуючи питання про застосування норм процесуального права суд виходив з такого.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки (ч.3 ст. 27 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ч. 1 ст. 146 ЦПК України).

Експерт дає у письмовій формі свій мотивований висновок, який приєднується до справи. Суд має право за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи запропонувати експерту дати усне пояснення свого висновку. Усне пояснення заноситься до журналу судового засідання. Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу (ч. 2, 6 ст. 147 ЦПК України).

Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч.1, 2 ст. 150 ЦПК України).

Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів (ч.1, 2 ст. 157 ЦПК України).

Заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав (ч.1 ст. 168 ЦПК України).

Для роз'яснення і доповнення висновку експерту можуть бути поставлені питання. Першою ставить питання експертові особа, за заявою якої призначено експертизу, та її представник, а потім інші особи, які беруть участь у справі. Якщо експертизу призначено за клопотанням обох сторін, першим ставить питання експертові позивач і його представник (ч. 2 ст. 189 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. (ч. 1 ст. 212 ЦПК України).

Застосовуючи зазначенні в ухвалі нормативно-правові акти, беручи до уваги докази в їх сукупності та кожен окремо, суд виходить з таких мотивів.

Статті 147, 189 ЦПК України не містять положень щодо обовязкової участі експерта при оголошенні його висновку у справі, а суд має право, а не зобовязаний запропонувати експерту дати усні пояснення свого висновку.

Висновок експерта для суду не є обовязковим, який оцінюється за правилами ст. 212 ЦПК України.

Питання щодо розяснення і доповнення висновку експерта можуть бути поставлені у межах проведеної експертизи. Експерт не може відповідати на нові запитання та робити нові висновки.

Наявність у сторони сумнівів в неупередженості експерта, обґрунтованості наданих ним висновків зумовлює можливість стороною ініціювати проведення додаткової і повторної експертизи.

На сторони покладений обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Сторона, яка заявляє клопотання про виклик експерта має виконати вимоги ст. 157 ЦПК України та заявляти клопотання про подовження розгляду справи, якщо для цього маються виняткові підстави, в тому числі, повторно, адже суд не має права в цьому випадку подовжувати строк за власною ініціативою.

Однак представники відповідача, вважаючи недоцільним проведення експертизи по справі взагалі, ухилилися від подання експерту необхідних документів й поставили у клопотанні перед експертом нові питання. Однак зазначені процесуальні дії не можуть здійснюватись шляхом постановки питань для роз'яснення і доповнення висновку експерту, а мають здійснюватись у межах проведення додаткової або повторної експертизи.

Така поведінка відповідача та його представників свідчить про недобросовісне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання обовязків, так як вони клопотання про проведення експертизи не заявляли, документи для проведення експертизи не надали, а їх вимогу викликати експерта для поставлення нових питань суд розцінює, як намагання затягнути розгляд справи, що призводить до неможливості розгляду справи у розумні строки.

Відповідачем зазначені процесуальні положення не враховані та невиконані, а задоволення необґрунтованого клопотання спричинить відкладення розгляду справи на тривалий час.

Таким чином, подача відповідачем клопотання з постановленням нових питань експерту в тому числі, які не є предметом експертизи при відсутності його клопотання про продовження розгляду справи повторно, серйозно порушує права осіб, які беруть участь у справі, так як судові засідання із-за такої процесуальної поведінки відповідача неодноразово відкладалися, що призводить до затягування розгляду справи та неможливості її розгляду протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд констатує, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.168 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача про виклик експерта відмовити.

Розяснити відповідачу, що відмова у задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4