Справа № 426/142/16-ц
УХВАЛА

23 січня 2016 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Река А.С., вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року заявник звернулася до суду із дійсною заявою та просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 21 грудня 2015 року в м. Луганську.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У порушення вимог ч.4 ст.235 ЦПК України, якою передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, у заяві не вірно визначено коло учасників процесу, а саме вказано «зацікавлена особа», замість вірного «заінтересована особа». Також у відповідності з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 , органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, а не «ЗАГС» як зазначено у дійсній заяві.

Окрім того, заява подана з порушенням вимог ст.ст. 256, 258 ЦПК України), а саме заявником не зазначено про докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті ОСОБА_2

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Як роз`яснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин; зазначити посилання на докази щодо неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті особи та залучити при цьому до участі у справі в якості заінтересованої особи відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану та, на виконання вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України, додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї.

Враховуючи наведене, відповідно до ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху із наданням заявникові строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 235, 256, 258 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути вказані вище недоліки заяви у пятиденний строк з дня отримання ним ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Река