Справа № 168/601/16-ц
Провадження № 2/168/201/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Мизівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 104 с.Мизове Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що він є спадкоємцем за заповітом після брата ОСОБА_2, який помер 16листопада 2014 року. Спадщину прийняв у встановлений законом строк, проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку з відсутністю державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Спадкодавець проживав одиноко. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Мизівською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви заперечень немає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 16листопада 2014 року помер ОСОБА_2 /а.с.9/. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1949 році, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 104 с.Мизове Старовижівського району Волинської області. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с. 10/.

Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався 08 вересня 2009 року, секретарем виконавчого комітету Мизівської сільської ради ОСОБА_4 /а.с. 8/. Заповіт чинний /а.с.28/.

З матеріалів спадкової справи №63/2014 від 19 листопада 2014 року встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку відсутністю державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем будинку, відмова нотаріуса є обґрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає /а.с. 30-42/.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації нерухомого майна, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Мизівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 104 с.Мизове Старовижівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 16листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5