АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 березня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області Лисак І. Н. розглянувши апеляційну скаргу керівника Чернівецької місцевої прокуратури Долотка М.М., подану в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Дана справа не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та призначення її до розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.ст.45, 121, 297 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

В силу абзаців 1 та 2 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.23 цього Закону встановлює, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Предметом спору зазначеної цивільної справи є визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, відповідачем за якою є Чернівецька міська рада.

Згідно ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження виконавчих органів міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища поділяються на власні (самоврядні) та делеговані.

На підставі ч.3 ст.78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Ст. 80 ЗК України визначає, що суб'єктами права власності на землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ч.1 та п.а) ч.2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

В силу ст.187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Частиною 1 ст.188 ЗК України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно ст.189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Таким чином, прокурором не виконані викладені нормативні документи в частині належного обґрунтування підстав представництва, зокрема: до апеляційної скарги не додано повідомлення позивача ОСОБА_2 про наявність підстав представництва Чернівецької міської ради для можливості оскарження такого; підтвердження відсутності контролю або його неналежного здійснення повноважними органами, що підтверджено заходами прокурорського реагування; не визначено форму власності спірної земельної ділянки, від чого залежить визначення категорії повноважень міської ради у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища; а також розмежування державного (делегованого) чи самоврядного контролю, що впливає на визначення згідно статей 188-189 ЗК України суб'єкта, уповноваженого здійснювати такі функції, в інтересах якого у порядку ст.45 ЦПК України може виступати прокурор.

В силу ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави

залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Крім того, до апеляційної скарги в супереч вимог ч.5 ст.295 ЦПК України не додано копію скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 2 статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка подана без додержання вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 45, 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу керівника Чернівецької місцевої прокуратури Долотка М.М., подану в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху.

Надати апелянту п'ять днів строку для виправлення зазначених недоліків апеляційної скарги із дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лисак І.Н.