Справа № 629/3294/15-ц
Номер провадження 2/629/40/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретарів Клименко О.В., Авраменко О.С., Перепелиці В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав доводи свого довірителя ОСОБА_1, просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали.
Судом встановлено, що відповідно до п.5 розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про акціонерні товариства», закрите акціонерне товариство «АІСЕ Україна» зареєструвало зміни в назві організаційно-правової форми, таким чином починаючи з 24.02.2010 року нова назва товариства - Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна», що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.
05.08.2008 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 укладено угоду за №201215, згідно з умовами якої АІСЕ зобовязується надати учаснику системи автоплан послуги, спрямовані на придбання ним автомобіля, погодженого у додатку №1 до даної угоди. Правила функціонування автоплану містяться у додатку №2 до цієї Угоди.
На Асигнаційному акті від 25.12.2008 року відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля Chevrolet AVEO. Відповідно до п.10.1 ст.10 додатку №2 до угоди №201215 учасник системи, якому вже надано право на отримання автомобіля, може звернутися з проханням надати будь-яку модель що відрізняється від моделі автомобіля, зазначеної в угоді, з модельного ряду, запропонованого кожним постачальником системи.
На підставі угоди №201215, укладеної між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1, останнім було придбано автомобіль марки Сhery Amulet, 2008 року випуску, кузов №LVVDA11B18D089043, свідоцтво про реєстрацію серії АХС161519, видане ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області, державний номерний знак НОМЕР_1.
Згідно п.10.3 ст.10 додатку №2 до угоди №201215 якщо обрана учасником системи модель коштує менше, ніж модель автомобіля, право на отримання якого було надано, АІСЕ зобовязується зарахувати цю різницю для скасування несплачених повних внесків цього учасника системи, які передбачені графіком внесків, у зворотному порядку, починаючи з останнього повного внеску. У випадку обрання учасником системи дешевшої моделі Автомобіля, АІСЕ пропорційно зменшить ціну послуг та страховий платіж. В подальшому такий учасник системи повинен сплачувати наступні цілі чисті внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку №1 до угоди.
Обрана відповідачем модель автомобіля коштувала, на момент отримання, на 8967 грн. дешевше за модель автомобіля, право на отримання якого йому було надано.
Починаючи з серпня 2013 року ОСОБА_1 взагалі припинив сплачувати внески. ПрАТ «АІСЕ Україна» неодноразово зверталось листами та телефоном до ОСОБА_1 і його поручителів з метою досудового врегулювання ситуації, що склалась у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за угодою, проте намагання врегулювати ситуацію шляхом добровільного погашення боргу результатів не дали.
ПрАТ «АІСЕ Україна» було отримано від імпортера автомобілів Chevrolet (ТОВ «ОСОБА_4 Груп») повідомлення від 26.04.2012 року, що виробництво автомобілів Шеврове AVEO у кузові Т-250 модифікацій: В3ММ454, В3ММ554, В5ММ454, В5ММ454, В5ММ554, В4LМ510, В4ММ554, В4ХМ54С припинено, а на заміну даної моделі розпочато постачання Шеврове AVEO у кузові Т-300 в модифікації: Т5М855J, Т5ХК57Q, Т5ХКD7Q, Т4М855J, Т4ХК57Q, Т4ХКО7Q.
У відповідності до п.11.1 ст. 11 додатку №2 до угоди №201215 якщо протягом строку дії угоди виробник та/або імпортер та/або дистриб'ютор здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель автомобіля, зазначену у додатку №1, АІСЕ зобов'язується замінити її, відповідно, новою моделлю або іншим автомобілем. Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі Учасники групи.
Відповідно до ст.5 угоди №201215, ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків (т.1 а.с.8-12,13,16,17,18,19,20,21).
19.01.2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед позивачем в повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за угодою №201215 (т.1 а.с.13).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст.525 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з статтею 66 ЦПК висновок експерта, як докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом, є одним із видів доказів.
Частина шоста статті 147 ЦПК передбачає, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.
Отже, дії експерта, якому доручено проведення експертизи, полягають у складанні письмового висновку за результатами проведеного дослідження на задані питання щодо матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що мають інформацію про обставини справи, який є доказом у справі і оцінюється судом за правилами статті 212 ЦПК.
Однією з гарантій незалежності судового експерта та правильності його висновку, передбачених статтею 4 Закону України «Про судову експертизу», є можливість призначення повторної судової експертизи.
Призначення судом повторної експертизи та доручення її проведення іншому експертові передбачено частиною другою статті 150 ЦПК, за умови якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.
Отже, чинним законодавством встановлено принципи судово-експертної діяльності, гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку, відповідальність судового експерта.
Судом встановлено, що клопотань про призначення повторної економічної експертизи від учасників процесу не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачами наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було розяснено права та обовязки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач попереджався про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду.
Зазначеними правами позивач особисто або через своїх представників, не скористався.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, а відповідачі та їх представник як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10,11,57,60,81,88,130,174,209,212,213-215,224-226,227,228,233 ЦПК України, ст.ст.11,14,526,530,610-612,625,1054 ЦК України, ч.5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України, суд, -
Позовну Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» судовий збір в розмірі 195,26 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Ткаченко