Справа № 1913/617/12
У Х В А Л А

Іменем України

"16" вересня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Дармограй Т. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду поданням головного державного виконавця Бережанського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження прав боржника на виїзд за межі України, -

ВСТАНОВИВ

Головний державний виконавець відділу ДВС Бережанського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням в якому просить тимчасове обмеження право ОСОБА_2 на виїзд за межі України., в якому посилається на те, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист виданий Підгаєцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2, боргу на користь кредитної спілки «Взаємодопомога» заборгованість за кредитом в сумі 160220 грн. 26 коп., та судовий збір у сумі 603 грн.

Представник ВДВС Бережанського міжрайонного відділу, на розгляд справи не з`явився, що не є перешкодою для розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Клопотання розглянуто судом згідно до вимог ст. 377-1 ч. 1, 2 ЦПК України.

Суд, перевіривши доводи держвиконавця, викладені в поданні, дослідивши матеріали, надані до подання та підтверджуючі наявність невиконаних грошових зобовязань боржника ОСОБА_2, вважає подання не обґрунтованим за слідуючими обставинами:

За ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає клопотання без виклику чи повідомлення сторін.

За ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За ст. 6 ч. 1 п. 2,5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» можуть бути застосовані обмеження, якщо:

- діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання-до виконання зобовязання, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачені законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону);

- боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобовязань (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції, та у першому протоколі до неї, кожен вільний залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено будь-яких обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської небезпеки, для підтримки публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі, або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом будь-яких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які не є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа має право на вільний самостійний виїзд за межі України по досягненню 16 років.

На підставі вищевикладеного, вбачається, що держвиконавець, в поданні повинний вказати й доказати наявність підстав вважати про ухилення боржника від виконання судових рішень. Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження виїзду за межі України від 01.02.2013 року під ухиленням розуміє такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому не виконанні обовязків.

Відповідно дост.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

З наведеної вище норми права вбачається, що законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав, тобто дана норма права не є імперативною.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Дійсний факт ухилення боржника від виконання зобов'язань має підтверджуватись сукупністю доказів, які не були додані державним виконавцем до подання.

За наданими матеріалами до подання, не доведено ухилення боржника ОСОБА_2 від ухилення від виконання рішення суду, тому в задоволенні клопотання слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 217, ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, ч. 1 п. 3,5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, -суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити головному державному виконавцю Бережанського міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в обмеженні ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України за необґрунтованістю.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її винесення до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд.

Головуюча підпис ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_3