Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2016 р. Справа153/1851/15-ц

Категорія 38

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

представника позивача фізичної особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача фізичної особи ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 25 березня 2005 року померла її бабуся ОСОБА_6. ЇЇ батько ОСОБА_7 помер ще раніше, а саме 18 січня 2001 року. На час і день смерті бабусі вона була неповнолітньою, але у відповідності до ст.1268 ЦК України являється такою, що прийняла спадщину. Зазначила, що після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю). Її двоюрідна сестра ОСОБА_3 маючи на руках оригінали документів, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_5 для прийняття спадщини по закону. Надавши останньому документи в оригіналах, приватний нотаріус ОСОБА_5 видав ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину. Про той факт, що вона є внучкою і має право на частку спадщини відповідач від приватного нотаріуса скрила. На даний час існує свідоцтво про право власності на спадщину за законом, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 являється власником права на земельну частку (пай). Одержавши відповідачкою такий документ, вона втрачає можливість в одержанні спадкового майна і тому порушуються її законні права та інтереси, як неповнолітньої на момент відкриття спадщини. З метою захисту своїх порушених прав вона вимушена звернутися до суду із даним позовом та просити суду винести рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.04.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №752, спадкова справа №73/2014, видане приватним нотаріусом ОСОБА_5

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру серії ВН №029248 на надання правової допомоги від 24.11.2015 року та угоди №47 від 23.11.2015 року, суду пояснив, що на час та день смерті ОСОБА_6, її син ОСОБА_7 вже був покійним. Відповідачкою було скрито факт втрати сертифіката про право власності на земельну частку (пай). Вважає, що сторони мають рівні права щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 Приватний нотаріус, видаючи відповідачці свідоцтво про право на спадщину діяв упереджено та незаконно. Позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру серії ВН №011527 на надання правової допомоги від 14.12.2015 року та договору про надання правової допомоги від 20.03.2015 року, суду пояснила, що в обовязки нотаріуса не входить розшук оголошень у газетах про втрату сертифікату про право власності на земельну частку (пай). Її довірителька не знала, що є рішення суду та оголошення в газеті щодо втрати вказаного вище сертифіката. Вказала, що позивач не має обовязкової частки у спадщині. ОСОБА_4 у шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Вважає позивачку такою, що не прийняла спадщину. Свідоцтво про право на спадщину є законним. Позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. У своєму письмовому запереченні на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру серії ВН №011527 на надання правової допомоги від 14.12.2015 року та договору про надання правової допомоги від 20.03.2015 року зазначила, що позивачка не проживала на час відкриття спадщини однією сімєю із ОСОБА_6 та не подала у шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Перелік осіб, які мають обовязкову частку у спадщині є вичерпним. Той спадкоємець, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано судом недійсним, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовими повістками із рекомендованими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі Свідоцтва про смерть серії І-АМ №206069 виданого повторно 11 серпня 2011 року судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 25 березня 2005 року у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Із свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТХ №153504 виданого 16 квітня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 судом встановлено, що спадкоємицею майна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 березня 2007 року, є її донька, відповідач по справі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із права на земельну частку (пай) та права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» села Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, спадкове майно належить ОСОБА_6.

Із сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0386402 виданого на підставі рішення Ямпільської РДА від 15 серпня 1997 року №205 на імя ОСОБА_6 судом встановлено, що останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 1,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Окрім того, право на земельну частку (пай) передано відповідачці ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2014 року.

Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №227391 виданого на підставі розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації, реєстр №536 від 17.10.2011 року на імя ОСОБА_1 судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 1,7792 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту), та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із районної газети «Ямпільські вісті» судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0386402 виданий на імя ОСОБА_6 вважається недійсним.

Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року, яке не вступило в законну силу, судом встановлено, що даним рішення було встановлено, що ОСОБА_6 є бабусею по батьковій лінії позивачки, встановлено факт прийняття позивачкою спадщини, що відкрилася після смерті після смерті її бабусі ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2005 року у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області та визнано за позивачкою право власності на земельну частку (пай) площею 1,88 умовних кадастрових гектарах на території Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, який рахується за ОСОБА_6 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0386402 виданого 17 вересня 1997 року, у порядку спадкування за законом. Із рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 вересня 2014 року судом встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08.09.2011 року скасоване і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом відмовлено.

Із свідоцтва про народження серії V-ЕД №320629 виданого 19 січня 1993 судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_9. Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №104062 виданого 19 січня 2001 року судом встановлено, що батько позивачки ОСОБА_7 помер 18 січня 2001 року. Із довідки виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від квітня 2014 року судом встановлено, що ОСОБА_8 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3 і з нею в одному будинку по вулиці Леніна,17 однією сімєю до дня її смерті, яка наступила 24.03.2007 року, проживала її донька ОСОБА_10. Із довідки виданої 09.04.2014 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що ОСОБА_6 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, і з нею в одному будинку по вулиці Леніна, 17 однією сімєю до дня її смерті, яка наступила 25.03.2005 року, проживала її донька ОСОБА_8, яка померла 24.03.2007 року.

Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року, яке вступило в законну силу 23 березня 2015 року судом встановлено, що розпорядження голови Ямпільської РДА Вінницької області від 17.10.2011 року №536 «Про передачу у власність громадянам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Маяк» Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в частині, щодо прізвища ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано, також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №227391 від 02.11.2012 року виданий ОСОБА_1, а також скасовану державну реєстрацію земельної ділянки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №227391 від 02.11.2012 року, виданий ОСОБА_1 та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0294, кадастровий номер 055683400:02:002:0377. Із ухвали апеляційного суду Вінницької області від 05.10.2015 року судом встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 березня 2015 року залишено без змін. Із ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015 року судом встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2011 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 26 вересня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Із ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 червня 2015 року, яка вступила в законну силу 22 червня 2015 року, судом встановлено, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних стосунків, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом залишено без розгляду.

Із спадкової справи №73/2014 заведеної до майна померлої 24 березня 2007 року ОСОБА_8, розпочатої 16 квітня 2014 року судом встановлено, що відповідачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТХ №153504 після смерті ОСОБА_8, яка померла 24 березня 2007 року. Спадщина складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Маяк» села Михайлівка Ямпільського району Вінницької області в розмірі 1.88 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, яка належала померлій 25 березня 2005 року ОСОБА_6, а також права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» села Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, який перебуває у колективній власності СТОВ «Маяк» села Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, належний померлій 25 березня 2005 року ОСОБА_6.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідиш письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню входячи з наступного:

Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, позивачка є донькою ОСОБА_7, який помер 18 січня 2001 року, який у свою чергу є сином ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2005 року (а.с.65).

Таким чином, ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2005 року у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області є рідною бабусею по батьковій лінії позивачки.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТХ №153504 виданого приватним нотаріусом ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_3, яка є рідною онукою, по материнській лінії, ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2005 року у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, успадкувала право на земельну частку (пай) та право власності на майновий пай належні ОСОБА_6, у порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_8, яка померла 24 березня 2007 року.

На підставі ст.1266 ч.1 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини..

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення у порядку ч.1 ст.1266 ЦК України, і відповідно ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців є рівними.

Згідно розяснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця.

Відповідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст.1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2005 року у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області була неповнолітньою.

Оскільки, неповнолітня ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, є спадкоємцем за правом представлення, має право на спадщину яка б належала за законом її батьку, то у неї з часу відкриття спадщини, виникли право володіння та користування спадковим майном.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позову засновані на законі та підлягають задоволенню, оскільки відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим на імя відповідачки були порушені майнові права спадкоємця, а саме неповнолітньої на час відкриття спадщини ОСОБА_1 на отримання належної їй частки у спадщині.

Тому, усунення порушень прав ОСОБА_1 на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_6, можливе шляхом визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16 квітня 2014 року ОСОБА_3

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 487 гривень 20 копійок згідно квитанції №48 від 23.11.2015 року та квитанції №131 від 24.11.2015 року.

Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.215, 216, 1216, 1218, 1223, 1225, 1266, 1267, 1268, 1278, 1280, 1300, 1301 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 212, 213, 214, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.215, 216, 1216, 1218, 1223, 1225, 1266, 1267, 1268, 1278, 1280, 1300, 1301 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

В И Р І Ш И В:

Заявлені позовні вимоги - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТХ №153504 від 16 квітня 2014 року видане приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №752, спадкова справа №73/2014, згідно якого спадкоємницею майна є ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 487 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Т.В. Гаврилюк