АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1566/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є у спільній власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

13 квітня 2016 р. ОСОБА_9 звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив поділити майно, що знаходиться у частковій власності його та ОСОБА_6 у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 51% та земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0913) по вул. Малофонтанній, 56, в м. Умань; житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0919) по вул. Малофонтанній, 56, «а» в м. Умані та квартири АДРЕСА_1 «а» в м. Києві.

Крім того, просив припинити право спільної часткової власності його та ОСОБА_6 на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 51% та земельну ділянку (кадастровий номер:02:006:0913) по вул. Малофонтанній, 56, в м. Умань ( реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 08).

Припинити право спільної часткової власності позивача та ОСОБА_6 на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку (кадастровий номер :02:006:0919) по вул. Малофонтанній, 56 «а» в м. Умань (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 08).

Припинити право спільної часткової власності позивача та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 «а» в м. Києві (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00).

Визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку(кадастровий номер :02:006:0919) по вул.. Мало фонтанній, 56 «а» в м. Умань (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 08).

Визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 «а» в м. Києві (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00).

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2016 р. відкрито провадження у зазначеній справі та призначено її до судового розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою судді від 26 квітня 2016 р. ОСОБА_10 через свого представника ОСОБА_7 оскаржив її в апеляційному порядку, з мотивів недотримання правил підсудності. В обґрунтування вказав, що судом помилково визначена підсудність справи Уманському міськрайонному суду Черкаської області, оскільки позов випливає з приводу нерухомого майна та предявляється у відповідності до ст. 114 ЦПК України за місцем знаходженням майна, або основної його частини. Враховуючи, що позивач намагається в судовому спорі визнати за ОСОБА_10 право власності на квартиру, що знаходиться в м. Києві по вул. Новаторів, 22 «а» кв. 28, яка територіально відноситься до Дніпровського районного суду м. Києва, тому просить ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2016 р. скасувати і передати матеріали позову до Дніпровського районного суду міста Києва.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відкриваючи провадження у даній цивільній справі, суддя виходив з того, що дана справа підсудна Уманському міськрайонному суду Черкаської області. При цьому, відповідно до оскаржуваної ухвали, керувався, зокрема ст. ст. 11, 122 ЦПК України.

Даний висновок судді місцевого суду не в повній мірі ґрунтується на вимогах процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна, що є у спільній власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності та просив поділити майно, що знаходиться у частковій власності його та ОСОБА_6 у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 51% та земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0913) по вул. Малофонтанній, 56, в м. Умань; житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0919) по вул. Малофонтанній, 56, «а» в м. Умані та квартири АДРЕСА_1 «а» в м. Києві.

Обґрунтовуючи своє звернення до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, ОСОБА_11, в позовній заяві, послався на ч. 1 ст. 114 ЦПК України та на те, що основна частина спірного нерухомого майна (? будинку, ? будинку, ? земельної ділянки, ? земельної ділянки) знаходиться в м. Умань, а у м. Києві знаходиться лише ? частина квартири.

Разом з тим, позивачем визначено ціну позову щодо вимог майнового характеру в 689 000 грн., а в описовій частині зазначено, що вартість майна, яке знаходиться в м. Умань становить 71 680 грн. а. с. 7 - 10.

Отже предметом вказаного спору є нерухоме майно частина обєктів якого, в тому числі дві земельні ділянки, розташована на території м. Умань та один обєкт нерухомості у вигляді житлової квартири, розташований на території Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до правил, встановлених ч. 1 ст. 114 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 своєї Постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що відповідно до частини першої статті 114 ЦПК позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто наявні вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно до розяснень викладених у п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Проте при постановленні оскаржуваної ухвали про відкриття провадження у справі дані розяснення враховані не були.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приймає до уваги доводи представника скаржника, як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, про те що майно, що знаходиться в м. Києві за адресою: вул. Новаторів, 22 «а», а саме квартира 28, в якій позивач є власником ? частини, а відповідач ? частин, за своєю вартістю може являтися основною частиною спірного майна.

Разом з тим, колегія суддів враховує і те, що виділені матеріали справи не містять будь-яких належних доказів відносно вартості спірного майна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала про відкриття провадження у даній цивільній справі підлягає скасуванню, як постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є у спільній власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, скасувати.

Передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :