Провадження № 2/127/5431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Овсюка Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток майна у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

До вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток майна у спільній сумісній власності.

Позовну заяву мотивовано тим, що 16 травня 2014 року померла позивача мати - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з 73/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : м.Вінниця, вул. Кутузова, 12 та з часток у праві спільної сумісної власності на дві приватизовані земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою. Інша частина вказаного будинковолодіння (27/100) належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 20.10.1983 року. Рішенням Вінницької міської ОСОБА_1 від 21.06.2004 року № 776 земельні ділянки по вул. Кутузова, 12 площею : 0,1000 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - і площею 0,0280 га - для ведення садівництва, були передані у спільну сумісну власність співвласникам будинковолодіння - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 24.02.2005 року мати позивача - ОСОБА_3, отримала Державний акт серії ЯА № 098149 на земельну ділянку площею 0,1000 га та Державний акт серії ЯА № 0981148 на земельну ділянку розміром 0,0280 га. В Державних актах зазначено двох співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Цього ж дня відповідні Державні акти на ці ж земельні ділянки отримав інший співвласник - ОСОБА_2 Відповідно до заповіту, посвідченого 18.05.2000 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, позивач є спадкоємицею усього майна матері. Спадщина нею прийнята своєчасно шляхом звернення з відповідною заявою від 09.07.2014 до нотаріальної контори. Відповідач ОСОБА_2 рідний брат позивача ОСОБА_1, на спадщину не претендує. Спору про право на спадщину між ними немає. Проте постановою Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори від 30.06.2016 р. ОСОБА_5, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 на частку у праві спільної сумісної власності у земельній ділянці площею 0,1000, кадастровий номер :03:045:0048 та частку земельної ділянки площею 0,0280 га кадастровий номер :03:045:0055. Підставою відмови є відсутність визначених часток померлої у спільному майні та неможливість їх визначити в зв'язку зі смертю співвласника. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 285968 виданого 22.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції 16.05.2014 року у м.Вінниця померла ОСОБА_3, яка була рідною матір"ю позивача ОСОБА_1

Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з 73/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою : м.Вінниця, вул.Кутузова, 12 та з часток у праві спільної сумісної власності на дві приватизовані земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою.

Інша частина вказаного будинковолодіння (27/100) належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 20.10.1983 року.

Рішенням Вінницької міської ОСОБА_1 від 21.06.2004 року № 776 земельні ділянки по вул. Кутузова, 12 площею : 0,1000 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - і площею 0,0280 га - для ведення садівництва, були передані у спільну сумісну власність співвласникам будинковолодіння - ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до заповіту, посвідченого 18.05.2000 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, позивач є спадкоємицею усього майна матері. Спадщина нею прийнята своєчасно шляхом звернення з відповідною заявою від 09.07.2014 до нотаріальної контори.

Постановою Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори від 30.06.2016 р. ОСОБА_5, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 на частку у праві спільної сумісної власності у земельній ділянці площею 0,1000, кадастровий номер :03:045:0048 та частку земельної ділянки площею 0,0280 га кадастровий номер :03:045:0055. Підставою відмови є відсутність визначених часток померлої у спільному майні та неможливість їх визначити в зв'язку зі смертю співвласника.

Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За даних обставин, врахувавши, що відповідна земельна ділянка, що розташована по вулиці Кутузова, 12 у м.Вінниці, належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, а не на праві спільної часткової власності, з огляду на те, що суду було надано докази належності відповідних часток співвласників на земельну ділянку, а саме Державний акт серії ЯА № 098149 на земельну ділянку площею 0,1000 га та Державний акт серії ЯА № 0981148 на ділянку розміром 0,0280 га , з яких беззаперечно вбачається, що померлій ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,1000 га, а ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,0280 га , а тому суд вважає, що частки співвласників нерухомого майна, а саме: земельної ділянки повинні відповідати розмірам часток, які зазначені у вищевказаних державних актах, в силу чого позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 81, 88, 209, 215- 219 ЦПК України, ст.ст. 355, 368, 372 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки померлої 16 травня 2014 року ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, розташовані по вул. Кутузова, 12 у м.Вінниці становили :

-в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:045:0048, що знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул. Кутузова, 12 - 73/100 частки ;

-в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0280 га, кадастровий номер :03:045:0055, що знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул. Кутузова, 12 - 73/100 частки.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

СУДДЯ: