АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Григорченко Е.І.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів з банківськи рахунків, -

В с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів посилаючись на те, що є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», в якому на її імя відкриті банківські рахунки № 400618, № 643331, № 050941. У вересні 2015 року зазначені рахунки були заблоковані банком, заяви позивача про розяснення причин чого, розблокування рахунків відповідачем були проігноровані. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, які перебувають на зазначених рахунках в загальному розмірі 133391,16 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1333,92 грн. та на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. (а.с.3-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти на рахунках № 400618, № 643331, № 050941 в розмірі 133391,16 грн. та судові витрати по справі (а.с.92-94).

В апеляційній скарзі (а.с.98-102,153-155) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки;

- згідно випискам по рахункам позивачка вільно розпоряджається грошима на рахунках;

- позивачем не надано суду доказів щодо понесення витрат на правову допомогу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що позивачем відкрито банківські рахунки в установі відповідача, на яких наявні грошові кошти, та які було заблоковано відповідачем без пояснення причин.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» і на її імя відкриті банківські рахунки № 400618, № 643331, № 050941, які у вересні 2015 року були заблоковані банком.

Згідно ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно наданих банком письмових доказів (а.с.191-196):

- банківські рахунки позивача були заблоковані службою безпеки банку з метою перевірки фактів фінансуванням тероризму у звязку з отримання нею на свої рахунки коштів від інших фізичних осіб, які проживають в зоні АТО і не мають можливості отримати свої кошти готівкою з своїх рахунків, після чого позивач отримувала ці кошти та передавала їх цим особам;

- за висновком служби безпеки банку 29.10.2015 року вказані рахунки позивача розблоковані.

Отже з 29.10.2015 року позивач вільно розпоряджається своїми кошами на цих рахунках.

З позовом до банку про захист свої прав позивач звернулась до суду 23.11.2015 року (а.с.3-5).

Відповідно до ч.2 ст.3 ЦПК України та ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі справи, незважаючи на те, що права позивача щодо користування коштами на її рахунках були порушені банком, на час звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав її порушені права були банком відновлені і позивач вільно розпоряджався своїми коштами.

З огляду на це, зважаючи, що на час звернення позивача до суду між сторонами відсутній спір щодо коштів на рахунках позивача, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з не відповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову року ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів з її рахунків.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів з банківськи рахунків - відмовити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: