Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Костів Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, і призначити позивача опікуном, що є предметом позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що з 25 лютого 2005 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2013 році. Під час шлюбу у відповідачів народилась дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Фактично з моменту народження мати вихованням дитини не займалась, разом з чоловіком вели антисоціальний спосіб життя, зловживали спиртними напоями, не працювали, у зв'язку з чим дитиною опікувалася бабуся ОСОБА_5, одна в силу віку та стану здоров'я бабуся не мала можливості оформити опіку над онуком. Після досягнення дитиною шести років, коли виникла необхідність підготувати дитину до школи, позивач забрала дитину у свою сім'ю, з того часу дитина постійно проживає з нею, перебуває на повному її утриманні, відвідує школу, гуртки, забезпечена всім необхідним для нормального розвитку з урахуванням віку та інтересів дитини. Батьки дитини життям, здоров'ям та навчанням дитини не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, ці обставини змусили позивача звернутись з позовом до суду про позбавлення відповідачів батьківських прав за наявності обставин, які передбачені ст.164 Сімейного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення викликів до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх уповноваженого представника, позов ОСОБА_1 та висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 21 серпня 2015 року №7639/41/3/103, що міститься в матеріалах справи, підтримують. (а.с.38)

Заслухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду.

Судом встановлено, що з 25 лютого 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.23)

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.8)

В свідоцтві про народження дитини батьками записані: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено перелік осіб, які мають право звернутись з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, виходячи з норм якої право на звернення до суду має також особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до положень ч.4 та ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав, який наданий на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол №15 від 10 серпня 2015 року), комісія з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання дитини. (а.с.12)

Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Виходячи з положень ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними справі доказами, з 25 лютого 2005 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народилась дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. З 2012 року відповідачі самоусунулись від виховання та утримання дитини, внаслідок чого вихованням дитини займалась прабабуся ОСОБА_5 та дідусь ОСОБА_7, однак в силу віку та стану здоров'я вони не мають можливості оформити опіку над малолітнім онуком, тому обов'язки по утриманню та виховання дитини на даний час виконує позивач, близька родичка дитини, яка підтвердила, що дитина проживає в її сім'ї, перебуває на повному її утриманні, відповідачі не забезпечують дитині нормальні умови для навчання, вихованням дитини не займаються, не піклуються про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, при цьому суд враховує позицію відповідача ОСОБА_2, яка в межах розгляду даної справи визнала позов, не заперечує факт ухилення від виконання батьківських обов'язків, тому у відповідності до положень ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. (ст.63 Цивільного процесуального кодексу України)

На підтвердження заявлених позовних вимог в частині ухилення відповідачів від викання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини, за клопотанням позивача, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивач рідна донька свідка, відповідач ОСОБА_2 - онука, підтвердила, що після того як дитині ОСОБА_4 виповнилось шість років, свідок вимушена була забрати дитину до себе та займатись його вихованням, оскільки батьки дитини вели аморальний спосіб життя, зловживали алкоголем, дитина була недоглянута, мати дитини зникала на тривалий час з дому, залишаючи дитину без нагляду. З цього часу дитина постійно проживає в сім'ї свідка, яка в силу свого віку та стану здоров'я не має можливості оформити опіку над дитиною, у зв'язку з чим в більшій мірі вихованням дитини займається її донька ОСОБА_1, дитина доглянута, ходить до школи, в свою чергу батьки дитиною не цікавляться, до дитини не навідуються, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, що стало підставою для зверненя з цим позовом до суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює в ЗОШ №99 вчителем початкових класів, підтвердила, що з 2012 року знайома з малолітнім ОСОБА_4, який на даний час є учнем 4-Г класу ЗОШ №99, класним керівником цього класу є свідок, дитина регулярно відвідує школу, завжди охайний та доглянутий, приходить до школи вчасно, підготовлений, з усіма необхідними речами, вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_5, дідусь ОСОБА_7 та тітка ОСОБА_1, вони регулярно відвідують школу, цікавляться навчанням та досягненнями ОСОБА_4, беруть участь у житті класу, в свою чергу батьки дитини приходили до школи лише на перше вересня у 2014 році, більше до школи не приходили, участі у батьківських зборах не брали.

Виходячи з встановлених судом обставин, які підвереджують ухилення батьків від виховання малолітньої дитини, позицію відповідача ОСОБА_2, яка визнала позов та підтвердила обставини ухилення від виховання та утримання малолітньої дитини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає доведеним наявність підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України, для вирішення питання про позбавлення батьків дитини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, як батько дитини, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно положень частини третьої ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Разом з тим, суд, задовольняючи вимоги про позбавлення батьків малолітньої дитини батьківських прав, на вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною - ОСОБА_4, оскільки обов'язковою умовою для призначення опікуна над малолітньою дитиною є наявність подання органу опіку та піклування, який приймає відповідне рішення після дослідження особистих та характеризуючих даних особи, яка має намір опікуватись малолітньою дитиною.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном підлягає задоволенню в частині вимоги про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується долученими до справи оригіналами платіжних документів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку міста Києва, громадянку України, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва, громадянина України.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва, громадянина України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я