Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Міщенко К. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 30.05.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №358.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте спільне життя, невдовзі зрозуміли, що зовсім різні за характерами люди, мають протилежні погляди на життя, побут, побудову сімейних стосунків і виховання дитини. З цих причин постійно виникали сварки, що негативно вплинуло на атмосферу в родині, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюбні відносини припинили на початку 2015 р..

Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме її та малолітньої спільної дитини інтересам.

Після розірвання шлюбу малолітня донька залишається проживати з нею, спорів щодо місця проживання, виховання та утримання дитини на даний час не має. Майнові спори також відсутні.

Позивач просила шлюб розірвати.

У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права та обов'язки подружжя, виховання спільної малолітньої дитини, відсутності взаєморозуміння, що призвело до постійних сварок, втрати один до одного почуттів любові та поваги і остаточного припинення шлюбу.

З початку 2015 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, тривалий час шлюб існує формально.

Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення.

Сторони досягли згоди, що після розірвання шлюбу малолітня донька залишається проживати з позивачем, а відповідач братиме участь в її вихованні та утриманні.

За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 174, 208, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією 30.05.2014 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №358.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Л. О. Трегубенко