Справа № 143/1396/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року м. Погребище Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

за участю секретаря Шафер В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Новофастівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що 13.03.2010 року померла її баба ОСОБА_2. Відповідно, в наслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району. Позивач зазначає, що являється спадкоємцем за заповітом, згідно якого померла заповіла їй все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось. Позивач в передбачений законодавством строк прийняла спадщину шляхом звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак 06.09.2016 р. державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю. Виходячи з цього позивач була змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Позивач в судове засідання не зявилася, проте повідомила суд про це шляхом подання заяви, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України та клопотала розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши відповідну заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

По справі беззапечечно встановлено, що 13.03.2010 року померла баба позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.03.2010 р. (а.с. 7). За життя спадкодавець залишила заповіт від 07.03.2008 року, посвідчений секретарем Новофастівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 62 (а.с. 8). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташовна на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, про що наявна відповідна відмова (а.с. 10). В звязку з неможливістю оформлення спадщини інакше як в судовому порядку, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № X передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: оскільки оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували б право власності померлої на земельну ділянку не збереглось, а відтак спадкоємець інших способів окрім як визнання права власності в судовому порядку не має, то вона обгрунтовано та правомірно звернулась до суду з метою реалізації своїх законних прав на спадкове майно. Задоволення судом предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позов базується на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому його слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 , 215 ЦПК України, суд , -

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4487 га, кадастровий номер :03:001:0046, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 366192, виданого 23.01.2007 р. Погребищенською райдержадміністрацією, що знаходиться за межами населеного пункту, на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.03.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя