Справа № 525/643/16-ц
Провадження №2/525/251/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та ведення спільного господарства та зміну черговості одержання права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 22 червня 2016 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та ведення спільного господарства та зміну черговості одержання права на спадкування.

З позовної заяви вбачається, що 28 січня 2016 року помер співмешканець позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4, останнім постійним місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Європейська (колишня Жовтнева), 21, з яким вона проживала однією сімєю з 1995 року, вони вели спільне господарство, а також мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки.

Після його смерті відкрилася спадщина в склад якої входить два автомобілі та дві земельні ділянки площею 11,43 га та площею 4,5100 га, що призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Широкодолинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Спадкоємицею четвертої черги за законом, відповідно до ст. 1264 ЦК України, після померлого ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса про прийняття спадщини. Спадкоємцями другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України після померлого ОСОБА_4 є його рідні сестри та відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом не має.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що при зверненні до приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все рухоме та нерухоме майно, в звязку з недоведеністю факту її проживання однією сімєю разом з померлим ОСОБА_4 не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання разом із померлим ОСОБА_4 однією сімєю не менш як пять років (з 1995 року до часу відкриття спадщини 28 січня 2016 року) та ведення спільного господарства, а також визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємицями другої черги, які мають право на спадкування, враховуючи положення ч. 2 ст. 1259 ЦК України.

Ухвалою суду від 18 серпня 2016 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні 28 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини, що викладені в позові та просили суд його задовольнити. Представник позивача ОСОБА_5 просила при вирішенні питання про зміну черговості звернути увагу на надані позивачем докази, які свідчать,що ОСОБА_1 тривалий час проживала зі скадкодавцем, доглядала його та постійно надавала йому допомогу з того часу як він тяжко захворів і почав потребувати стороннього догляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7Б.( за довіреностями відповідачів) в судовому засіданні 28 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 визнали в повному обсязі і підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_4 в цивільному шлюбі з 1995 року, після того як він тяжко захворав перебувала з ним в лікарні, доглядала за ним в лікарні і в подальшому вдома, бо він за станом здоров'я не міг виконувати ніяку фізичну роботу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_5, представників відповідачів за довіреністю ОСОБА_6 і ОСОБА_8, які визнали позов ОСОБА_1 в повному обсязі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які підтвердили, що позивач ОСОБА_1 та померлий 28 січня 2016 року ОСОБА_4 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 1995 року по 28 січня 2016 року та вели спільне господарство, що ОСОБА_1 з того часу як він тяжко захворав доглядала за ним, надавала постійну допомогу в ипобуті, бо він вже нічого не міг робити вдома через хворобу, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та зміну черговості одержання права на спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 28 січня 2016 року помер ОСОБА_4 (а.с.15), який на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (в даний час вулиця Європейська) буд. 21, разом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (без родинних звязків), в належному останній . будинку, та вели спільне господарство (а.с.а.с.20-21),26,34).

В будинковій книзі житлового будинку, розташованого в сел. Велика Багачка Полтавської області по вул. Жовтнева, 21 поряд з позивачем ОСОБА_1, яка зазначена господаркою житлового будинку, зазначений і ОСОБА_4, померлий 28 січня 2016 року (а.с.22-24).

Позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Великобагачанському обєднаному УПФУ та отримує пенсію за віком при повному стажі. В період з грудня 2015 року по травень 2016 року вона отримала пенсію на загальну суму 10974 грн. 00 коп. (а.с.а.с. 8, 35 ).

З виписки № 1980 від 18 червня 2015 року стаціонарного хворого ОСОБА_4 вбачається, що в нього був встановлений діагноз ІХС, гострий з рубцем Q переднє перетинково - верхівковий інфаркт міокарда (12 червня 2015 року). Дифузний кардіосклероз. Формування гострої аневризми перетинково - верхівкової ділянки Н ІІ А ФК ІІІ зі зниженою скоротливої функції лівого шлуночка. ГОС ІІІ СТ 3 стадія ризик ІV (а.с.32).

Судом оглянута копія виписки № 1526 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 (а.с.33).

З повідомлення № 463 від 16 червня 2016 року в.о. головного лікаря КЗ Великобагачанський РЦПМСД ОСОБА_11 вбачається, що померлий ОСОБА_4 перебував на Д обліку у кардіолога та сімейного лікаря. 16 червня 2015 року звернувся до кардіолога з приводу ІХС, гострого інфаркту міокарду передньої стінки, кардіосклерозу дифузного СН 1, ГХ 111, і був направлений у терапевтичне відділення Великобагачанської ЦРЛ. Потім був направлений у ПОКЛ кардіологічне відділення, де проходив лікування з 18 червня 2015 року по 8 липня 2015 року. Згідно запису амбулаторної картки за 2015 рік звертався до хірурга з приводу абсцеса правої гомілки. На Д обліку у інших спеціалістів не перебував (а.с.36).

Зазначені медичні документи підтверджують позовні вимоги ОСОБА_1 в тій частині, що останнім часом ОСОБА_4 тяжко хворів, в звязку з чим потребував стороннього догляду.

ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 918924, виданого 17 січня 2007 року, належала земельна ділянка площею 4,5100 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Широкодолинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.16). Акт зареєстровано в Книзі за № 75.

ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 604654, виданого 15 лютого 2002 року Широкодолинською сільською Радою народних депутатів, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 11,4300 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Широкодолинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.17). Акт зареєстровано в Книзі за № 109.

ОСОБА_4 згідно тимчасового реєстраційного талону ДАР № 408328 був власником автомобіля марки DAEWOO, моделі NEXIA з реєстраційним номером ВІ6974ВМ, 2007 року випуску (а.с.30), а також згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 920524 був власником автомобіля HYUNDAI, моделі ACCENT з реєстраційним номером ВІ7043ВК, 2013 року випуску (а.с.31).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_12 від 16 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на все нерухоме та рухоме майно після померлого 28 січня 2016 року ОСОБА_4, до встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років, а саме з 1995 року до часу відкриття спадщини (а.с.37).

З повідомлення № 1423/01-16 від 30 серпня 2016 року приватного нотаріуса ОСОБА_12, отриманого на запит суду 1 вересня 2016 року вбачається, що після померлого 28 січня 2016 року ОСОБА_4, останнім постійним місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Європейська (колишня Жовтнева), 21, надійшли заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_13. Інших заяв про прийняття, відмови від прийняття спадщини не надходили, претензії від кредиторів не виникали. Разом з повідомленням нею були направлені до суду копії заяв про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 та сестер померлого ОСОБА_14, ОСОБА_2, які є спадкоємцями другої черги за законом згідно ст. 1262 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Відповідно до ч.2-3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правилами ч. 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно із ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 23 вказаної постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, з письмових доказів по справі обєктивно вбачається, що позивач ОСОБА_1 є такою, що проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, цей факт підтвердили представники відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_8, та свідки ОСОБА_9та ОСОБА_10 сусідів ОСОБА_1, що були допитані в судовому засіданні, і підтвердили факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1995 року по 28 січня 2016 року, їх показання узгоджуються письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову."

Суд враховуючи вищевикладене, визнання представниками відповідачів позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, a також те, коли позивач ОСОБА_1 довела суду факт свого проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сімєю без реєстрації шлюбу не менш як пять років (з 1995 року ) до часу відкриття спадщини (28 січня 2016 року), цей факт повинен бути встановлений судом, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та зміну черговості одержання права на спадкування.

В той же час суд не вбачає підстав для встановлення окремо факту ведення спільного господарства оскільки це, виходячи з вищевикладеного, охоплюється поняттям проживання разом однією сім'єю і не має правових наслідків для ОСОБА_1 як спадкоємиці четвертої черги за законом,

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.1216-1218,1258, ч. 2 ст 1259,ст.ст. 1262,1264 ЦК України, ст.ст.3,11,60,174, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та зміну черговості одержання права на спадкування задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4, який помер 28 січня 2016 року, останнім постійним місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Європейська (колишня Жовтнева), 21, не менш як пять років (з 1995 року) до часу відкриття спадщини.

Змінити черговість одержання права на спадкування шляхом визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, права на спадкування за законом після смерті 28 січня 2016 року ОСОБА_4 разом із спадкоємцями другої черги за законом, які прийняли спадщину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 3 жовтня 2016 року.

Суддя -