Справа № 462/2486/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2016 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівської державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про зняття арешту зі спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд зняти заборону відчуження (арешт) спадкового майна ОСОБА_3, а саме: житлового будинку № 8 по вул. П. Сагайдачного у місті Львів-Рудно, який накладено (зареєстровано) Пустомитівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Львівського заводу авто навантажників від 15.03.1960 року за № реєстраційний номер обтяження 4355673.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач покликається на такі обставини:

31.03.2014 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після смерті відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок № 8 по вул. П. Сагайдачного у м. Львів-Рудно. Позивач є сином померлого та єдиним спадкоємцем за заповітом від 12.01.1998 року. Після смерті батька позивач прийняв спадщину, однак, що стосується отримання позивачем свідоцтва про спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, то ОСОБА_5 ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою позивачу надали відповідь про відмову у видачі такого, оскільки згідно Витягу з ЕРЗ від 13.04.2015 року за № 145935948 наявна заборона (архівний запис) щодо спадкового майна спадкодавця. Відповідно до листа Львівського державного нотаріального архіву від 05.04.2016 року за № 764/01-21 вищезгадана заборона (арешт) накладена на підставі повідомлення Львівського заводу авто навантажників від 15.03.1960 року за № 1. Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна гр.. ОСОБА_3 на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися. Разом з тим, підприємства чи його правонаступника за повідомленням якого накладено арешт (заборону) на майно батька позивача так і документів, які стали підставою для заборони відчуження на даний момент не існує. Згідно законодавчих актів, що діяли на момент укладення арешту, працівник мав можливість брати позику у підприємства на якому працював, з подальшим погашенням цього боргу шляхом відрахування коштів з його заробітної плати, при тому він не мав права звільнитися без повного розрахунку з підприємством. Разом з тим, з моменту погашення боргу звільнення працівника або ліквідації підприємства обтяження на нерухоме майно повинно бути скасовано. На даний момент, майно, що знаходиться під арештом фактично перебуває у володінні та користуванні позивача. Позивач є єдиним спадкоємцем свого батька у звязку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права. У звязку з тим, що на даний момент відсутні підстави для заборони на майно померлого, позивач просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні позивач не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, заявлені у позовній заяві вимоги підтримує, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача Пустомитівської державної нотаріальної контори - в судове засідання повторно не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 ОСОБА_2 державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

У звязку із повторною неявкою відповідача, яка належним чином повідомлений і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи встановив, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а ч.5 ст. 1268 цього Кодексу встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із свідоцтва про народження (виданого повторно) серії І-СГ № 480769, актовий запис № 7 від 06.02.1962 року (а.с.4) ОСОБА_3 ОСОБА_6 доводиться батьком щодо ОСОБА_7, 06.01.1962р.н.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 21.03.2014 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 350207, актовий запис № 25 від 24.03.2014 року (а.с.6).

Встановлено, що згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 2. 154 від 12.01.1998 року (а.с.5) ОСОБА_4 заповів належний йому на праві власності житловий будинок № 8 зі всіма господарськими будівлями, що знаходяться по вул. Терешковій у м. Львів-Рудно своєму сину ОСОБА_8.

Як вбачається із ОСОБА_5 ОСОБА_2 нотаріальної контори вих.. № 746/02-14 від 14.04.2016 року (а.с.7) щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок № 8 по вул. П. Сагайдачного у м. Львів-Рудно, згідно витягу з ЄРЗ від 13.04.2016 року за № 145935948 наявна заборона (архівний запис) щодо майна спадкодавця.

Відповідно до листа Львівського державного нотаріального архіву від 05.04.2016 року за № 764/01-21 (а.с.8) вищезгадана заборона накладена на підставі повідомлення Львівського заводу авто навантажників від 15.03.1960 року за № 1. Крім цього, документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна гр.. ОСОБА_3 на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися.

Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частина 1 ст. 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики.

ОСОБА_9 № 73/20/2 від 02.08.2016 року виданої ПАТ «ОСОБА_2 завод Автонавантажувач» вбачається, що відповідно до даних бухгалтерського обліку підприємства, станом на 01.08.2016 року за колишнім працівником ОСОБА_3 Любомиром-Йосафатом Миколайовичем не числиться заборгованість перед ПАТ «ОСОБА_2 завод Автонавантажувач».

Враховуючи те, що відповідач не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження майна за заявою позивача, беручи до уваги те, що відпали обставини, які були підставою для накладення такої заборони, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 41,55 Конституції України, ст.ст. 58, 59, 60, 88, 213, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 328, 353, 391, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 73,74 Закону України «Про нотаріат» суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти заборону відчуження (арешт) спадкового майна ОСОБА_3, а саме: житлового будинку № 8 по вул. П. Сагайдачного у місті Львів-Рудно, який накладено (зареєстровано) Пустомитівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Львівського заводу авто навантажників від 15.03.1960 року за № реєстраційний номер обтяження 4355673.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: / підпис /

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк