22-ц/775/685/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Копилова Л.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

секретар судового засідання Папоян К.А.,

за участю

представника заявника Малервейн М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коломойцева К.В.

за апеляційною скаргою заявника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2015 року

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із указаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що в провадженні державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ) КоломойцеваК.В. перебуває на виконанні виконавчий лист, виданий 21 травня 2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про зобов'язання банку повернути ОСОБА_4 вклад згідно з умовами договору від 08 січня 2014 року в сумі 110 000 грн. та виплатити відсотки за період з 08 січня 2014 року по 08 липня 2014 року включно в сумі 10 478 грн. 63 коп., а всього на суму 120 478 грн. 78 коп. Заявник зазначав, що з матеріалів виконавчого провадження банку стало відомо про те, що державний виконавець здійснив незаконні дії, а саме: змінив спосіб та порядок виконання судового рішення, примусово списавши з рахунку банку суму вкладу, прийнявши на себе цим самим повноваження суду, та просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 січня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року скасована ухвала Апеляційного суду Донецької області від 20 січня 2016 року, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу на дії державного виконавця. Заявник посилався на вимоги ч.2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що регламентує випадки, в яких державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення і у відповідності до цієї норми під час примусового виконання рішення на користь ОСОБА_4 державний виконавець повинен був звернутися з такою вимогою. Проте державним виконавцем самостійно змінено спосіб виконання рішення, незаконно прийнявши на себе функції суду, оскільки він здійснив заходи майнового характеру, стягнувши кошти з рахунку банку, у зв'язку з чим заявник не погоджувався із встановленим порядком виконання судового рішення, оскільки повинен бути інший розмір виконавчого збору, що в такому випадку підлягає стягненню з боржника.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Малервейн М.С. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ в судове засідання апеляційної інстанції не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 17 серпня 2016 року (форма № 119), причини неявки суду не повідомив і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Коломойцева К.В. на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий 21 травня 2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про зобов'язання банку повернути ОСОБА_4 вклад згідно з умовами договору від 08 січня 2014 року в сумі 110 000 грн. та виплатити відсотки за період з 08 січня 2014 року по 08 липня 2014 року включно в сумі 10 478 грн. 63 коп., а всього на суму 120 478 грн. 78 коп.

04 червня 2015 року за вказаним виконавчим листом державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову, копії якої у той же день були направлені сторонам виконавчого провадження, а боржнику надано семиденний строк для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

12 червня 2015 року державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 2 040 грн. Крім цього, за невиконання рішення суду цього ж дня державний виконавець виніс постанову, якою на боржника наклав штраф в сумі 1 020 грн.

Вимогою державного виконавця від 12 червня 2015 року голову правління ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язано виконати рішення суду в триденний строк та у той самий строк надати інформацію про виконання рішення суду чи письмове пояснення про причини невиконання, крім цього посадових осіб належним чином попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду

19 червня 2015 року державним виконавцем за повторне невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений строк винесено постанову про накладення штрафу в сумі 2 040 грн., копію якої направлено на адресу боржника.

Також встановлено, що державним виконавцем вжито необхідних заходів з метою примусового повернення ОСОБА_4 вкладу в сумі 120 478 грн. 78 коп. шляхом складання платіжних вимог про перерахування (списання) з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів.

Платіжні вимоги направлені на виконання до Управління Національного банку України в м. Києві та Київській області.

Сума вкладу та нарахованих відсотків у розмірі 120 478 грн.78 коп. надійшла на рахунок з обліку депозитних сум Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ 09 вересня 2015 року та перерахована ОСОБА_4 згідно з розпорядженням державного виконавця від 24 вересня 2015 року.

22 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним та повним виконанням рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем здійснені усі необхідні заходи з примусового виконання виконавчого листа щодо своєчасного та повного його виконання в межах його повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а отже підстави для задоволення скарги відсутні.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Як вбачається з виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя 21 травня 2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язано повернути ОСОБА_4 вклад згідно з умовами договору від 08 січня 2014 року в сумі 110 000 грн. та виплатити відсотки за період з 08 січня 2014 року по 08 липня 2014 року включно в сумі 10 478 грн 63 коп., а всього на суму 120 478 грн 78 коп., а отже, провівши всі необхідні виконавчі дії з примусового виконання рішення у раніше встановлений спосіб, державний виконавець мав право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не врахував, що зміна способу виконання рішення суду не входить до повноважень державного виконавця, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду - скасуванню в частині відмови в задоволенні скарги про визнання неправомірними дій щодо самостійної зміни способу порядку виконання рішення з немайнового характеру на майновий характер та проведення виконавчих дій майнового характеру.

В зазначеній частині скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області в частині самостійної зміни способу порядку виконання рішення з немайнового характеру на майновий характер стягнення в межах виконавчого провадження 47737094 та в частині проведення виконавчих дій майнового характеру, а саме стягнення коштів з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження 47737094 - визнанню неправомірними.

Ухвала суду щодо відмови в задоволенні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання неправомірними дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ в частині не звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення в межах виконавчого провадження 47737094 підлягає залишенню без змін, оскільки відповідно до положень ст. 373 ЦПК України звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення є правом державного виконавця або сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України Апеляційний суд Донецької області

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні скарги про визнання неправомірними дій щодо самостійної зміни способу порядку виконання рішення з немайнового характеру на майновий характер та проведення виконавчих дій майнового характеру скасувати.

Скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в частині самостійної зміни способу порядку виконання рішення з немайнового характеру на майновий характер стягнення в межах виконавчого провадження 47737094.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в частині проведення виконавчих дій майнового характеру, а саме стягнення коштів з рахунку Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження 47737094.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в частині не звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення в межах виконавчого провадження 47737094 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Л.М. Кочегарова