Рішення

Іменем України

Справа № 712/7013/16-ц

Провадження 2/712/1743/16

31 серпня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на те, що відповідачка заборгувала позивачу 1530,00 грн. за оренду належної йому 1/2 частини будинку по вул. Ільїна,272 в м.Черкаси за період з 01.02.2014р. по 16.05.2014 року, вказану заборгованість згідно власноручно складеної розписки відповідачка зобовязалась повернути до 16.06.2014 року, однак до даного часу взятого на себе зобов'язання не виконала, в зв'язку з чим просив стягнути з відповідачки борг із урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 2570,46 грн., 3% річних від простроченої суми, а саме 87,90 грн., всього 2658,36 та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, з запереченнями до суду не зверталась.

Заслухаши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до договору найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за певну плату.

Встановлено, що позивач є власником 1/2 частини будинку по вул. Ільїна,272 в м.Черкаси на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.12.2012р., іншим співвласником є ОСОБА_3, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2013 року № 2893300 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.08.2016р.

Належну частину будинку позивачем було передано у найм відповідачки зі згоди іншого співвласника будинку, що підтверджується листом погодження ОСОБА_3 від 10.10.2013р.

Відповідно до наданої відповідачкою розписки від 16.05.2014р., остання дійсно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.02.2014р. та зобовязується до 16.06.2014р. повернути 1 530 грн. Взяте на себе зобовязання щодо повернення коштів відповідачкою не виконане до даного часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав покази про те, що дійсно відповідачка винаймала житло у належній позивачу частині житлового будинку та при виселенні не розрахувалась за проживання,в звязку з чим написала розписку від 16.05.2014р., однак в подальшому на вимоги повернути борг не реагує, від повернення боргу ухиляється.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та показами свідка ОСОБА_4, що відповідачкою була надана розписка як борговий документ, що підтверджує прийняття боржником відповідних зобов'язань за проживання у належному позивачі житловому помешканні. Написанням розписки про повернення коштів, боржником підтверджено, що остання у повному обсязі сприймала умови договору і прийняла на себе зобов'язання щодо їх виконання. Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст.629 ЦК України). Оригінал боргової розписки знаходиться у позивача, який предявив його в ході судового розгляду, що свідчить про невиконання боржником умов договору.

Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України при розгляді 1 жовтня 2014 року справи № 6-113 цс 14, зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обгрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного сторонами договору, до стягнення з відповідачки підлягає борг період з 01.02.2014 року по 16.06.2014 року, який станом на 14.06.2016 року складає в сумі 2570,46 грн. - сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 87,90 грн. 3% річних, згідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, всьго 2658,36 грн.

Також до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати по оплаті судового збору 551,20 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати по справі.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачене ст.224 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст., 16, 190, 526, 527, 530, 611, 625, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2658,36 грн., судові витрати 551,20 грн., всього стягнути 3209,56 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з моменту проголошення, відповідачем у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий