У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Собіни І.М., Ковалевича С.П.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С..

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на заочне рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2010 року у цивільній справі за позовом кредитної спілки "Довіра" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Острозького районного суду від 22 грудня 2010 року задоволено позов кредитної спілки "Довіра" і стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно 21550 гривень 54 коп. боргу за кредитним договором та судові витрати по справі в розмірі 335 гривень 50 коп.

Ухвалою Острозького районного суду від 18 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду першої інстанції було залишено без задоволення на підставі п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України.

В апеляційній скарзі на це рішення вказується на його незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення ухвалюється за умови неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними.

Цих вимог судом дотримано не було.

Його довіритель був позбавлений права надати відповідні докази на спростування заявлених до нього вимог, оскільки кредитний договір від 15 вересня 2008 року з позивачем він не укладав і ніяких коштів не отримував, а підписи на заяві про видачу кредиту та у видатковому касовому ордері не відповідають його дійсному підпису.

З цього приводу він звернувся із заявою про вчинення злочину.

Просить заочне рішення суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що задовольняючи позовні вимоги суд виходив з доведеності вимог кредитної спілки "Довіра" щодо обставин укладення між спілкою та відповідачем ОСОБА_1 строкового кредитного договору 15 вересня 2008 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5690 гривень строком до 15 вересня 2019 року.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 15 вересня 2008 року між кредитною спілкою "Довіра" (кредитор) та членом спілки ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №С268, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 5690 гривень 00 коп., строк дії договору 12 фактичних місяців, тобто з 15 вересня 2008 року по 15 вересня 2009 року і діє до повного виконання зобов'язань позичальником.

З метою забезпечення виконання кредитного договору 15 вересня 2008 року між кредитною спілкою "Довіра" та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки С268, відповідно до якого поручитель бере на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1

ОСОБА_1 неодноразово надсилалися попередження, вимоги про сплату заборгованості у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, і станом на 22 грудня 2010 року заборгованість становила 21 550 гривень 54 коп.

При вирішенні вимог кредитної спілки "Довіра", судом першої інстанції правильно застосовано положення ст.526 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.610 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір від 15 вересня 2008 року не укладався і ніяких коштів відповідач не отримував не заслуговують на увагу та спростовуються наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_1 від 15 вересня 2008 року про надання кредиту, а також копією видаткового касового ордеру від 15 вересня 2008 року (а.с.8, 7, зворот).

Вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд не відповідають положенням ст. 307 ЦПК України щодо повноважень апеляційного суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених в ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Острозького районного суду від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. ОСОБА_4 ОСОБА_5 Ковалевич