Справа № 2-3417/11
Провадження № 2-зз/203/28/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 з вимогами: встановити факт проживання однією сім?єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_3 без шлюбу; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 господарське приміщення №133, загальною площею 101,9 кв.м., що знаходиться в «Кіровець» гаражно-будівельному кооперативі по вул. Сергія Лазо в м. Дніпропетровську; гараж №134 загальною площею 28,7 кв.м., що знаходиться в «Кіровець» гаражно-будівельному кооперативі по вул. Сергія Лазо в м. Дніпропетровську; земельну ділянку розміром 0,075 га для ведення садівництва, що розташована за адресою: с/т «Лазурь» Піщанської сільської ради Новомосковського району; садовий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, СТ «Лазурь», вул. Виноградна, 2, що розташований на земельній ділянці розміром 0,075 га для ведення садівництва; визначити, що часки сторін у справі у спільній сумісній власності є рівними та складають по ? частині; визнати за позивачем ОСОБА_4 право власності на ? частину господарського приміщення №133, на ? частину гаража №134, що знаходяться в «Кіровець» житлово-будівельний кооператив по вул. Сергія Лазо в м. Дніпропетровську, на ? частину земельної ділянки розміром 0,075 га: для ведення садівництва, що розташована за адресою: с/т «Лазурь» Піщанської сільської ради Новомосковського району, на ? частину садового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, СТ «Лазурь», вул. Виноградна, 2.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 04 серпня 2014 року у вигляді арешту на спірні об?єкти нерухомого майна, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що позивач не має на меті розгляд спору по суті, зловживає своїми процесуальними правами, не з?являється з 2011 року у судові засідання, затягує розгляд справи лише з метою постійно накладеного арешту на майно, щодо якого заявлені вимоги і на яке позивач ніяких прав не має, а накладений арешт перешкоджає відповідачу в утриманні цього майна, укладення договорів на надання комунальних послуг, а вжиті заходи забезпечення спричиняють шкоду відповідачу як дійсному власнику спірного майна.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заяву підтримала та наполягала на її задоволенні з наведених у заяві підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала тим, що причини, які стали підставою забезпечення позову ухвалою від 04 серпня 2014 року не відпали, є актуальними, арештоване майно є спірним, відповідач у разі відсутності заборон може відчужити спірні об?єкти нерухомості, а неявка позивача в судові засідання викликана об?єктивними причинами та неналежним повідомленням позивача і представника про судові засідання, що зокрема, відображено в ухвалах апеляційного суду про скасування ухвал місцевого суду про залишення позову без розгляду, тому представник відповіача просила відмовити у задоволенні заяви.

Суд, розглянувши заяву, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи №2-3417/11, наявні письмові докази, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2014 року, з урахуванням виправлених ухвалою суду від 2 серпня 2014 року описок, в порядку забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім?єю, поділ спільно нажитого майна, визнання права власності на майно, - заборонено до набрання законної сили рішенням у справі будь-яким особам вчиняти будь-які дії з відчуження наступного майна: господарського приміщення №133 загальною площею 101,9 кв.м., розташованого у гаражно-будівельному кооперативі «Кіровець» по вул. Сергія Лазо в м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1); гаража №134 загальною площею 28,7 кв.м., розташованого у гаражно-будівельному кооперативі «Кіровець» по вул. Сергія Лазо в м. Дніпропетровську, що належить ОСОБА_3; земельної ділянки площею 0,075 га, розташованої у Садовому товаристві «Лазурь» Піщанської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_3; садового будинку, вулиця Виноградна, розташованого у Дніпропетровській області, в Новомосковському районі, у с. Новоселівці, «Лазурь» Дніпропетровського фурнітурного заводу, буд. 2, що належить ОСОБА_3

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою від 04 серпня 2014 року, позов ОСОБА_4 по суті не вирішений, рішення по суті вимог не ухвалювалось, позовні вимоги не змінювались, обставини, якими обґрунтована необхідність забезпечення позову в ухвалі суду не змінилися, зокрема, майно, щодо якого заявлені вимог є предметом спору, зареєстрованим на праві власності виключно за відповідачем і, відповідно, існує реальна можливість безперешкодного розпорядження ним у разі відсутності обтяжень цього майна.

Інших обставин, визначених ст. 154 ЦПК України для скасування заходів забезпечення позову відповідач не навела, у зв?язку з чим вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Доводи відповідача про те, що накладений арешт перешкоджає в належному утриманні майна, укладенні відповідних договорів на постачання комунальних послуг в судовому засіданні підтвердження не знайшли та доказів наявності таких обстави відповідач згідно зі своїм процесуальним обовязком за ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надала.

Доводи відповідача про тривалість розгляду справи через зловживання позивачем своїми процесуальними правами і його незацікавленість у вирішенні позову по суті, не можуть бути єдиною підставою для скасування заходів забезпечення позову, зважаючи зокрема на те, що усі ухвали місцевого суду про залишення позову без розгляду згідно п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (через неявку позивача), скасовані судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.154, 209-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім?єю, поділ спільно нажитого майна, визнання права власності на майно відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко