РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки дружина батька ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а донька померлого - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки між ним та його сестрою відбулась домовленість, згідно якої сестра одноособово приймає спадщину, оформлює її належним чином, продає спадкове майно та розділяє кошти між ними. Такий варіант, на їх думку, був менш затратним щодо оформлення та більш зручним для подальшого продажу квартири. Позивач зазначає, що його сестра запевняла його, що займається оформленням спадщини, а після її смерті виявилось, що спадщину після смерті батька вона не прийняла. Позивач вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, на підставах, викладених у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, від 01.09.2009 року.

За життя спадкодавець заповітів на складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 42342804 від 04.12.2015 року, отже, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування одержують спадкоємці за законом.

Позивач ОСОБА_1, є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 14.04.1955 року.

Таким чином, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3

Отже, позов поданий належним позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини була домовленість з сестрою, що спадщину прийме вона, а також упевненість в тому, що сестра спадщину прийняла.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що після смерті батька позивача ОСОБА_3, він був присутнім під час розмови між позивачем та його сестрою ОСОБА_5, коли остання запропонувала, що вона одноособово приймає спадщину, оформить її належним чином звернувшись до нотаріальної контори та надалі продасть, а позивачу віддасть половину вартості квартири.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що після смерті ОСОБА_3, який мешкав по сусідству, в квартиру періодично навідувалась його дочка - ОСОБА_5 та під час однієї з розмов розповіла свідку, що вони з позивачем домовились про те, що вона прийме спадщину, а гроші розділять, також свідок повідомила, що ОСОБА_5 їй розповідала, що вона вже займається оформленням спадщини.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та під час розгляду справи, позивач не надав будь-яких доказів, які підтверджують, що строк на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин та причини його пропуску пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача. Свідки у судовому засіданні підтвердили про існування домовленості між спадкоємцями, однак сама по собі домовленість між спадкоємцями про те, хто з них прийме спадщину не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину.

З матеріалів позову вбачається, що у спадкоємця ОСОБА_1 перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через домовленість з сестрою ОСОБА_5, згідно з якою вона одноособово приймає спадщину, оформлює її та надалі продає. Тобто, позивач свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Крім того, позивач не вчиняв дій щодо прийняття спадщини після смерті батька, не звертався з заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини протягом 6 років після його смерті, аж до смерті своєї сестри ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 08.10.2015 року.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори № 2841/02-31 від 04.12.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений.

Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що встановлені причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини не можуть бути визнанні поважними, об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В.Калюжна