Провадження №2/389/537/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про встановлення права власності за правом представлення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Знам'янської районної державної адміністрації, в якому просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, визнати за нею право на отримання права власності на земельну частку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, розташовану на території Макариської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_2. Батько був одружений з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За життя він не встиг через обставини прийняти спадщину дружини, а вона у свою чергу не прийняла спадщину після смерті свого рідного батька - ОСОБА_4, померлого 1999 році, яка складається з земельної частки відповідно до сертифікату на право на земельну частку серії НОМЕР_1. За таких обставин вона вирішила звернутися до суду з даним позовом для встановлення права власності за правом представлення, на підставі ст.1266 ЦК України. Вказала, що батьківський будинок вже зруйнований, тож вона не може надати суду свідоцтво про народження ОСОБА_3 та свідоцтво про смерть ОСОБА_4

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та просить розглядати справу без її присутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та запису акта про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у селі Макариха помер ОСОБА_4 (а.с.33,34). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Акціонерного товариства «Нива» розміром 7,60 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданому 12 листопада 1999 (а.с.13,40). Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, фактичними діями його спадщину ніхто не прийняв, земельна ділянка знаходиться в оренді (а.с. 38,51,52).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 11). Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 (а.с.25, 26,27,28,29,30). На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с. 39). Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Прізвище після укладення шлюбу вона не змінювала (а.с. 10). При цьому, з довідки Знам'янського районного ВДРАЦС вбачається, що за даними ЄДРАЦСГ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вступала у шлюб за дівочим прізвищем - ОСОБА_5 (а.с. 32). Архівний витяг з книги реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Макариської сільської ради, свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року народилася ОСОБА_5, її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 56).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, який доводився позивачу ОСОБА_1 рідним батьком (а.с. 7,8,9,12). ОСОБА_1 після його смерті прийняла спадщину (а.с. 31).

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Предметом даного позову є спадщина, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року після смерті ОСОБА_4 Таким чином до вказаних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом призиваються до спадкування в порядку черги. Цивільним кодексом УРСР 1963 року встановлено дві черги спадкоємців.

Так, відповідно до ст.ст.529,530 ЦК України 1960 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З позовної заяви вбачається, що позивач має на меті успадкувати за правом представлення спадщину ОСОБА_4, який доводився дружині її батька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 рідним батьком. Проте, як встановлено судом у шлюб ОСОБА_3 вступала за дівочим прізвищем ОСОБА_7 (а.с. 32). Рідним батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_6 (а.с. 56). Тобто доказів того, що ОСОБА_4 доводився ОСОБА_3 рідним батьком судом не знайдено, відтак вона у будь-якому разі не являється спадкоємицею останнього за законом, обставини щодо наявності заповіту ОСОБА_4 складеного на користь ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Таким чином позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,10,11, 57,58,60, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про встановлення права власності за правом представлення- відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова