Справа № 351/1165/16-ц
Номер провадження №2/351/761/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцької сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Троїцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на праві приватної власності його бабі, ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, належало право на земельну частку (пай) спілки селян «Прикарпаття» розміром 25,7 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Троїцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, що підтверджується Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 20.07.1996 року.

На підставі даного сертифікату і було розпочато виготовлення державного акту на право приватної власності на землю, однак, державні акти на право приватної власності на землю було виготовлено після смерті спадкодавця, через що вони не були зареєстровані у встановленому законом порядку.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалась із вищезазначеного права на земельну частку (пай).

Після її смерті спадкоємцем за заповітом, посвідченим 24.01.1994 року секретарем Троїцької сільської ради Литвин Х.А. став позивач

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2007 року позов ОСОБА_1 до Косівської державної нотаріальної контори було задоволено, та продовжено термін на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 на 5 місяців, після чого державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори О.М.Лахнюк на підставі поданої позивачем заяви було заведено спадкову справу.

Однак, в зв'язку із тим, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 20.07.1996 року було втрачено, Державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивапч вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, а справу просив розглядати без його участі.

Представник відповідача подав до суду заяву, якою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про підставність та обгрунтованість позовних вимог, з наступного: згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 виданого на ОСОБА_2 остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1, останній належало право на земельну частку (пай) спілки селян «Прикарпаття» розміром 25,7 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Троїцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, що підтверджується Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 20.07.1996 року; з довідки від 19.05.2016 р. виданої Троїцькою сільською радою слідує, що ОСОБА_2 отримала першочерговим виходом в натуру, згідно сертифікату НОМЕР_3 від 25.04.2006 р. виданого на підставі рішення Снятинської РДА №88 від 17.02.2000 р. 25.7 ум. Кадастрових гектарів, що відповідає наступним земельним ділянкам для ведення товарного виробництва (паїв) в ур. Чорнова пл.0, 2407 га., ур. Діброва пл. 0,2381 га., ур. Хомів пл.. 0, 2328 га. згідно схеми паювання без виготовлення державних актів; з заповіту від 24.01.1994 р. посвідченого секретарем Троїцької сільської ради слідує, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно на користь ОСОБА_1; рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2007 року, згідно якого позов ОСОБА_1 до Косівської державної нотаріальної контори було задоволено, та продовжено термін на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 на 5 місяців; згідно довідки від 18.05.2016 р. на день смерті ОСОБА_2 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві по АДРЕСА_1 вона була зареєстрована і проживала одна. Після її смерті в управління спадковим майном вступив внук покійної ОСОБА_1; згідно довідки від 13.05.2016 р. виданої другою Снятинською нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті - ОСОБА_2, 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заяви ОСОБА_1

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п.1,2, ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до наведеного суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну частку (пай) спілки селян «Прикарпаття» розміром 25,7 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Троїцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 20.07.1996 року.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну частку (пай) спілки селян «Прикарпаття» розміром 25,7 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Троїцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_1 від 20.07.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий : підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.