Провадження №2/200/3222/16
УХВАЛА

02 вересня 2016 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Білій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову та вважала можливим зберегти сім"ю.

Вислухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2, вони спільно з дружиною не проживають, їх подружні стосунки припинені, оскільки сумісне життя не склалося.

Відповідно до ст. 111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз"яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність

малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Ухвала суду про відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення не підлягає оскарженню в

апеляційному та касаційному порядку (статті 293, 324 ЦПК). Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

В зв"язку з відсутністю згоди відповідача на розірвання шлюбу, з урахуванням фактичних взаємин сторін та причин розлучення, наявності у сторін двох неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним вжити заходи щодо примирення подружжя та зберігання їх сім»ї, надавши сторонам строк для примирення три місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відкласти судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на 13-00 год. 02.12.2016 року, надавши сторонам строк для примирення три місяці.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кудрявцева