У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня

2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спільної сумісної власності та поділ майна, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом, та з урахуванням змін до позовних вимог, просивсуд:встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме, його з

ОСОБА_4 з грудня 2004 року по березень 2015 року; стягнути з

ОСОБА_4 на його користь компенсацію за Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка була ними придбана за спільні кошти в розмірі 123 000 грн; стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача компенсацію Ѕ частини автомобіля марки «Mitsubishi ASX»

2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що був ними придбаний за спільні кошти в розмірі 126 000 грн; розділити між позивачем та відповідачем спільно придбане рухоме майно - позивачу виділити: пральну машину «Самсунг», вартістю 4 000 грн, холодильник «Атлант», вартістю 4 300 грн; диван,вартістю 2 400 грн; світильник, вартістю 800 грн; відповідачці виділити: плиту газову, вартістю 3 000 грн; люстру кришталеву, вартістю 7 200 грн; стягнути з відповідачки на користь позивача Ѕ частину грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, що є еквівалентом 240 600 грн та судові витрати.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції,з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог

ст. ст. 10, 60 ЦПК України виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання у вказаний період майна в інтересах сім'ї та за спільні кошти.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суди попередніх інстанцій вірно визначилися з характером правовідносин сторін, що виникли між сторонами, надали їм правову оцінку, законно та обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовує.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому підстави для перевірки матеріалів справи відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня /2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю, чоловіка та жінки без шлюбу, визнання спільної сумісної власності та поділ майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович