У х в а л а

іменем україни

25 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про вселення, усунення перешкод та встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в :

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування зазначеною квартирою, а саме: ОСОБА_4 виділено у користування житлову кімнату площею 13,7 кв.м з лоджією площею 1,7 кв.м (0,5*3,4 кв.м); ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виділено житлову кімнату площею 12,2 кв.м та житлову кімнату площею 18,1 кв.м з балконом площею 0,8 кв.м (0,3*2,8 кв.м); кухню площею 7,6 кв.м, ванну кімнату площею 2,1 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, коридор площею 5,7 кв.м, вбудовану шафу площею 0,4 кв.м залишено у спільному користуванні всіх співвласників.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку користування квартирою скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування зазначених судових рішень в частині вселення позивача, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалення нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про вселення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що внаслідок дій відповідачів позивач позбавлений права володіння та користування спірною квартирою, в якій 1/3 частина належить йому на праві власності, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для вселення його у свою власність.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про вселення, усунення перешкод та встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко