Справа № 202/3002/16-ц
Провадження № 2/0202/1707/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Шишляннікову О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, втрату почуття кохання і поваги один до одного, взаємодопомоги і підтримки.

Через канцелярію суду позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в якій просить визначити місце проживання їх спільної з відповідачем дитини разом з ним. В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що 15 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 самовільно забрала дитину та переїхала до своєї матері. Протягом квітня травня 2016 року він неодноразово приїздив до нового місця проживання відповідача та дитини, але остання не надавала йому можливості спілкуватися з дитиною. Від сусідів дружини він дізнався, що в останній час вона постійно зловживає спритними напоями, ніде не працює і майже не займається вихованням сина. Зі слів сина він дізнався про те, що у родині матері до нього застосовується фізичне насильство, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта №1945 від 18.05.2016 року. До теперішнього часу він з відповідачем ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Зазначає, що за адресою проживання матері відсутні необхідні для нормального розвитку дитини умови, дитина скаржилась на неякісне харчування, в той же час, позивач має достатньо часу та коштів для того щоб сприяти розвитку дитини та забезпечити його нормальний розвиток в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості, у його квартирі створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. На теперішній час син проживає з позивачем за адресою м. Дніпро, бул. Слави, 21, кв. 70.

В судове засідання зявились позивач та представник позивача. Позивач підтвердив обставини викладені в позовній заяві про розірвання шлюбу, та обставини викладені в заяві про збільшення розміру позовних вимог, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши, що спільне господарство з відповідачем не ведуть та не проживають разом з квітня 2016 року, наголосив на доцільності проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, саме з батьком, який зможе створити всі необхідні умови для проживання, розвитку, навчання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 26 вересня 2016 року, не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради в судові засідання зявлявся, зазначив, що представниками служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради були обстежені умови проживання батька, де зараз проживає дитина, в результаті якого було встановлено, що з 18 травня 2016 року дитина проживає зі своїм батьком ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1. Умови проживання задовільні, в квартирі прибрано, у дитини є окреме ліжко, письмовий стіл, дитячий одяг, канцелярські приладдя, книги. В ході спілкування з дитиною встановлено, що дитина виявляє бажання проживати саме з батьком. 15.09.2016 року відповідач надала до управління служби у справах дітей пояснення, в яких зазначила, що вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 з батьком визнає повністю. Просив суд задовольнити позовну заяву в частині визначення місця проживання дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав клопотання в якому зазначає, що під час проведення роботи зясовано, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає з батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в Соборному районі м. Дніпро, відвідує навчальний заклад за місцем мешкання. Зазначає, що в такому випадку орган опіки та піклування Індустріального районної у місті Дніпропетровську ради не має повноважень проводити відповідну роботу по справі. Просив розглядати справу без участі представника.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи встановив, що сторони одружені з 04.10.2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюб 1 КИ № 124115, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 748.

Позивач та відповідач мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до свідоцтва про народження серії I-КИ № 207260, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпроптеровській області, 09.12.2012 року, актовий запис № 1339.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з квітня 2016 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про укладання шлюбу серії 1-КИ №124115, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04.08.2008 року, дошлюбне прізвище позивача є ОСОБА_5.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині вимог про відновлення дошлюбного прізвища необхідно задовольнити, присвоївши йому дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що у період перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ № 207260, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 09.12.2012 року, актовий запис № 1339.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного Управлінням службою у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради від 18.05.2016 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, де для дитини створені належні умови для нормального розвитку, виховання та навчання.

Актом про обстеження умов проживання, складеним управлінням службою у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради від 14.06.2016 за результатом виходу у сімю за адресою пр. Калнишевського, б. 41, кв. 90, зясовано, що стосунки в родині між головним квартиронаймачем ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_2 ворожі. В квартирі недостатньо місця для повноцінного проживання, навчання та розвитку дитини ОСОБА_3, неможливо встановити додаткові спальні місця, існує конфлікт на підґрунті неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов'язків по відношенню до сина.

Згідно довідки № 261 від 16.05.2016, виданої комунальним закладом «Дніпропетровська міська поліклініка №1», ОСОБА_1 під наглядом лікаря психіатра не знаходиться, за амбулаторною допомогою не звертався.

Відповідно до відповіді на запит №956/08-16-134 від 26.05.2016 року, наданої Комунальним закладом «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Довідками про доходи від 19 травня 2016 року та 12 квітня 2016 року, виданими Товариством з обмеженою відповідальністю «Нєфтек», підтверджено, що ОСОБА_1 працює та має самостійний та постійний заробіток.

Заявою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21 травня 2016 року підтверджено, що він надає згоду на постійне проживання та реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_1 разом із його сином ОСОБА_3

Виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради 23 вересня 2016 року надав висновок, відповідно до якого вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до проживання з батьком, згоду матері на те, що дитина буде проживати з батьком, відсутність належних умов для життя дитини у матері, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде відповідати її інтересам та вимогам закону. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права брати участь у вихованні дитини, а також можливості вільно спілкуватися з нею.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 04 жовтня 2008 року, Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 748 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1змінити на "Шевченко".

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком дитини - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1сплачений судовий збір в сумі 1 102 (однієї тисячі ста двох) грн. 40 (сорока) коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Бєсєда