Справа № 161/9834/16-ц
Провадження № 2/161/3643/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2016 року року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні.

Свій позов обгрунтовує тим, що вона працювала на посаді провідного фахівця зі страхування відділу страхування Волинської філії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО». Наказом від 20.03.2015 року № 112-04-кф її було звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням зазначеної посади. В день звільнення з нею не проведено виплати належних при звільненні розрахункових сум, у звязку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду з відповідача в її користь стягнуто 4384,83 грн. заборгованості по заробітній платі та 31012,28 грн. середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні. Однак рішення суду відповідачем не виконано. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача в її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.10.2015 року по 15.09.2016 року за 339 днів затримки виплати розрахункових сум з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 148,18 грн. (за останні 2 місяці перед місяцем звільнення) в розмірі 50233,02 грн.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" і 20.03.20015 року була звільнена із посади провідного фахівця зі страхування відділу страхування Волинської філії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО на підставі наказу № 112-04-кф від 20.03.2015 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 2).

При звільненні позивача з роботи, відповідач не провів з нею розрахунку і не виплатив усіх сум, що належали їй від ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО".

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до вимогст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року- установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 24.10.2012 року у справі 6-144ц13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем надано розрахунок компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 50233,02 грн. Суд приходить до висновку, що зазначений розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідач не надав заперечень проти розрахунку позивача.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 50233,02 грн. середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні за період з 13.10.2015 року по 15.09.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню у дохід держави.

На підстав ст..ст.47, 116,177 КЗпП, постанови КМУ України № 100 від 08.02.1995р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», керуючись ст.ст.10,11,57-59,88,212,214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ-АВТО» () в користь ОСОБА_1 50233,02 грн. (пятдесят тисяч двісті тридцять три грн.. 02 коп.) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.10.2015 року по 15.09.2016 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ-АВТО» () в дохід держави 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.. 00 коп.) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк