Справа №592/9871/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1894/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

.

23 листопада 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: Білопільське районне управління юстиції у Сумській області Відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції. При цьому вказує, що встановлення факту етнічного єврейського походження має для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізації національних прав, визначених Законом України «Про національні меншини в Україні» та «Декларацією прав національностей України» та відновленню спілкування з рідними, проживаючих в країні Ізраїль, яка з 2008 року надає громадянам України єврейського походження окремі пільги та гарантії. Тому вважає, що встановлення етнічного походження залежить від виникнення особистого немайнового права на національність. Зазначає, що позасудові засоби встановити своє походження використала, зокрема, зверталася до управління юстиції для надання копій актових записів, проте їй було відмовлено. Крім того, посилається на помилковість ототожнення судом поняття «приналежність до національності» з «етнічним походженням». Вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, не вирішив питання щодо повернення заявникові судового збору.

Заслухавши пояснення представника заявника, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, виходив з того, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності та етнічного походження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За положеннями ст. ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, вказані норми не передбачають можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення фактів етнічного походження. Хоча зазначений перелік справ, не є вичерпним, проте із змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки.

З огляду на викладене, доводи заявниці про те, що встановлення факту того, що вона за етнічним походженням є єврейкою породжує для неї юридичні наслідки колегія суддів не може взяти до уваги.

При цьому, ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися для вирішення питання про приналежність до єврейської національності до органів РАЦС як суб'єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо її національності, а у разі відмови суб'єкта владних повноважень - шляхом оскарження відмови до суду у порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи у відкритті провадження, не вирішив питання щодо повернення заявникові судового збору є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Таким чином, ОСОБА_3 має право вирішити питання щодо повернення суми судового збору, сплаченого при поданні до суду заяви, шляхом звернення до суду з відповідним клопотанням у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у звязку з чим її слід відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Випіого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -