Справа № 444/145/16-ц
Провадження № 2/444/221/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила заявами про уточнення та доповнення позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2, ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2015 року приблизно о 18 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-211040» реєстраційний номер НОМЕР_4 та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Рава-Руська - Гайок», при проїзді ділянки даної автодороги в районі 5 км + 100 м., поблизу с. Синьковичі Жовківського району Львівської області, порушив вимоги п.п. 1.2, 13.1, 13.3, 19.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що ОСОБА_2, перебуваючи в стані засліплення сонцем, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки свого автомобіля, не увімкнув аварійну сигналізацію, змінив напрямок руху автомобіля вправо, без причин технічного характеру, в результаті чого вчинив зіткнення із велосипедом марки «Вikespace» під керуванням громадянки ОСОБА_1, яка рухалась прямолінійно у попутному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я.Відповідач ОСОБА_2 добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду у сумі 29000 гривень. У зв»язку із чим позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 2989 грн. 46 коп.; судові витрати в сумі 14616 грн. 98 коп.; моральну (немайнову) шкоду додатково в сумі 25000 грн.; стягнути з ПАТ «СК «Універсальна» майнову шкоду в сумі 85984 грн.; моральну (немайнову) шкоду в сумі 5000 грн.; пеню в сумі 17866 грн. 34 коп.; 3 % річних в сумі 3573 грн. 27 коп.; інфляційні виплати в сумі 6018,88 грн.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та заявах про доповнення та уточнення позовних вимог Також позивачка додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_2 добровільно відшкодував їй 29000 гривень. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судовому засіданні позов заперечили в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в поданому письмовому запереченні. Відповідач ОСОБА_2 додатково пояснив суду, що добровільно відшкодував позивачці кошти в сумі 29000 грн. за завдану немайнову (моральну) шкоду. Вважає, що решту витрат повинна відшкодувати ПАТ «СК «Універсальна». Відповідач та його представник просять в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ПАТ «СК «Універсальна» в судовому засіданні позов заперечив у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в поданому письмовому запереченні. Зазначає, що зазначені позивачкою витрати не обгрунтовані та не підтверджені документально. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Судом встановлено, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 24.09.2016 року у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 року вирок Жовківського районного суду Львівської області від 24.09.2015 року відносно ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано та призначено новий судовий розгляд провадження у цій частині в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції. В решті вирок суду залишено без змін.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 2 ПП ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди в сумі 2989 грн. 46 коп.

Майнову шкоду в сумі 2989 грн. 46 коп. позивачка обгрунтовує чеками на дизпаливо для поїздок до суду адвоката. Суд не бере до уваги чеки касових апаратів на придбання палива, оскільки не вбачає причинно-наслідкового зв»язку між витратами на паливо адвоката та завданням майнової шкоди, внаслідок ДТП. Такі витрати не підтверджені належними доказами.

Зазначені витрати в сумі 2989 грн. 46 коп. не є збитками в розумінні ст. 22 ЦКУ, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Тому у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення майнової шкоди у сумі 2989 грн. 46 коп. слід відмовити.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в сумі 14616 грн. 98 коп.

Майнову шкоду в сумі 14616 грн. 98 коп. позивачка обгрунтовує судовими витратами, а саме: витрати на оплату правової допомоги адвоката, витратами, пов»язаними з явкою до суду адвоката власним транспортним засобом та його харчуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов»язані з явкою до суду.

Позовна вимога про стягнення витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги адвоката не підтверджена належними доказами. Позивачка надала суду товарний чек від 27.05.2015 року (а.с. 8) про оплату послуг по наданню правової допомоги згідно угоди-доручення адвокатом ОСОБА_3, яка становить 5000,00 грн. Після чого позивачкою надано суду Акт виконаних робіт до угоди-доручення про надання правової допомоги від 02.09.2016 року (а.с. 165), з якого вбачається, що оплачені послуги становлять 11627 грн. 52 коп., з яких 7500 грн оплачено за надані послуги адвоката, а додатково оплачено витрати, пов»язані з явкою до суду адвоката власним транспортним засобом та його харчуванням. Крім цього, позивачка просить додатково стягнути витрати по використанню автотранспорту її представника після постановлення вироку в кримінальній справі в сумі 2986 грн. 52 коп.

Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-У1 "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Із товарного чеку від 27.05.2015 р. / а.с. 8/ вбачається, що узгоджена сума гонорару 5000 грн., іншої угоди чи доповнення до неї не представлено. Відсутній платіжні документи що підтверджують зазначену суму гонорару. Відсутній розрахунок таких витрат.

З акту виконаних робіт / а.с. 165 / неможливо встановити, які роботи були виконані і скільки часу на них було потрачено, в які дні вони були виконані, що безпосередньо впливає на розмір витрат.

Відсутнє посвідчення про відрядження, також розрахунок самого відрядження. Відсутні проїзні білети.

Відсутні докази неможливості явки в судове засідання громадським транспортом, та необхідність добиратися приватним транспортом.

Відсутній причино-наслідковий зв'язок між придбанням палива на АЗС та завданими збитками, крім того банківські чеки вказують на проведену трансакцію (перерахунок коштів), а не оплату за пальне. Відсутній розрахунок потрібного палива на проїзд, так як із чеків вбачається, що машина кожного разу використовувала різну кількість пального. Дати на чеках не відповідають датам судових засідань чи датам проведення інших процесуальних дій.

Немає причинено - наслідкового зв'язку із чеками на придбання кави чи інших харчів із завданими збитками чи судових витрат. Позивачем не обгрунтована вказана грошова сума за надання правової допомоги адвоката. Позовні вимоги про стягнення витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги адвоката, витрат на дизпаливо автотранспорту адвоката для приїзду в судові засідання та харчування не підтверджені належними доказами.

Тому у задоволенні позовних вимог щодо цієї майнової шкоди у сумі 14616 грн. 98 коп. слід відмовити.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної (немайнової) шкоди додатково в сумі 25000 грн.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що добровільно відшкодував позивачці кошти в сумі 29000 грн. за завдану немайнову (моральну) шкоду із своїх заощаджень та заощаджень родини. Такі пояснення узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 Однак позивачка вважає таке відшкодування недостатнім і просить відшкодувати їй додатково 25000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивачка вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй завдано немайнової (моральної шкоди), яку позивачка оцінює в розмірі 25 000 гривень, не враховуючи суми 29000 гривень, яку відповідач добровільно відшкодував. Завдана їй моральна шкода полягає в тому, що її супроводжують болі після перенесених страждань внаслідок ДТП, вона не може працювати, щоденні думки та спогади змушують приймати заспокійливі препарати, що негативно відбивається на її самопочутті, через що відчуває психологічний дискомфорт та емоційну напругу. Крім того, моральні страждання перенесли члени її сім»ї, які тривалий час залишилися без її опіки.Також, змінився звичайний життєвий ритм позивачки, оскільки остання перенесла курс лікування, була змушена знаходить у лікарні, що в свою чергу позначилося на загальному психологічному стані позивачки.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1, яка зазнала фізичні та душевні страждання, було завдано моральну шкоду, було порушено нормальні життєві зв'язки сім'ї позивача.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується неумисною формою вини, майновий стан підсудного, тяжкість фізичних та душевних страждань позивачки.

Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві в сумі 54000 грн. ( 29000 грн. + 25000 грн.).Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що достатньою є сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 35000 грн. Так як відповідачем добровільно відшкодована моральна шкода у розмірі 29000 грн., то з відповідача слід стягнути на користь позивача 6000 грн. моральної шкоди.

Тому позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної (немайнової) шкоди додатково в сумі 25000 грн. підлягає до часткового задоволення.

Щодо стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» майнової шкоди в сумі 85984 грн.

ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом 09.03.2015 року, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тілесне ушкодження середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_1, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, в період дії страхового полісу № АІ/2830120 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між страховиком ПАТ "СК "Універсальна" та страхувальником ОСОБА_2

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004, № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 36.1 ст. 36 цього Закону Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до ч. 23.1 ст. 23 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно ч. 24.1 ст. 24 цього Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов'язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Необхідність здійснення лікування та придбання лікарських засобів підтверджено документально, а саме виписками з медичної карти стаціонарного хворого /т. 1 а. с. 55, 115 кримінальної справи № 444/1221/15-к, оглянутої в судовому засіданні/, протоколом обстеження потерпілої /т. 1 а. с. 56 кримінальної справи № 444/1221/15-к, оглянутої в судовому засіданні/, медичною карткою ОСОБА_1 /т. 1 а.с. 119 кримінальної справи № 444/1221/15-к, оглянутої в судовому засіданні/

Вартість придбаних лікарських засобів підтверджено документально товарними чеками та чеками касового апарату, видатковою накладною, оскільки такі стосуються лікарських засобів, на суму 12634,15 грн.

Таким чином шкода, заподіяна здоров'ю потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованою в розмірі 12634,15 грн.

Згідно ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 30 цього Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із товарного чеку від 18.07.2012 року ціна велосипеду «Bikespace» становить 2000,00 грн./ /а.с. 8/. В судовому засіданні 12.05.2016 року ОСОБА_1 відмовилася від призначення та проведення товарознавчої експертизи щодо велосипеда «Bikespace» /а.с. 98/, тому судом не встановлена ринкова вартість велосипеда до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також належність на праві власності велосипеда ОСОБА_1

За таких обставин, шкода, пов'язана з фізичним знищенням транспортного засобу не обґрунтована в розмірі 2000,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення: витрат на виклик карети швидкої допомоги та лікування у травматологічному відділенні Львівської обласної лікарні швидкої допомоги, яке заподіяне внаслідок ДТП в сумі 50550,00 грн.; витрат на витрати дизпалива чоловіка ОСОБА_1 у розмірі 4900,00 грн.; витрат на витрати дизпалива чоловіка ОСОБА_1 у розмірі 9900 грн.; витрат, пов»язаних з повторним оперативним втручанням та оглядами, аптечними витратами в сумі 18634 грн., не підтверджені належними доказами. Тому у задоволенні позовних вимог щодо цих збитків слід відмовити. Суд не бере до уваги чеки касових апаратів на придбання палива, оскільки не вбачає причинно-наслідкового зв'язку між витратами на паливо та завданням шкоди внаслідок ДТП.

Тому позовна вимога щодо стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» майнової шкоди в сумі 85984 грн. підлягає до часткового задоволення. Таким чином, обґрунтованими належними доказами є матеріальна шкода у розмірі 12634,15 грн.

Щодо стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» моральної (немайнової) шкоди у сумі 5000 грн.

Згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

З огляду на те, що матеріальна шкода є обґрунтованою в розмірі 12634,15 грн., зі страховика ПАТ "СК "Універсальна" слід стягнути в користь потерпілої - фізичної особи ОСОБА_1, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, а саме у розмірі 631,71 грн.

Позовна вимога про стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» моральної (немайнової) шкоди в сумі 5000 грн. підлягає до часткового задоволення.

За таких обставин з ПАТ "СК "Універсальна" слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 12634,15 грн. та моральну шкоду у розмірі 631,71 грн.

Щодо стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» пені в сумі 17866 грн. 34 коп.; 3 % річних в сумі 3573 грн. 27 коп.; інфляційних виплат в сумі 6018,88 грн.

Позивачка обгрунтовує такі позовні вимоги тим, що на сьогоднішній день не виконано в установлений законом строк - 90 днів для виплати страхового внеску обов»язок по відшкодуванню заподіяної шкоди, внаслідок ДТП, відповідно до укладеного між страховиком ПАТ "СК "Універсальна" та страхувальником ОСОБА_2 страхового договору - страхового полісу № АІ/2830120 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просить стягнути кошти за невиконання зобов»язання.

Згідно ч. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись вимогами цього закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв»язку із визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

За таких обставин, ПАТ «СК «Універсальна» не порушила строку здійснення страхового відшкодування, оскільки спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку на день звернення позивачки до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхової виплати. Тому у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» пені в сумі 17866 грн. 34 коп.; 3 % річних в сумі 3573 грн. 27 коп.; інфляційних виплат в сумі 6018,88 грн. слід відмовити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3), заподіяну моральної (немайнової) шкоди вчинену кримінальним правопорушенням, в кримінальному провадженні № 000252 від 09.03.2015р. в розмірі - 6000 грн.

Стягнути з ПАТ Страхова компанія «Універсальна» (01030 м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 48а, ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3), шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 12634.15 грн.

Стягнути з ПАТ Страхова компанія «Універсальна» (01030 м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, 48а, ) в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3), моральну шкоду в розмірі - 631.10 грн.

В решті частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Ясиновський Р. Б.

Текст повного рішення виготовлено 28.11.2016 року.