У Х В А Л А

28 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу, витрат на проведення ремонту; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу, відшкодування збитків, покладення обов'язку звільнення та повернення нежилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 28 листопада 2011 року уклала з ОСОБА_5 в нотаріальній формі попередній договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач зобов'язався побудувати та продати їй відокремлене нежитлове приміщення, загальною площею 30 кв. м, для розміщення дитячого кафе у складі дитячого комплексу в районі житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом укладення до 28 листопада 2014 року договору купівлі-продажу нерухомого майна.

На виконання їх домовленостей позивач передав відповідачу авансовий платіж в сумі 161 400 грн, сума якого відповідала повній обумовленій ними ціні майбутнього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Умовами попереднього договору сторони передбачили наслідки для кожної сторони щодо його невиконання.

Оскільки умови договору відповідачем не виконані, ОСОБА_4 просила стягнути з неї суму сплаченого авансу 161 400 грн, 60 464 грн 99 коп. втрат від інфляції та 3 % річних в сумі 14 526 грн за прострочення грошового зобов'язання за період з 2013 року по червень 2015 року, а також 58 925 грн 50 коп. витрат, понесених нею на ремонт цього ж приміщення та придбання устаткування для роботи.

У вересні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним вище зустрічним позовом, посилаючись на те, що невиконання умов договору відбулося не з її вини. ОСОБА_5 виконала зобов'язання щодо зведення та розміщення об'єкту, яким ОСОБА_4 користується з грудня 2011 року для здійснення підприємницької діяльності. На час укладання попереднього договору ОСОБА_4 знала про те, що у неї була дозвільна документація на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності - дитячого комплексу в районі житлового будинку АДРЕСА_1.

Спірне нежитлове приміщення не підлягає реєстрації як капітальна споруда з оформленням та видачею свідоцтва про право власності, оскільки не є об'єктом капітального будівництва. Тому відсутність реєстрації права власності на цю споруду не може вважатися наслідком її бездіяльності, про що вона неодноразово повідомляла ОСОБА_4 Таким чином, просила задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аванс за попереднім договором купівлі-продажу майна у розмірі 161 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на проведення ремонту у розмірі 34 669 грн 15 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити займане спірне нежитлове приміщення, розташоване в районі житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 30 кв. м для розміщення дитячого кафе та повернути його ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти заявлених сторонами вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10 травня 2016 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2016 року в частині стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 34 669 грн 15 коп. витрат на ремонт нежитлового приміщення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову в цій частині. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу, витрат на проведення ремонту; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу, відшкодування збитків, покладення обов'язку звільнення та повернення нежилого приміщення призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик