РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №766/3371/16-ц

Пров. №2/766/1708/16

29.09.2016

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані: її попередній власник - ОСОБА_3 та знайомий - ОСОБА_4, які з моменту купівлі позивачами квартири в ній не проживають та особистих речей не мають. Їх перебування на реєстраційному обліку перешкоджає позивачу на власний розсуд користуватися та розпоряджатись своїм майном.

Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачі надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу від 14.10.2014 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 14.10.2014 року).

В даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, 1978 р.н., ОСОБА_5 (чоловік позивача) 1980 р.н., ОСОБА_6, 1963 р.н., ОСОБА_4, 1976 р.н.

Згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2014 року, ОСОБА_3 продала, а позивачі купили квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є знайомим, був зареєстрований в квартирі у 2014 році однак в ній ніколи не проживав, особистих речей в ній не має, в утриманні житла, оплаті послуг участі не приймає.

Перебування вказаних осіб на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивачів на своє майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на це приміщення (ст. 346 ЦК).

Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За наявності відповідного судового рішення органи міграційної служби зобов'язані зняти особу з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяД. В. Гаврилов