Справа № 419/2813/16-ц
Провадження № 2/419/496/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Московченко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на майно, третя особа: Щастинська державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на майно, третя особа: Щастинська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Цей будинок належав ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок розташований на присадибній ділянці площею 0,1500 га, яка належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_5 заповіту не залишив і ОСОБА_4 успадкувала присадибну ділянку за законом, проте переоформити її на себе не встигла. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після ОСОБА_4 за законом, як онуки спадкодавця. Вони прийняли спадщину ОСОБА_4, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Більше ніхто спадщину ОСОБА_4 не приймав.

Позивач домовилася з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 про купівлю у них вказаного будинку разом з присадибною ділянкою. Сторони погодили ціну та умови укладення договору купівлі-продажу садиби. Відповідачі надали документи, що підтверджували факт прийняття ними спадщини, та те що вони є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину. Позивач з відповідачами домовилися, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надають позивачу будинок та земельну ділянку негайно, позивач сплачує їм договірну суму за купівлю будинку та земельної ділянки, а договір купівлі-продажу нотаріально вони оформлять пізніше, після того, як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформить свої спадкові права не це майно. На підтвердження досягнутої домовленості та виконаних обов'язків відповідачі надали розписку. Таким чином між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майна, за умовами якого відповідач зобов'язалася передати у власність позивачу нерухоме майно - будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, а позивач зобов'язалася прийняти це майно та оплатити його вартість шляхом передачі відповідачам договірної ціни майна у розмірі 60000 грн.

Позивач повністю виконала умови договору купівлі-продажу - сплатила відповідачу договірну суму - 60000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умови договору виконала частково, після підписання договору майно було передано позивачу у користування.

На підставі вищевикладеного, позивач вимушена звернутися до суду з позовом, у якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи - Щастинської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4). Цей будинок належав ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Будинок розташований на присадибній ділянці площею 0,1500 га, яка належала ОСОБА_5 (а.с.26-27), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.11). ОСОБА_5 заповіту не залишив і ОСОБА_4 успадкувала присадибну ділянку за законом, проте переоформити її на себе не встигла (а.с.22). Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після ОСОБА_4 за законом, як онуки спадкодавця (а.с. 15, 17-21). Вони прийняли спадщину ОСОБА_4, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 14, 16). Більше ніхто спадщину ОСОБА_4 не приймав.

Позивач домовилася з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 про купівлю у них вказаного будинку разом з присадибною ділянкою. Сторони погодили ціну та умови укладення договору купівлі-продажу садиби. Відповідачі надали документи, що підтверджували факт прийняття ними спадщини, та те що вони є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину. Позивач з відповідачами домовилися, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надають позивачу будинок та земельну ділянку негайно, позивач сплачує їм договірну суму за купівлю будинку та земельної ділянки, а договір купівлі-продажу нотаріально вони оформлять пізніше, після того, як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформить свої спадкові права не це майно. На підтвердження досягнутої домовленості та виконаних обов'язків відповідачі надали розписку (а.с.34). Таким чином, між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майна, за умовами якого відповідач зобов'язалася передати у власність позивачу нерухоме майно - будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, а позивач зобов'язалася прийняти це майно та оплатити його вартість шляхом передачі відповідачам договірної ціни майна у розмірі 60000 грн.

Позивач повністю виконала умови договору купівлі-продажу - сплатила відповідачу договірну суму - 60000 грн., що підтверджується розпискою. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умови договору виконала частково, після підписання договору майно було передано позивачу у користування.

На даний час позивач ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право на майно, тому змушена звернутись до суду за визнанням своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивач вважає, що у зв'язку з домовленістю з відповідачами та передачею грошових коштів за будинок вона має право власності на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, позивачем умови договору щодо сплати грошових коштів за будинок виконані в повному обсязі, а відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтвердили дії позивача шляхом отримання грошей та передачі їй будинку. Оскільки відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди посилаючись на різні причини, підтвердили свій намір на укладення угоди шляхом прийняття грошових коштів, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 202, 207, 208, 210, 211, 220, 316, 328, 657 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 73, ч.5 ст. 203, 204, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на майно, третя особа: Щастинська державна нотаріальна контора - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, купила, а ОСОБА_2, ОСОБА_3 продали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 33,10 кв. м., земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №049642, виданого 07 квітня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 33,10 кв.м., земельну ділянку площею 0,1500 га, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №049642, виданого 07 квітня 1998 року, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.М. Іванова