АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/2592/15-ц Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Провадження №22ц/791/2003/16 Доповідач Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Радченка С.В.

суддів: Вейтас І.В., Склярської І.В.,

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонський комбінат хлібопродуктів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Херсонський комбінат хлібопродуктів» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом зазначаючи, що 02 квітня 2012 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір №208 суборенди нежилого приміщення терміном дії до 31 грудня 2014 року, відповідно до якого відповідачу передано в суборенду нежиле приміщення, загальною площею 158 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Порт-Елеватор,12-а, для розміщення офісу. Відповідно до умов укладеного договору відповідач повинен щомісячно сплачувати Товариству суборендну плату у розмірі 432,38 грн. та оплачувати комунальні послуги. Додатковою угодою №1 від 21 грудня 2012 року укладений договір суборенди було розірвано з 24 грудня 2012 року у звязку з відсутністю необхідності подальшої суборенди. Посилаючись на те, що передбачену договором суборендну плату та комунальні послуги відповідачем жодного разу не сплачено, Товариство просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму боргу у розмірі 7 970,96 грн., пеню у розмірі 5 175,86 грн., інфляційні збитки у розмірі 2 327,87 грн., 3% річних у розмірі 516,60 грн., всього: 15 991,60 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 року позовні вимоги Товариства задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» 7970,96 грн заборгованості за договором суборенди нежилого приміщення від 02 квітня 2012 року № 208, 5 175,86 грн - пеня, 2 327,87 грн - інфляційні збитки та 516,60 грн - 3 % річних, а всього: 15 991,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та при неповному зясуванні обставин справи, просить рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду, Товариство, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини з договору суборенди, зобов'язання за яким відповідачем не виконані, а тому позов про стягнення боргу за договором суборенди є обґрунтованим і з відповідача підлягає стягненню передбачена договором сума боргу з урахуванням пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2012 року між сторонами по справі укладено договір №208 суборенди нежилого приміщення, відповідно до умов якого Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв в оренду нежиле приміщення за адресою: м. Херсон, вул. Порт-Елеватор,12-а, у строк до 31 грудня 2014 року з орендною платою у розмірі 432,38 грн. щомісячно (а.с.4-5).

Відповідно до умов укладеного договору суборендатор сплачує також комунальні послуги (електроенергію, газ, воду) згідно показників лічильника. Суборендна плата та плата за комунальні послуги перераховується суборендатором до 10 числа місяця наступного за оплачуваним в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок позивача. За прострочення оплати орендних платежів договором передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

З акту прийому-передачі від 02 квітня 2012 року вбачається, що Товариство передало, а ОСОБА_1 прийняв в оренду нежиле приміщення, загальною площею 158 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Порт-Елеватор,12-а (а.с.6).

Додатковою угодою №1 до договору №208 від 21 грудня 2012 року укладений договір суборенди було розірвано з 24 грудня 2012 року у звязку з відсутністю необхідності подальшої суборенди. По закінченню строку суборенди суборендар зобовязується провести розрахунок в повному обсязі за фактичний строк суборенди (а.с.7).

За фактичне користування ОСОБА_1 нежилим приміщенням у період з 02 квітня 2012 року по 24 грудня 2012 року у останнього утворилася заборгованість по сплаті орендної плати Товариству у розмірі 7 970,96 грн. Зазначений розмір заборгованості позивач підтвердив актом звіряння розрахунків, який підписаний відповідачем (а.с.8).

В зв'язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за договором суборенди 28 листопада 2014 року позивачем було надіслано претензію щодо повернення суми боргу до 10 грудня 2014 року, яку останній отримав 01 грудня 2014 року (а.с.15-16,17,18).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1ст.611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за договором відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки встановлені судом обставини підтверджують, що відповідач своїх зобовязань по своєчасній сплаті орендної плати не виконав і мало місце прострочення виконання грошових зобовязань.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

На виконання вимог ст..10 ЦПК України, під час апеляційного розгляду справи, відповідачу було розяснено його право заявляти клопотання щодо витребування доказів, призначення експертизи, однак таких клопотань заявлено не було, як не було надано і належних та допустимих доказів неправильності розрахунку наданого позивачем у справі та відповідно до якого ухвалено рішення в справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 06 квітня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає чинності після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_2