Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/5508/16-ц
№ провадження 2-о/361/196/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Павловій О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Обгрунтовуючи заяву зазначила, що 29 серпня 2016 року помер її батько ОСОБА_2 на окупованій території в с. Ювілейне Артемівського району м.Луганськ, про що Луганською міською багатопрофільною лікарнею № 15 Луганської народної республіки видано свідоцтво про смерть. Оскільки батько помер на тимчасово окупованій території України вона не може зареєструвати його смерть на території України.

В судове засідання заявник не зявилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник заінтересованої особи - Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області в судове засідання не з'явився, про судове засідання повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення заяви по суті, знаходить її обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.8 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ,їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно ч . 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як вбачається із свідоцтва про смерть за № 121 від 29 серпня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 29 серпня 2016 року, місцем смерті є АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер 29 серпня 2016 року внаслідок хвороби хронічної недостатності кровообігу 3 ступеню, атеросклерозу.

Як вбачається з копії паспорта серії ЕК № 675792, що виданий Артемівським РВ ЛМУУ МВС України в Луганській області 02 грудня 1997 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 427908 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2.

Відповідно довідки від 11 грудня 2014 року за № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 м.Луганськ та перемістився з тимчасово окупованої території в м.Бровари Київської області.

Згідно листа начальника Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області за №2973/03-4-04-42 від 13 вересня 2016 року відмовлено в реєстрації смерті ОСОБА_2.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено ст.256, 257-1 ЦПК України.

Виходячи з викладеного та з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник по справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, виходячи з тих обставин що склалися, а саме, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя.

Керуючись ст.ст. 60, 213 - 215, п.8 ч.1ст. 256, 257-1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті 29 серпня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Н.- Ольшан Строгожського району Воронізької області, у м.Луганськ.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Г.О. Білик