Справа № 450/1477/16-ц Провадження № 2/450/1190/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області:

в складі головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі - Бідник І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в якому просять суд визнати за ними, право спільної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 119,7 кв.м. після проведеної позивачами добудови та реконструкції.

У судове засідання позивачі не з'явились, подали письмові пояснення згідно яких вважають, що проведена ними реконструкція спірної квартири відповідає встановленим законом нормативам та стандартам, не завдає шкоди іншим особам. Крім того подали письмову заяву в якій просять суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

За викладених умов, відповідно до ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 15.06.2011 р., витягом про державну реєстрацію прав НОМЕР_2 від 10.08.2011 р.

Як вбачається з технічного паспорту від 25.05.2016 року влаштування мансардного поверху здійснювалось в межах площі, що над квартирою АДРЕСА_1.

24.02.2015 р. року виконавчий комітет Давидівської сільської ради Пустомитівського району, розглянувши заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на реконструкцію даху за власний кошт у будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з його аварійним станом з добудовою мансардного поверху, своїм рішенням №20 надав дозвіл на розробку технічної документації та вирішив, що до будівельних робіт слід приступити після отримання дозволу на початок будівельних робіт та погодження з жителями будинку. При поданні заяви 10.02.2015 р. було отримано погодження мешканців сусідніх квартир.

29 лютого 2016 року виконавчий комітет Давидівської сільської ради Пустомитівського району, розглянувши заяву позивачів про надання дозволу на реконструкцію даху за власний кошт у будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з його аварійним станом з добудовою мансардного поверху, своїм рішенням №37 надав дозвіл позивачам на розробку технічної документації.

Як вбачається з копії заяви від 29.02.2016 р. адресованої в управління архітектури у м. Львова, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які є мешканцями другого під'їзду будинку АДРЕСА_1, не заперечували проти реконструкції даху з добудовою мансардного поверху над АДРЕСА_1. Справжність підписів сусідів позивачів засвідчено секретарем ради та виконавчого комітету Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути визнане за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відсутність належним чином оформленого права на земельну ділянку визначає спірний об'єкт самочинним будівництвом. Згідно листа Давидівської сільської ради від 14.04.2016р. №256, прибудинкова територія знаходиться в комунальній власності. Відповідач Давидівська сільська рада, як власник земельної ділянки , на якій знаходиться самочинне будівництво не заперечує проти проведення позивачами відповідної добудови, що підтверджується рішеннями виконкому Давидівської сільської ради №20 від 24.02.2015р. та №37 від 29.02.2016р.

На підставі містобудівного розрахунку об'єкту «Реконструкція будинку в АДРЕСА_1 за рахунок надбудови з влаштуванням двохскатного даху», проведеного архітектором ОСОБА_10, зроблено висновок, що реконструкція багатоквартирного житлового будинку не суперечить рішенням генерального плану та не вплине на оточуючу забудову.

Зазначену добудову позивачами здійснено з урахуванням попередньо отриманих технічних висновків за результатами обстеження конструкцій квартири АДРЕСА_1, у якому зазначено, що при здійсненні реконструкції даної квартири в житловому будинку на АДРЕСА_1 технічний стан конструкцій не погіршить роботи будинку в цілому. Обстеження було проведено ОСОБА_11, свою діяльність здійснює на підставі державної ліцензії на виконання спеціальних видів робіт у проектуванні НОМЕР_3 від 10.08.2011р.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про практику застосуванню судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на заново створене нерухоме майно (житловий будинок, будівлі, споруди та інш.) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна).

Факт завершення будівництва і його відповідність діючим будівельник нормам і правилам підтверджується технічним паспортом квартири та технічним висновком про відповідність здійсненої реконструкції квартири АДРЕСА_1 за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта. Дану обставину підтверджено третьою особою Департаментом державного архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області у листі від 18.07.2016 р., в якому зазначено, що як вбачається із технічного висновку оцінки технічного стану квартири АДРЕСА_1, виконана спеціалізованою ліцензованою організацією ПП «Універсалпроект», здійснена реконструкція квартири відповідає проекту та будівельним нормам та придатна до експлуатації.

Разом з тим, після завершення реконструкції квартири позивачами подано необхідні документи для прийняття реконструйованого об'єкта в експлуатацію, проте Департаментом державного архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області позивачам було повернуто на доопрацювання декларацію про готовність об'єкта до експлуатації 17.06.2016р. №ЛВ97. Дана відмова свідчить про те, що позивачі не мають можливості завершити процес введення в експлуатацію реконструйованого об'єкта в позасудовому порядку. Зазначені недоліки вказують на наявність підстав віднесення об'єкту до самочинного будівництва, що у відповідності до положень ст.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для скасування реєстрації декларації.

Відповідно до ст.32 ЦК України власник, права якого не визнаються чи оспрюються вправі вимагати їх визнання в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є наявні юридичні підстави для визнання за позивачами права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 32, 60, 169, 174, 197, 208, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 376, 392 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 119,7 кв.м. після проведеної добудови на праві спільної сумісної власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області, шляхом подання через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяН. Б. Добош