Справа № 495/7526/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИ В:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням, про обмеження особи (боржника) праві виїзду за межі України, а саме просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України, боржнику ОСОБА_1.

В обґрунтування підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, в поданні зазначено, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні знаходиться вимога № ф 421У від 28.04.2012 року, видана ОУПФУ про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОПФУ у розмірі 4010,30 грн.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у вїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання; боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладених на нього судовим рішення, рішення іншого органу (посадової особи);щодо нього подано цивільний позов до суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець не зазначає у поданні.

З наданих відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що 07.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з наданням строку для самостійного виконання рішення суду. Боржник у строк, встановлений для самостійного його виконання рішення суду не виконав.

У боржника відсутні кошти та майно, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» і здійснені державним виконавцем заходи, щодо розшуку такого майна виявились без результатними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України в редакції від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ „Про виконавче провадження. Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону).

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобовязання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою.

Крім того, згідно вимог статей 5, 6, 63 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем не вжито заходів, щодо встановлення наявності у боржника рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що державним виконавцем не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_3, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, а саме вимогою про сплату заборгованості.

Таким чином, суд вважає за необхідне роз'яснити державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеськоій області ОСОБА_2, що відмова у задоволенні подання не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду із цим поданням після усунення обставин, які були підставою для відмови у задоволенні цього подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження . суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеськоій області ОСОБА_2, про обмеження особи (боржника) ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 2, РНОКПП НОМЕР_1 про обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В. Шевчук