Справа № 296/6222/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"30" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й.

За участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ПП «Азія Моторс» про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 24042,40 доларів США та 206954,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_1 банк «Надра» та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір «Автопакет» (кредитний договір), на підставі якого ОСОБА_3 було надано кредит в сумі 25000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 02.07.2012 року та сплатою 13,7 відсотків річних за користування кредитом. 31.03.2010 року між позивачем та відповідачами було укладено додаткову угоду, відповідно до якої визначено кінцевий термін повернення кредиту 02.07.2013 року.

Посилаючись на те, що відповідачі істотно порушують кредитні зобовязання, просить стягнути заборгованість в сумі 24042,40 доларів США та 206954,79 грн., з яких: 15463,14 долари США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена; 8579,26 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена; 155148,64 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 51806,15 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору згідно п. 5.2.

У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В поданих додаткових письмових поясненнях від 30.05.2016р. представник позивача просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились. 30.05.2016 року від представника відповідачів ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 210).

У запереченнях на позовну заяву представник відповідачів зазначив, що грошові кошти за кредитним договором № 11-АП/2007-840 від 02.07.2007 року ОСОБА_3 не отримувала, оскільки в заяві на видачу готівки та меморіальному ордері відсутній її підпис, тому нема підстав для задоволення позову. Також представник вказав, що автомобіль, який є предметом кредитного договору від 02.07.2007 року був придбаний 29.06.2007 року, а отже до укладення кредитного договору, а також позивач пропустив строк позовної давності зі зверненням до суду з позовом, оскільки останній платіж відповідачем був здійснений 21.12.2011 року. Крім того, позивач пропустив строки звернення до поручителя з вимогою погасити борг, а тому порука є припиненою. У позивача відсутні первинні документи, що також є підставою для відмови в позові.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір «Автопакет» № 11-АП (а.с. 9-11).

Відповідно до вказаного договору позивач зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит на придбання автотранспорту в розмірі 25000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 02.07.2012 року та сплатою 13,7 відсотків річних за користування кредитом.

31.03.2010 року між позивачем та відповідачами було укладено додаткову угоду №1 до Договору «Автопакет» № 11/АП/2007-840 від 02.07.2007 року (а.с. 12-15). Вказаною додатковою угодою передбачено, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 02.07.2013 року.

Вбачається, що позивачем були надані кредитні кошти відповідачу в сумі 25000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору було еквівалентно 126250грн., на придбання автомобіля марки FUQI, модель FQ6510B, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. Отримання коштів для придбання автомобіля підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 02.07.2007 року, меморіальним ордером №1 від 03.07.2007 року, а також випискою по поточному рахунку ПП "Азія Моторс" про перерахунок від ОСОБА_3 126250грн. відповідно до рахунку-фактури № С-0000031 від 15.06.2007 року на суму 147500,00 грн. та згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 26/22 від 29.06.2007 року про придбання ОСОБА_3 автомобіля марки FUQI, модель FQ6510B, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 17, 171, 201-205).

Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Заперечення представника відповідачів про те, що ОСОБА_3 не отримувала кредитні кошти за укладеним з позивачем договору, оскільки не отримувала готівки за заявою від 02.07.2007 року, не давала розпорядження про перерахунок на рахунок ПП "АзіяМоторс" коштів в сумі 126250грн. згідно меморіального ордера №1 від 03.07.2007р., спростовуються доводами позивача, а також матеріалами справи. Відсутність підпису ОСОБА_3 на заяві про видачу готівки, на меморіальному ордері про перерахунок коштів, реєстрація автомобіля за позивачем ще до укладання договору не свідчить, що кредитні правовідносини між сторонами не виникли.

Про наявність зобов'язання відповідача перед позивачем свідчить особлива відмітка на свідоцтві про реєстрацію автомобіля, а саме про "кредит КБ Надра продаж заборонена"; акти позивача про перевірку наявності та стану транспортного засобу, який знаходиться в заставі, які підписувала ОСОБА_3; договорами страхування ОСОБА_3 автомобіля, в яких вигодонабувачем вказується позивач; перебування автомобіля в заставі позивача; а також запереченнями та клопотаннями, які надавалися ОСОБА_6 у справі №2-2164/08 за позовом ТОВ "Група-Автоком" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в яких відповідач вказувала, що всі стосунки щодо купівлі автомобіля в неї виникли з ПП "Азія Моторс", про укладання кредитного договору з КБ "Надра" та передачу в заставу автомобіля марки FUQI (матеріали справи №2-2164/08 були витребувані з архіву Корольовського районного суду та оглянуті в судовому засіданні).

Крім того, про обставини отримання кредитних коштів свідчить укладання між сторонами в 2010 році додаткової угоди, згідно якої договір "автопакет" від 02.02.2007 року було викладено в новій редакції, а також тривале погашення відповідачем суми кредиту (платежі здійснювалися з 17.08.2007 року по 21.12.2011 року).

Посилання представника відповідачів про відсутність оригіналів та первинних документів щодо надання кредиту, не спростовують доводів позивача про фактичне перерахування коштів на придбання автомобіля, крім того, надані до справи документи завірені належним чином, банківська виписка про перерахунок коштів надана в оригіналі. До того ж, згідно акта №1 від 15.01.2013р. первинні касові документи були знищені (а.с. 170-173).

Отже, кредитний договір є укладеним, на встановленні чого наголошує Верховний Суд України в своїх правових позиціях.

Як вбачається, відповідач порушила умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11.05.2015 року заборгованість позичальника становить 24042,40 долари США та 206954,79 грн., з яких: 15463,14 долари США заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена; 8579,26 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, в тому числі прострочена; 155148,64 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 51806,15 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає позовні вимоги до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу обґрунтованими.

Разом з тим, представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 84).

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до кредитного договору кінцевим терміном повернення є 02.07.2013 року, а строком виконання зобовязання зі щомісячного погашення платежів до 20 числа кожного місяця, та відповідно до графіку платежів, який є складовою частиною договору, останній платіж повинен бути здійснений 02.07.2013 року.

Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4. ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що право на звернення до суду у позивача виникло 03.07.2013 року, однак з позовом він звернувся лише 04.06.2015 року, беручи до уваги, що представник відповідачів заявив клопотання про застосування строку позовної давності, керуючись ст. 267 ЦК України, суд вважає за можливе застосувати позовну давність та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 7158,46 доларів США. Щодо стягнення решти основного боргу, то в цій частині слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Оскільки позовну давність застосовано до суми боргу за кредитним договором, вона також підлягає застосуванню і до заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом та має бути розрахована відповідно до суми заборгованості за кредитним договором, яка задоволена судом, а саме 7158,46 доларів США.

Сума заборгованості по відсотках складає: сума заборгованості по кредиту х річну відсоткову ставку за користування кредитом / 100 / 365 (кількість днів у році) та х на кількість днів користуванням кредитом порахованої в межах строку позовної давності. Отже, сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, з урахуванням періодичності платежів, складає 1896,83 долари США. В стягненні іншої частини нарахованих відсотків слід відмовити, у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сума пені розраховується без включення простроченої платежів, які мали місце поза межами позовної давності, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України (Постанова ВСУ від 06.11.2013р. справа №6-116цс13).

Отже, сума пені за несвоєчасне виконання зобовязання в межах строку позовної давності становитиме 2209,47доларів США, яка з урахуванням курсу НБУ на дату судового розгляду справи (1 долар США еквівалентний 25,14грн.) становить 55546,07грн.

Разом з цим, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача за порушення вимог кредитного договору згідно п. 5.2 виходячи з наступного.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення вимог п.п. 4.3.2.-4.3.5.4.3.9.-4.3.14 цього договору позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної п. 1.1 даного договору за кожний випадок прострочення.

Тому, про порушення п.5.2 кредитного договору відповідачем позивач дізнався або міг дізнатись задовго до подачі позову до суду, в т.ч. з дати першої не здійснення проплати за кредитним договором.

Отже, позивачем пропущено строк позовної давності, що є також підставою для відмови в позові.

Стосовно позовних вимог до поручителя слід зазначити наступне.

Умови поруки ОСОБА_4 за зобов'язаннями ОСОБА_3 визначені в статті 3 кредитного договору.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору поручитель безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору.

Пунктом 3.2.5 даного договору передбачено, що банк набуває право вимоги від поручителя виконання зобовязання, що витікає з цього договору при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій частині, вони не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Оскільки кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, та позичальник належним чином не виконує умов договору, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України зробленій у справі № 6-125цс14 від 17.09.2014 року установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, який був змінений відповідно до кредитного договору, не предявив протягом шести місяців позову до поручителя про виконання зобовязання, то зобовязання за договором поруки припинилися.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк виконання основного зобов'язання згідно графіка повернення кредиту настав 02.07.2013р., однак кредитор не звертався до поручителя з письмовою вимогою на повернення кредитних коштів у шестимісячний строк, а також не подав до поручителя до суду позовних вимог, суд вважає, що порука є припиненою, а тому заборгованість має бути стягнути лише з боржника.

За таких обставин позов до ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч.2 ст.158, 169, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 02.07.2007р., а саме:

- 7158,46 доларів США заборгованість по кредиту;

- 1896,83 долари США заборгованість по сплаті відсотків;

- 55546,07 грн. пеня за прострочення сплати кредиту.

В задоволені решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2831,96 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Й. Адамович