АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Альфа-Банк», в якому просила визнати недійсними Кредитний договір від 29 серпня 2007 року №800001653 та іпотечний договір від 29.08.2007 року, укладені між нею та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», мотивуючи тим, що умови кредитного договору про надання споживчого кредиту є несправедливими і такими, що призводять до істотного порушення прав та обов'язків споживача, з огляду на те, що відповідно до абз. 3, 6, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими, зокрема, є умови договору: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Виходячи з умов п.5.2 Кредитного договору, Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в односторонньому порядку шляхом направлення позивачеві рекомендованого листа з відповідним повідомленням за 7 днів до моменту настання таких змін. У зв'язку зі зміною процентної ставки Позичальник автоматично надає згоду на внесення змін до Додатку №1 до цього Договору та викладення Додатку №1 у новій редакції, оновлений Додаток №1, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною цього Договору, Позичальник отримує в Банку самостійно, що з огляду п. 4 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» ці умови встановлюють дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Крім того, представник позивача вважає, що умови розділів 4, 5, 6, 7, 8, 9 Договору підлягають визнанню недійсними, оскільки є несправедливими. Договір кредиту укладено з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині недотримання істотних умов, які обов'язкові для кредитних договорів, чим були порушені права Позивача як споживача фінансових послуг та введено в оману іншою стороною за договором, а саме: умови цього договору не містять відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту, як цього вимагає ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; також при укладенні вказаного договору кредиту були порушені вимоги п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, відповідач не надав Позивачу як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, за ненадання якої передбачена відповідальність, яка встановлено ст. 15, 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Також Позивач вважає, що відповідачем було порушено ст.ст 4,6, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки перед укладанням кредитного договору не надав Позивачу у письмовій формі всі можливі схеми погашення кредиту.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що судом було допущено неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №800001653, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 138 050,00 доларів США, з цільовим призначенням кредиту на умовах цільового використання, забезпеченості, строковості, платності, зворотності, та остаточною датою повернення 29 серпня 2027 року. (а.с.6-8)

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір №800001653-И, відповідно до умов якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що сторони, підписуючи договір кредиту, досягли згоди з усіх істотних умов договору,сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення їх на укладання спірного договору було вільним, позивач в момент укладання договору не заявляла про будь-які зміни в запропонований їй договір та виконувала його протягом восьми років, відповідач перед укладанням договору ознайомив позивача із «загальною вартістю кредиту» та «графіком погашення кредиту, вони підписані позивачем, що свідчить про її обізнаність із умовами кредитування, а тому підстав для визнання договорів недійсними немає.

Апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі на те, що відповідачем порушено умови Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору кредиту є несправедливими , суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача, зокрема, умови про зміну у витратах, унаслідок чого збільшився процент за користування кредитними коштами, банк не надав позивачу як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування повної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими посиланнями апелянта із наступних підстав.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, сторони домовились, що Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в односторонньому порядку в разі зміни кон'юнктури ринку облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів , тощо. Апелянту також було надано графік погашення кредиту та відомості про загальну вартість кредиту, апелянт як споживач погодилася із такими умовами, підписала договір та більше восьми років виконувала його, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстав для визнання договору кредиту та договору іпотеки недійсними не вбачається.

Відповідно до висновку експерта від 26.04.2016 року № 1713 зазначено, що місячний платіж процентів за кредитним договором № 800001653 , зазначений у графіку погашення кредитної заборгованості, відповідає відсотковій ставці, що зазначена в кредитному договорі № 800001653 від 29.08.2007 року, що укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа Банк», що також на думку колегії суддів свідчить про відсутність підстав для визнання договору кредиту недійсним.

В чому полягає несправедливість спірного договору і коли позивач дізналася про порушення свого права, виконуючи договір майже вісім років, позивач не зазначила.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 9 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :