АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Чупікової В.В.

секретар Окармус О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», третя особа Національний банк України, про повернення депозиту за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25 березня 2015 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», третя особа Національний банк України, про повернення депозиту за договором банківського вкладу.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

12 серпня 2013 року сторони уклали договір № 632923/2013 про банківський валютний депозитний вклад «Тринадцяти місячний» на суму 100 000дол. США, під 10% річних на строк з 12 серпня 2013 року по 12 вересня 2014 року.

Незважаючи на закінчення строку дії договору та її неодноразові звернення до Банку із заявою про повернення депозитного вкладу, відповідач не повернув в повному обсязі належні їй кошти.

22-ц/794/1306/16 Головуючий у 1 інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б

16.02.2015р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в рахунок погашення банком зобов'язань по договору банківського вкладу № 632923/2013 від 12.08.2013р. сплатив частину боргу в розмірі 81 079, 03грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.02.2015р. становить 3112,45дол. США.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь депозит за договором банківського вкладу № 632923/2013 від 12.08.2013р. в сумі 98228,59 дол. США, та зобов'язати Національний Банк України, як головного фінансового регулятора України застосувати вагомі важелі впливу на відповідача, щодо повернення їй депозитних коштів.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25.03.2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу (депозиту) у розмірі 98228,59дол.США, що за курсом НБУ станом на 24.03.2015р. становить 2 286 761,57грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вкладнику виплачено грошові кошти 06 лютого 2015 року з рахунку №74 у розмірі 5353,14 доларів США та 06 лютого 2015 року з рахунку №69 у розмірі 118 920,97 грн. в межах гарантованої суми, а отже Фондом була повернута позивачу сума вкладу в граничних розмірах відшкодування, в порядку та черговості, передбачених ст..52 ЗУ «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб».

Також апелянт зазначає, що від 20.03.2015р. в банку розпочато ліквідацію, тому грошові кошти, які перевищують розмір гарантованої Фондом суми, будуть виплачені позивачу у відповідну чергу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач порушив умови укладеного з позивачем договору банківського вкладу та після пред'явлення позивачем вимоги про розірвання депозитного договору та повернення коштів не повернув їй вклад, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в загальній сумі 98228,59дол.США є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 12 серпня 2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» уклали договір банківського вкладу № 632923/2013 року, згідно якого позивач внесла на депозитний рахунок банку 100 000 дол. США. строком до 12 вересня 2014 року.

11 вересня 2014 року позивач звернулася до банку із заявою щодо виконання умов договору банківського вкладу, однак її повідомили, що банком здійснюється виплата коштів в іноземній валюті згідно з нормами постанови НБУ№ 172 від 28 березня 2014 року.

З 21 листопада 2014 року у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

23 лютого 2015 року, 16 лютого 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в рахунок погашення банком зобов'язань за договором банківського строкового вкладу (депозит) № 632923/2013 виплачено частину боргу в розмірі 81 079,03 грн.

Із довідки ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 15-14232 від 29 вересня 2014 року вбачається, що банком здійснено закриття та виплату коштів за вкладом № 632923/2013, укладеним ОСОБА_1, кошти в повному обсязі - в сумі 110 894,41 дол. США були перераховані на картковий рахунок клієнта.

Згідно виписки за поточним рахунком за період 01.01.2015р.-27.01.2015р. залишок грошових коштів на картковому рахунку клієнта становить 101 341,04 доларів США, які були зараховані на вказаний рахунок 22 січня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації по 20 березня 2015 року. Отже, з моменту запровадження у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» тимчасової адміністрації, тобто з 21 листопада 2014 року, не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку понад суму гарантованої виплати. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 632923/2013 позивачу було виплачено у межах гарантованої суми 200 000 грн.

На підставі постанови правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 березня 2015 року № 63 розпочато ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. З ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією; (відмиванням) доходів, одержаним; злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Порядок та умови виплати коштів за договорами банківського рахунку, у випадку виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, в редакції на час вирішення спору, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється у спосіб, визначений цим Законом.

Частиною другою цієї статті встановлено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ст. 29 вказаного Закону Фонд набуває право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду. Фонд також набуває прав кредитора на суму сплачених Фондом витрат, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Виходячи із того, що між сторонами укладено договір банківського вкладу, положень наведених норм Закону, зобов'язальним по виплаті коштів позивачу є банк, а не Фонд. У разі недостатності у банку коштів для виконання зобов'язань, йому Фондом надається цільова позика.

Згідно функцій Фонду, визначених ст. 4 Закону, на нього покладено обов'язок здійснювати заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідацію банку, а не проведення ним безпосередньо таких виплат.

Тобто Фонд лише гарантує виплату вкладнику коштів в граничному розмірі, передбаченому ст. 26 Закону, в т. ч. за рахунок коштів самого фонду, які надаються банку у вигляді цільової позики на ці потреби.

Запровадження тимчасової адміністрації і ліквідація банку не позбавляє особу можливості реалізації права на судовий захист, Фонд набуває лише право кредитора банку на відшкодовані вкладникам кошти та надану банку цільову позику, а за взятими на себе зобов'язаннями відповідає банк.

Неповернуті суми коштів за договором банківського вкладу підлягають стягненню у судовому порядку, а належним відповідачем у справі є саме банк, з яким у вкладника існують матеріально-правові відносини з приводу виконання укладеного між цими особами договору та його виконання.

Встановлено, що із заявою про повернення грошових коштів позивач звернувся 11 вересня 2014 року, а процедура ліквідації банку розпочалася 20 березня 2015 року.

Оскільки 11.09.2014р. позивач на виконання умов договору своєчасно повідомила банк про намір отримати суму вкладу, але відповідачем було відмовлено їй у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з банку на її користь суми вкладу.

Посилання апелянта про обмеження на видачу готівкових коштів в іноземній валюті, а також введення тимчасової адміністрації та не заявлення позовних вимог до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку є необгрунтованими.

Пунктом 3.3 глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, цим законом питання стягнення коштів при запровадженні тимчасової адміністрації на підставі рішень судів не регулюється.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку.

Системний аналіз норм вказаного закону свідчить про те, що не здійснення задоволення вимог вкладників, крім зазначених у п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону, стосується заборони проведення виплат Фондом, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на вимогу вкладника, тобто у випадку, коли така подається останнім безпосередньо до уповноваженої особи Фонду, який набуває повноваження органів управління банку.

Порядок виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, визначено відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», якими встановлено зупинення виконавчого провадження при запровадженні тимчасової адміністрації, а при прийнятті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, - його закінчення із надсиланням виконавчого документа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Саме таким чином і у такий спосіб реалізується положення Закону про нездійснення примусового стягнення коштів.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідач, всупереч умовам та порядку укладеним з позивачем депозитного договору, не виконав свого обов'язку по виплаті прийнятої від вкладника грошової сум (вкладу) на його вимогу, чим порушено майнові права позивача на кошти належні йому та передані банку за договором банківського вкладу, тому неповернуті суми коштів за договором банківського вкладу підлягають стягненню з банка.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :