Справа № 646/9244/16ц
№ провадження 2-о/646/133/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2016 місто Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді Шелест І.М.,

за участю секретаря - Славгородської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, третя особа: Червонозаводський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Сніжне, Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява обґрунтована тим, що на тимчасово окупованій території, а саме у в м. Сніжне, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік заявника, ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть було отримано на тимчасово окупованій території України, заявник не може отримати у позасудовому порядку свідоцтво про смерть, тому змушена звертатись до суду з заявою про встановлення юридичного факту смерті.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала свою заяву, просила розглянути справу у її відсутності.

Третя особа - Червонозаводський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції - було повідомлено про час та місце слухання справи, від представника надійшла телефонограма в якій просили суд розглянути справу у їх відсутності та на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків про необхідність задоволення заяви.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч.3 ст.235 ЦПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Положеннями частини 1 статті 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 2, 3 ст.9 зазначеного Закону).

За правилами п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК ( 1502-06 ).

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Сніжне, Донецької області, помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 705 від 23.07.2016 року (а.с. 11).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 216 від 23.07.2016 року у м. Сніжне, Донецької області, помер ОСОБА_2, внаслідок злоякісного новоутворення правої нирки, на тимчасово окупованій території (а.с. 13).

Довідкою наданої заявнику ОСОБА_1 директором ТОВ «Граніт» В.Ф. Забродним підтверджується те, що нею було проведено поховання її чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року на кладовищі сел. шахти № 27 - а.с. 12.

Крім того, як вбачається з копії паспорту, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, (а.с. 7-8).

При цьому відповідно до постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» «.. До окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Тобто смерть ОСОБА_2, у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки ця подія відбулася на тимчасово окупованій території, а саме: у м. Сніжне, Донецької області.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу від 31 серпня 1985 року № 388 померлий ОСОБА_2 був чоловіком заявника ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 31.08.1985 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області (а.с.10).

Відповідно до довідки від 25 листопада 2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції - заявник ОСОБА_1 тимчасово зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 - (а.с. 9).

Всі вищевказані документи, копії яких додано до заяви, були надані суду в оригіналах заявником та повернуті після цього.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи були доведені обставини, на які заявник посилалася в обґрунтування своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту смерті ОСОБА_2, який є чоловіком заявника.. Також судом встановлено, що встановлення вищевказаного факту необхідно заявникові для подальшої реєстрації цього факту в органах держаної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного закнодавства України.

Таким чином заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-11, 57-61, 208, 209, 212-215, 257, 257-1 ЦПК України, суд -

вирішив :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в м. Сніжне, Донецької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.М. Шелест