Справа № 297/94/16-ц
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

19 липня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово справу за поданням старшого державного виконавця відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ДВС Берегівського РУЮ, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

встановив:

Старший державний виконавець відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, вказавши, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 297/94/16-ц, виданого Берегівським районним судом 18.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 991 176, 06 гривень боргу. Вказаний борг боржником не сплачується, часткових погашень ним не проводилось, тому з метою всебічного та своєчасного виконання рішення старший старший виконавець просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2

Старший державний виконавець відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, згідно подання просив справу розглянути без його участі (а. с. 64).

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 991 176, 06 гривень боргу за кредитним договором (а. с. 52-54).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Берегівського РУЮ від 01.06.2016 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 297/94/16-ц, виданого Берегівським районним судом 18.04.2016 року (а. с. 67).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Берегівського РУЮ від 01.06.2016 року було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а. с. 68).

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, старшим державним виконавцем Шеверя В. Й. не представлено доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 навмисно не виконує обовязки, покладені на нього рішенням суду і дійсно ухиляється від сплати боргу, а також, що ним ігноруються законні вимоги державного виконавця.

З матеріалів подання не вбачається, що боржник ОСОБА_2 викликався державним виконавцем до відділу ДВС та, що ним отримані вказані виклики.

Крім того, старшим державним виконавцем доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була вручена боржнику не має, що суперечить ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові і відповідно до ч. 1 ст. 31 цього Закону постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, повинні надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також з матеріалів подання не вбачається, що боржником була отримана копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Невиконання боржником зобовязань на даний час могло бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, важкої хвороби тощо.

Враховуючи вищенаведене подання не містить даних про те, що ОСОБА_2 відомо про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, що він навмисно не виконує рішення суду про стягнення з нього боргу, яке було прийнято 23.03.2016 року, та що він ігнорує законні вимоги державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що в поданні старшого державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції, для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3.