Справа №: 400/1558/16-ц
Провадження № 2/400/323/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О. М.

при секретарі Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 до СВК "Агрофірма Маріампольська" про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ № 316736 виданого Петрівською районною державною адміністрацією 18 серпня 2002 року, ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2015 року, за життя був власником земельної ділянки площею 7,20 га кадастровий номер: :02:000:0215 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Після його смерті, право власності на належну за життя спадкодавцю земельну ділянку набула його малолітня донька ОСОБА_4, інтереси якої представляє, як законний представник, позивач, яка є її матірю.

Відповідно до договору оренди землі від 22 травня 2009 року земельну ділянку ОСОБА_3, було передано в оренду відповідачу СВК «Агрофірма Маріампольська».

Договір оренди землі було укладено на 5 років, враховуючи, що він був зареєстрований 26 лютого 2010 року, його дія закінчувалася 26 лютого 2015 року. Однак при зверненні до СВК «Агрофірма Маріампольська», після закінчення дії договору оренди землі весною 2015 року уже після смерті ОСОБА_3, позивачці адміністрацією СВК було повідомлено, що за життя, ОСОБА_3, було підписано додаткову угоду до договору оренди землі про продовження його дії ще на 10 років.

При ознайомленні з додатковою угодою до договору оренди землі позивачка встановила, що підпис у додатковій угоді від імені її покійного чоловіка йому не належить. До того ж їй не повідомляв за життя чоловік про підписання такої угоди.

Так як додаткову угоду до договору оренди землі суперечить інтересам доньки позивачки, а ОСОБА_3 її не підписував, а також доручення на його укладання нікому не давав, а тому просить визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі укладену 2 грудня 2013 року між власником земельної ділянки № 215 площею 7,20 га, розташованої на території Луганської сільської ради, кадастровий номер: :02:000:0215 ОСОБА_3 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Маріампольська» про внесення змін до договору оренди землі зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 26 лютого 2010 року за № 34, що зареєстрована Реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 7558459, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16937632 від 04.11.2014 р., та зобовязати СВК «Агрофірма Маріампольська» повернути земельну ділянку власнику ОСОБА_4.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але письмовою заявою прохав суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ № 316736 виданого Петрівською районною державною адміністрацією 18 серпня 2002 року ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2015 року(а.с.7), за життя був власником земельної ділянки площею 7,20 га кадастровий номер: :02:000:0215 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.9).

Після його смерті, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2016 року № 62760100, копії яких додаються до позову, право власності на належну за життя спадкодавцю ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:0215 набула його малолітня донька ОСОБА_4 (а.с.10-12), інтереси якої представляє, як законний представник, її мати ОСОБА_1.

Відповідно до договору оренди землі від 22 травня 2009 року зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 26 лютого 2010 року за № 34 земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:0215 ОСОБА_3

було передано в оренду відповідачу за даним позовом СВК «Агрофірма Маріампольська» (а.с.15-16).

Договір оренди землі було укладено на 5 років, враховуючи, що він був зареєстрований 26 лютого 2010 року, його дія закінчувалася 26 лютого 2015 року. Однак при зверненні до СВК «Агрофірма Маріампольська», після закінчення дії договору оренди землі весною 2015 року уже після смерті ОСОБА_3, позивачці адміністрацією СВК було повідомлено, що 2 грудня 2013 року ОСОБА_3 було підписано додаткову угоду до договору оренди землі зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 26 лютого 2010 року за № 34 про продовження його дії ще на 10 років (а.с. 13). При цьому позивачці було надано один примірник додаткової угоди до договору оренди землі від 2 грудня 2013 року та ксерокопію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 29315517 від 11.11.2014 року

(а.с.14).

При ознайомленні з додатковою угодою до договору оренди землі від 2 грудня 2013 року позивачка встановила, що підпис у додатковій угоді від імені її покійного чоловіка йому не належить, підпис навіть візуально зовсім не схожий на його підпис що мається у договорі оренди землі до якого укладено цю додаткову угоду, та на інші підписи ОСОБА_3 в інших документах. До того ж їй не повідомляв за життя чоловік про підписання такої угоди, а навпаки вони планували після закінчення дії договору оренди землі не продовжувати орендних відносин із СВК«Агрофірма Маріампольська» .

Так як додаткову угоду до договору оренди землі від 2 грудня 2013 року що зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 26 лютого 2010 року за № 34 яка оспорюється , ОСОБА_3 не підписував, а також доручення на його укладання нікому не давав, та враховуючи те що відповідач визнавши позовні вимоги фактично погодився з тим, що ОСОБА_3, не підписував вище зазначену угоду суд вважає, що є достатньо підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У звязку з недійсністю додаткової угоди до договору оренди землі укладеної 2 грудня 2013 року, Сільськогосподарський кооператив «Агрофірма Маріампольська» має повернути ОСОБА_4 належну їй на праві власності земельну ділянку кадастровий номер: :02:000:0215.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу саме на момент вчинення правочину.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (загальна умова дійсності правочину).

Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб.

Чинне законодавство не наділяє повноваженнями будь-яких осіб, окрім сторін, вирішувати питання щодо укладення, вчинення договору, оскільки у цивільних правовідносинах діє принцип свободи договору, який є основоположним.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3, не підписувала спірну угоду оренди землі від 2 грудня 2013 року тобто його волевиявленням не охоплювалося взагалі укладення додаткової угоди до договору оренди землі.

Вказана обставина свідчить проте, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, тобто вони взагалі відсутні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України , ст.ст. 202, 203, 204, 205, ч.2 ст. 207, 215, 216, 236 ЦК України, ст.13-15 Закону України «Про оренду землі» суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі укладену 2 грудня 2013 року між власником земельної ділянки № 215 площею 7,20 га, розташованої на території Луганської сільської ради, кадастровий номер: :02:000:0215 ОСОБА_3 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агрофірма Маріампольська» про внесення змін до договору оренди землі зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 26 лютого 2010 року за № 34, що зареєстрована Реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, номер запису про інше речове право: 7558459, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16937632 від 04.11.2014 р., та зобовязати СВК «Агрофірма Маріампольська» повернути земельну ділянку власнику ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10-ти днів через Петрівський райсуд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду О. Жушман