Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 099,79 доларів США, що еквівалентно 222 357 грн 07 коп.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 08 грудня 2006 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого із яким останній отримав кредит у розмірі 20 908 доларів США зі сплатою 12 % річних та терміном повернення до 07 грудня 2012 року для оплати придбаного автомобіля марки SKODA Oktavia, 2006 року випуску, сірого кольору згідно з купівлі-продажу від 07 грудня 2006 року № 264/к, укладеним із МПП «Вік-Експо».

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 25 грудня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 14 099,79 доларів США, що еквівалентно 222 357 грн 07 коп., із яких: сума заборгованості за кредитом - 6 885,68 доларів США, що еквівалентно 108 588 грн 83 коп., сума заборгованості за відсотками - 4 954,03 доларів США, що еквівалентно 78 126 грн 21 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1 410,42 доларів США, що еквівалентно 22 242 грн 61 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 849,66 доларів США, що еквівалентно 13 399 грн 41 коп.

Посилаючись на наведені вище обставини, ПАТ «Укрсосбанк» просило позов задовольнити.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року позов ПАТ «Укрсосбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2006 року у розмірі 14 099 доларів 79 центів, що еквівалентно 222 357 грн 07 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 6 885,68 доларів США, що еквівалентно 108 588 грн 83 коп., заборгованості за відсотками - 4 954,03 доларів США, що еквівалентно 78 126 грн 21 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1 410,42 доларів США, що еквівалентно 22 242 грн 61 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 849,66 доларів США, що еквівалентно 13 399 грн 41 коп., а також судовий збір у розмірі 3 335 грн 35 коп.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 01 червня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1 410,42 доларів США, що еквівалентно 22 242 грн 61 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків 849,66 доларів США, що еквівалентно 13 399 грн 41 коп., змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2006 року у розмірі 14 099,79 доларів США, що еквівалентно 222 357 грн 07 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 6 885,68 доларів США, що еквівалентно 108 588 грн 83 коп., заборгованості за відсотками - 4 954,03 доларів США, що еквівалентно 78 126 грн 21 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3 547 грн 24 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 2 075 грн 96 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що 08 грудня 2006 року між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20 908 доларів США зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном повернення до 07 грудня 2012 року.

Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки SKODA Oktavia, 2006 року випуску, згідно з договором купівлі-продажу від 07 грудня 2006 року, укладеним із МПП «Вік-Експо».

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 25 грудня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 14 099,79 доларів США, що еквівалентно 222 357 грн 07 коп., із яких: сума заборгованості за кредитом - 6 885,68 доларів США, що еквівалентно 108 588 грн 83 коп., сума заборгованості за відсотками - 4 954,03 доларів США, що еквівалентно 78 126 грн 21 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту -1 410,42 доларів США, що еквівалентно 22 242 грн 61 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 849,66 доларів США, що еквівалентно 13 399 грн 41 коп.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції керувався передбаченим законом обов'язком позичальника повернути позикодавцеві отримані за договором кредиту кошти разом із відсотками та сплатою штрафних санкцій, та виходив з того, що у зв'язку з порушенням останнім своїх зобов'язань за договором у банку виникло право примусового стягнення суми заборгованості, відсотків, плати за обслуговування кредиту та штрафних санкцій.

Апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків, стягнув її в національній валюті України - гривні, та врахував спеціальну позовну давність в один рік до цих вимог.

У решті апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, погодившись із його висновками.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після перериванняперебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» надало розрахунок від 25 грудня 2014 року, згідно із яким 21 жовтня 2008 року позивачем був сплачений останній платіж за кредитним договором.

07 жовтня 2009 року в рахунок погашення кредиту було зараховано кошти в сумі 4 419,45 доларів США, які позивач отримав як вигодонабувач за договором добровільного страхування транспортного засобу від ПрАТ СК «Оранта».

13 травня 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» направило ОСОБА_3 вимогу сплатити в повному обсязі кредит, відсотки та штрафні санкції протягом 30 днів з моменту отримання письмового повідомлення. Відповідач не заперечував отримання такої вимоги у травні 2010 року.

Таким чином, надіславши таку вимогу, банк встановив новий строк виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно з дати, вказаної у вимозі, починається перебіг строку позовної давності. У даному випадку перебіг позовної давності почався в червні 2010 року.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1349цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом 26 серпня 2015 року.

Заперечуючи проти позову, в суді першої інстанції відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності до вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд зазначених обставин і вимог закону не врахував, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а пославшись на те, що в кредитному договорі строки платежів (графік погашення заборгованості за кредитом) не є окремими грошовими зобов'язаннями, а є складовою єдиного грошового зобов'язання, строк виконання якого визначений датою 07 грудня 2012 року, не визначився з початком перебігу позовної давності.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 01 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик