Справа № 165/321/16-ц Провадження № 22-ц/773/1283/16 Головуючий у 1 інстанції: Галушка О.Г.
Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Стрільчука В.А.,

суддів Бовчалюк З.А., Свистун О.В.,

секретар судового засідання Шугалова О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Нововолинського міського суду від 29 червня 2016 року,

встановила:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 травня 2010 року ОСОБА_3 стала клієнтом банку, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою отримала кредитну картку «Універсальна».

04 жовтня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну «Універсальна Gold 55 днів», за якою їй було надано кредит в розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 неналежно виконувала свої зобовязання, несвоєчасно погашала заборгованість за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року в неї утворилася заборгованість у сумі 18 961,32 грн., яка складається з: 10 154,27 грн. заборгованості за кредитом, 6 727,94 грн. заборгованості за процентами, 700 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 897,11 грн. штрафу (процентної складової).

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Рішенням Нововолинського міського суду від 29 червня 2016 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, що складається з: 10 154,27 грн. заборгованості за кредитом, 6 727,94 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 700 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 897,11 грн. штрафу (процентної складової), всього 18 961,32 грн., а також 1 378 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у формі підписаної сторонами анкети-заяви, за яким позичальник отримала грошові кошти в сумі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна». Як зазначено у вказаному документі, ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір між сторонами про надання банківських послуг. Всі згадані документи були надані позичальнику в письмовому вигляді (а. с. 5).

Згідно з Тарифами банку базова відсоткова ставка становила 2,5 % на місяць (30 % річних) (а. с. 6).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту) зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то рахується, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попередньої повідомлення клієнта.

Згідно з п. 1.1.3.1.9. Умов та Правил надання банківських послуг банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobail-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Обовязком клієнта відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

В п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій.

Згідно з п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення власником картки або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

В межах укладеного між сторонами кредитного договору 04 жовтня 2013 року відповідачу ОСОБА_3 взамін попередньої було видано нову кредитну картку «Універсальна Gold 55 днів». При цьому кредитний ліміт було збільшено до 16 000 грн., а базова відсоткова ставка за користування кредитом зменшена до 27,60 %. Термін дії цієї картки до травня 2017 року (а. с. 197).

Факти отримання відповідачем нової кредитної картки 04 жовтня 2013 року і користування нею підтверджується наданими представником банку апеляційному суду доказами фотокопією компютерної сторінки з електронної документації банку, на якій зображена ОСОБА_3 з карткою в руці (а. с. 198), та випискою по її картковому рахунку за період з 15 травня 2010 року по 31 грудня 2015 року (а. с. 199-205). Дані факти визнані представником відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, яка також визнала, що розмір базової відсоткової ставки за користування кредитом після видачі її довірительці нової кредитної картки становив 27,60 %.

Як вбачається з вищевказаної виписки по картковому рахунку ОСОБА_3, з 04 жовтня 2013 року їй було збільшено кредитний ліміт до 14 000 грн., з 10 жовтня 2013 року до 15 000 грн., а з 02 листопада 2013 року до 16 000 грн. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом з 01 вересня 2014 року була збільшена до 2,7 % на місяць (32,4 % річних), а з 01 квітня 2015 року до 3,5 % на місяць (42 % річних).

Відповідач ОСОБА_3 неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором, несвоєчасно погашала заборгованість перед банком за кредитом і відсотками, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку станом на 31 грудня 2015 року склала 18 961,32 грн., з яких: 10 154,27 грн. заборгованість за кредитом, 6 727,94 грн. заборгованість за процентами, 700 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 897,11 грн. штраф (процентна складова).

Виходячи з викладеного, давши вірну оцінку обставинам справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Однак, задовольнивши позов у повному обсязі, суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази обґрунтованості вимоги позивача про стягнення пені та комісії в розмірі 700 грн.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору не передбачалося обовязку позичальника сплачувати вказані кошти та не обумовлювався їх розмір.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_3 (а. с. 4) та з виписки по її картковому рахунку вбачається, що пеня і комісія їй нараховувалися з 30 квітня 2015 року, причому у виписці по картковому рахунку ці платежі названі штрафом за прострочення по кредиту.

В судовому засіданні апеляційного суду представник банку пояснила, що в дійсності ці платежі є пенею, яка не була передбачена умовами договору на час його укладення, а була встановлена наказами банку після цього. Як на правову підставу встановлення пені представник позивача послалася на вищенаведений п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, яким банку надано право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

Однак у вказаному пункті кредитного договору мова йде про зміну існуючих і погоджених сторонами умов, тоді як в даному випадку банком фактично були в односторонньому порядку встановлені нові умови без згоди клієнта. Крім того, позивач не надав суду будь-яких доказів виконання ним передбаченого п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг обовязку проінформувати клієнта про наступні зміни не менш ніж за сім днів до їх введення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Однак з розрахунку заборгованості ОСОБА_3 вбачається, що пеня їй нараховувалася у твердій грошовій сумі, а не у відсотках, що не відповідає вимогам зазначеної норми матеріального права.

Аналізуючи наведені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що вимога банку про стягнення з відповідача 700 грн. не ґрунтується на умовах укладеного сторонами договору та положеннях законодавства.

Отже відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь банку 700 грн. пені та комісії, тому позов у цій частині не підлягає задоволенню.

З врахуванням наведеного, судом першої інстанції також невірно обчислена сума процентної складової штрафу (п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг), яка має становити 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Без врахування комісії та пені сума заборгованості за кредитом становить 16 882 грн. 21 коп. (10154,27+6727,94). 5 % від цієї суми складає 844 грн. 11 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 18 226 грн. 32 коп., з яких: 10 154 грн. 27 коп. заборгованість за кредитом, 6 727 грн. 94 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 844 грн. 11 коп. штраф (процентна складова), а в решті позову відмовити.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією і в частині визначення розміру процентної складової штрафу не відповідають дійсним обставинам справи, оскаржуване рішення в означеній частині слід змінити згідно з вимогами ст. 309 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Той факт, що позивачем не надано оригіналу анкети-заяви ОСОБА_3 від 17 травня 2010 року та оригіналу і копії анкети-заяви про перевипуск кредитної карки від 04 жовтня 2010 року, не впливає на правильність вирішення спору, оскільки укладення сторонами кредитного договору на умовах, наведених вище, підтверджується усією сукупністю наявних в матеріалах справи і досліджених судом доказів. Більше того, даний факт визнаний в судовому засіданні представником відповідача, а тому згідно з вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України він не підлягає доказуванню.

Те ж саме стосується і факту видачі відповідачу нової кредитної карки «Універсальна Gold 55 днів».

Строк дії кредитних карток передбачений Тарифами банку, які є невідємною частиною договору. Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду визнала, що строк дії обох кредитних карток, якими користувалася її довірителька, становив чотири роки. Дана обставина підтверджується і наданим представником позивача апеляційному суду знімком відповідної сторінки з програмного комплексу, встановленого у банку (а. с. 197).

Докази збільшення кредитного ліміту з 3 000 грн. до 16 000 грн. містяться у вищенаведеній виписці по картковому рахунку ОСОБА_3 за період з 15 травня 2010 року по 31 грудня 2015 року (а. с. 199-205). Крім того, дана обставина підтверджується і фактом проведення 06 березня 2015 року фінансової операції по переказу з картки відповідача 9 600 грн., що було б неможливим при незмінному кредитному ліміті у 3 000 грн. Вказана фінансова операція відображена як у виписці по картковому рахунку ОСОБА_3, так і в розрахунку її заборгованості. Представник відповідача в суді апеляційної інстанції також не заперечила здійснення цієї операції з використанням виданої її довірительці кредитної карти, однак зазначила, що ця операція була здійснена іншою особою.

Що стосується зміни розміру відсотків, то, як зазначалося вище, відповідна умова укладеного сторонами кредитного договору передбачена пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, який, серед іншого, встановлює обовязок банку не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати про це клієнта, а якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з новими умовами, то рахується, що клієнт прийняв їх. Уклавши в установленому законом порядку договір, невідємними частинами якого є згадані Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку, ОСОБА_3 погодилася із вказаною умовою договору.

Тому доводи апеляційної скарги про нікчемність цієї умови договору у відповідності з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України не заслуговують на увагу.

Згідно з вищенаведеними пунктами 1.1.3.1.9. та 1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць надавати позичальнику виписку про стан картрахунків, зокрема шляхом використання функції SMS-повідомлень, а обовязком клієнта є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

На підтвердження виконання банком свого обовязку проінформувати клієнта про зміни відсоткової ставки не менш ніж за 7 днів до таких змін позивач надав апеляційному суду знімок сторінки програмного комплексу (а. с. 207) та електронне повідомлення оператора мобільного звязку (а. с. 208), з яких вбачається, що 27 лютого 2015 року з мобільного телефону, який належить ПАТ КБ «ПриватБанк», на номер телефону ОСОБА_3, наданий нею банку, було направлено SMS-повідомлення наступного змісту: «з 01.04 ставка за кредитним лімітом картки Gold 3,5 %/міс. Витрати до 01.04 стара ставка до їх погашення, пільговий період до 55 днів». SMS-повідомлення доставлено на номер відповідача в день його надіслання.

Отже ОСОБА_3 була проінформована банком про наступні зміни відсоткової ставки у спосіб, встановлений умовами кредитного договору.

Оскільки, отримавши інформацію банку про зміни відсоткової ставки, відповідач не повідомляла банк протягом семи днів про свою незгоду з новими умовами, то вважається, що вона їх прийняла.

Таким чином, збільшення відсоткової ставки здійснювалося банком не в односторонньому порядку, а за згодою обох сторін договору, що в повній мірі відповідає положенням ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення у вигляді пені та штрафу, що суперечить ст. 61 Конституції України, то даним рішенням апеляційного суду відмовлено у задоволенні позовної вимоги банку про стягнення комісії та пені в розмірі 700 грн. Мотиви такої відмови наведені вище. Отже подвійна відповідальність не застосована.

Також судом не стягнуті з відповідача грошові кошти, які у виписці по рахунку зазначені як штрафи за прострочення по кредиту в розмірі 100 грн. (а. с. 199-202).

Доводи представника відповідача, озвучені в судовому засіданні апеляційного суду, щодо несанкціонованого зняття коштів з рахунку ОСОБА_3 невстановленою особою, у звязку з чим правоохоронними органами порушено кримінальне провадження, яке на даний час триває, виходять за межі підстав і предмета позову в даній справі. Разом з тим, при доведеності зазначених обставин і встановленні особи, винної у вчиненні вказаних протиправних дій, ОСОБА_3 зможе захистити свої права та інтереси шляхом предявлення до вказаної особи в установленому законом порядку вимоги про відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Банком заявлені позовні вимоги на суму 18 961 грн. 32 коп., а задоволені апеляційним судом на суму 18 226 грн. 32 коп., що становить 96,12 %. За подання позовної заяви банк сплатив судовий збір в розмірі 1378 грн. (а. с. 1). 96,12 % від цієї суми становить 1325 грн. 64 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 1515 грн. 80 коп. (а. с. 175). 3,88 % (100 96,12) від цієї суми становить 58 грн. 78 коп., які слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Нововолинського міського суду від 29 червня 2016 року в даній справі змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 226 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять шість) грн. 32 коп., з яких: 10 154 (десять тисяч сто пятдесят чотири) грн. 27 коп. заборгованість за кредитом, 6 727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 94 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500 (пятсот) грн. штраф (фіксована частина), 844 (вісімсот сорок чотири) грн. 11 коп. штраф (процентна складова).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1325 (одну тисячу триста двадцять пять) грн. 64 коп. понесених судових витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 58 (пятдесят вісім) грн. 78 коп. понесених судових витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: