Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/542/16-ц

Номер провадження: 2/511/363/16

"16" березня 2016 р. Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_3, яка діє за довіреністю від 04.03.2016 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 110 ч.1,5 Сімейного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним.

Відповідно до діючого п.15 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу. Але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з'ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

Жоден із фахівців права, виконуючи роль представника однієї зі сторін, не зможе відповісти судді на питання приватного характеру, які, як правило, з'ясовуються протягом судового засідання. Тим більше, що відповідно до статті 112 Сімейного кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Крім того, як вказано у позовній заяві, від шлюбу дітей не мають. Отже, для даного випадку законодавством встановлений інший порядок розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інших інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Сімейним кодексом України передбачено досудовий порядок вирішення питання про розірвання шлюбу подружжям, яке не має дітей, а саме: розірвання шлюбу через органи державної реєстрації актів цивільного стану, але позивач не скористався цим, бо в матеріалах позовної заяви відсутні посилання позивача на спроби вирішення питання про розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до державного органу реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Відповідно до діючого п.3 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу між подружжя, що не мають неповнолітніх дітей, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, та за спільною заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ст. 121 ч. 3 п.3 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у випадках: коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Дослідивши матеріали позовної заяви було встановлено, що позов був поданий представником позивача ОСОБА_3, а не позивачкою.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд вважає необхідним повернути позовну заяву, особі яка зазначена у позові як позивач, разом із усіма доданими до неї документами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 106, 110 СК України, ст. 121 ч.3 п.3, ст. 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу, разом з доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в Одеській апеляційний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: С. І. Гринчак