Справа № 175/419/16-ц
Провадження № 2/175/166/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31 травня 2013 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір №DNALR відповідач отримав кредит у розмірі 5872,39 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості. Стверджує, що в порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, тому позичальник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по зазначеному договору в сумі 14059 грн. 13 коп., а також судові витрати по справі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, відповідно до позовної заяви позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

В судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2013 року між позивачем та ОСОБА_1, був укладений договір № DNALR згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5872,39 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості.

В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 15 грудня 2015 року мається заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 14059 грн. 13 коп.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №DNALR від 31 травня 2013 року в сумі 14059 грн. 13 коп., яка складається з: 5707 грн. 95 коп. заборгованість за кредитом, 5 грн. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 822 грн. 10 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 6378 грн. 15 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 645 грн. 67 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 1218 грн. 00 коп. з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 57, 88, 179, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії АО № 095914, виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.04.2013 року) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (р/р: № 3111, ЄДРПОУ: 14360570) заборгованість за кредитним договором №DNALR від 31 травня 2013 року в сумі 14059 грн. 13 коп., яка складається з: 5707 грн. 95 коп. заборгованість за кредитом, 5 грн. 26 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 822 грн. 10 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 6378 грн. 15 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 645 грн. 67 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії АО № 095914, виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.04.2013 року) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (р/р: № 3111, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Шабанов