Справа № 363/5271/15-ц Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 22-ц/780/4528/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 26 01.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Лащенка В.Д.

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У червні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що судом було порушено порядок, встановлений для вирішення питання про зупинення провадження у справі, що в силу п.4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України є підставою для скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що неможливий розгляд цієї справи до вирішення інших цивільних справ, які перебувають у провадження Печерського районного суду м.Києва про визнання недійсним договору іпотеки та у провадженні Вишгородського районного суду Київської області про визнання недійсним договору купівлі- продажу.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 201 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава про зупинення провадження у справі, як зазначено у п .4 ч. 1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Як правило, це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Встановлено, що Вишгородським районним судом Київської області розглядається цивільна справа № 363/1728/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки.

З урахуванням того, що у цивільній справі №363/1728/13-ц предметом позову є визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу житлового будинку, суд першої інстанції вважав, що є підстави для зупинення провадження, оскільки це стосується і предмету спору в даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак суд не звернув увагу на те, що в розглядуваній справі, позивачем заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним між сторонами 03 липня 2008 року, тобто справи мають різний предмет та підстави позову, а тому колегія суддів вважає, що не вбачається обставин, які б свідчили, що при вирішені цивільної справи №363/1728/13-ц, яка розглядається в порядку цивільного судочинства будуть вирішені питання, які будуть стосуватися підстав, заявлених у справі вимог, чи умов у цивільні справі №363/5271/15-ц.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що при розгляді справи № 363/1728/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, яка розглядаються в порядку цивільного судочинства, можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Встановлено, що Печерським районним судом м. Києва розглядається цивільна справа №757/250/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсними договору іпотечного кредиту та іпотечного договору.

Зупиняючи провадження у справі №363/5271/15-ц, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_7 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою про визнання не дійсним договору про іпотечний кредит від 03.07.2008 року №907 та іпотечного договору від 03.07.2008 року№1843 в якій зазначила тотожні сторони та предмет позову - нерухоме майно із справою №363/1728/13-ц, яка знаходиться на розгляді Вишгородському районному судді Київської області, що в свою чергу призводить до порушення принципу ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. Також не звернув уваги на те, що предметом іпотеки є нерухоме майно, яке знаходиться у Вишгородському районі Київської області та відповідно до норм процесуального закону всі спори щодо цього об'єкту нерухомості повинні розглядатись в суді за місцем знаходження цього майна.

Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: