Справа № 203/1820/16-ц
Провадження № 2-о/0203/39/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи - Дніпровської міської ради - Григоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи - Дніпровська міська рада, П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та ОСОБА_4, як сина та батька, посилаючись на те, що у свідоцтві про народження батько не зазначений був і у нього прізвище матері - ОСОБА_1, у зв?язку з тим, що він народився у 1957 року, коли батьки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі, оскільки одружилися у 1958 році, проте він все життя прожив разом із батьком ОСОБА_4, навіть після того, як батьки розлучилися і мати стала проживати окремо, а в подальшому батько склав на його ім?я заповіт і в заповіті вказав, що заповідає своє майно своєму синові ОСОБА_6, однак через те, що відсутні документи, що прямо підтверджують родинні відносини зі спадкоємцем, він не може реалізувати свої спадкові права, тому заявник просив суд встановити вказаний факт, що має для нього юридичне значення.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту заяви.

Представник заінтересованої особи Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечувала та залишила вирішення справи на розсуд суду.

Заінтересована особа - П?ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направила та у поданій заяві державний нотаріус Карачун О.О. клопотала про розгляд справи у її відсутності.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаним судом під присягою, в судовому засіданні показав, що є товаришем ОСОБА_1 ще з 1985-1986 років та, відповідно, був добре знайомий з його батьком ОСОБА_9, який дуже любив сина, а ОСОБА_1 піклувався про нього до останніх днів життя. Батьки ОСОБА_6 роз?їхалися приблизно у 1990-х роках та ОСОБА_6 залишився проживати з батьком на АДРЕСА_5, де він був у них в гостях декілька разів. Під час розмов ОСОБА_9 завжди називав ОСОБА_6 сином.

Свідок ОСОБА_10, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що є дружиною ОСОБА_6, тому ОСОБА_4 знає з часу, коли ОСОБА_6 представив її йому як своєму батьку, тобто приблизно з 2000-х років. Також ОСОБА_4 розказував, що мати ОСОБА_11 - ОСОБА_5 дуже образилася на ОСОБА_4 за те, що той відмовився одружуватися, коли вона завагітніла ОСОБА_6, тому у свідоцтві про народження батько взагалі не вказаний. В подальшому вони помирилися і одружилися. Коли свідок познайомилася зі своїм чоловіком, то мати ОСОБА_6 проживала окремо, а він проживав з батьком АДРЕСА_1. Питання відсутності запису про батька у свідоцтві про народження ОСОБА_6 ставало раніше, проте ніхто не думав, що це стане перепоною в оформленні спадщини, тощо, оскільки ОСОБА_4, заповідаючи своє майно, вказав, що залишає все своєму сину ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_12, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що у 2012-2014 роках винаймала квартиру АДРЕСА_2, а сусідами з квартири №101 були ОСОБА_13 та дід ОСОБА_14, батько ОСОБА_11. Вона іноді заходила по-сусідськи в гості до них, дід ОСОБА_14 завжди розказував про ОСОБА_13 як про свого єдиного сина, інших дітей вона ніколи не бачила та не чула, щоб у ОСОБА_13 були брати чи сестри по батьковій лінії.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року вчинено актовий запис №820 Бюро записів актів громадянського стану Кіровського району м. Дніпропетровська та видано свідоцтво про народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). За даними запису акта про народження №820, вчиненого Бюро ЗАГС Кіровського району м. Дніпропетровська, який долучений до справи в копії, в графі мати вказана ОСОБА_5, 32 років, в графі батько - відомості не внесені, в графі №19 «Особливі позначки» вказано, що по батькові дитини записано «ОСОБА_1» за бажанням матері (а.с.40-41 зворот).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого Бюро ЗАГС Красногвардійського району м. Дніпропетровська 17 серпня 1958 року, цього дня зареєстровано шлюб ОСОБА_14 та ОСОБА_5, прізвище дружини змінено на «ОСОБА_5» (а.с.5).

ОСОБА_15 у віці 74 років померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська 03 лютого 2000 року вчинено актовий запис №74 та видано свідоцтво (а.с.7).

ОСОБА_4 у віці 86 років помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_5 року вчинено актовий запис №2616 та видано свідоцтво (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 14 квітня 2006 року нотаріусом П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Неклесою О.М., в якому зробив розпорядження відносно всього майна, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, на користь свого сина - ОСОБА_1.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи власником квартири АДРЕСА_3 був там зареєстрований, а так само в цій же квартирі зареєстрований і заявник ОСОБА_1, що підтверджується довідкою відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 20 травня 2016 року (а.с.28).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, і родинних відносин між фізичними особами.

За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 (а.с.24а - зворот).

Листом нотаріуса П?ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карачун О.О. від 07 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.26), у зв?язку з тим, що в заповіті спадкодавець заповідає все майно своєму сину ОСОБА_1, тоді як ОСОБА_1 не надав доказів родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_4: ні свідоцтва органів РАЦС, ні відповідного витягу з реєстру актів цивільного стану. Звідси, встановлення факту родинних відносин як сина та батька для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4.

З огляду на положення ч. 6 ст. 235 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після ОСОБА_4, спадкоємці за законом відсутні, як і відсутні спадкоємці за заповітом інші ніж ОСОБА_1, який і звернувся з відповідною заявою у строк та порядку, передбаченими ст. ст. 1268-1270 ЦК України, що знайшло підтвердження поясненнями заявника, матеріалами спадкової справи №312/2014, наданої суду в копії (а.с.24а - 26).

Виходячи з наведеного, враховуючи роз'яснення ч.1 п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про те, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, суд у даній справі приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 доводиться сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що знайшло підтвердження зібраними у справі письмовими доказами, сімейними фотографіями, дослідженими безпосередньо в оригіналі, на яких заявник зі спадкодавцем в різні періоди життя в умовах повсякденності, свят та візуально схожі за зовнішністю (а.с.43-47), показаннями свідків, що судом оцінені кожний окремо та в сукупності і взаємозв'язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, на підставі чого ухвалює рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 212, 218, 222, 235, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Дніпропетровська (РНОКПП НОМЕР_1), доводиться сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), уродженця АДРЕСА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко