АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1766/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Карпусь С.А., Юзюка О.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2016 року про повернення заяви позивачеві,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі ПАТ «СК «Провідна»), ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

ОСОБА_2 зазначив, що 10 липня 2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2108 реєстраційний номер 25851АН по автодорозі Цюрупинськ Гола Пристань Скадовськ, не дотримався правил дорожнього руху та здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з належним позивачеві автомобілем НОМЕР_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Снігірівського районного суду Миколаївської області від 2 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ 2108 реєстраційний номер 25851АН був застрахований ПАТ «СК «Провідна» з лімітом страхової відповідальності за шкоду, завдану майну, у розмірі 50000 грн. (франшиза 510 грн.). Унаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1 позивачу завдано майнової шкоди на суму 104049 грн., крім того останній поніс витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 1200 грн. Натомість, ПАТ «СК «Провідна» відшкодувала йому лише 48619 грн. 98 коп., а мала сплатити 49490 грн. Іншу частину збитків, у тому числі витрати позивача на евакуацію автомобіля, повинен відшкодувати безпосередній винуватець дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3

Отже, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідачів на свою користь майнову шкоду: з ПАТ «СК «Провідна» 870 грн. 02 коп., з ОСОБА_3 55759 грн. 98 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2016 року позовна заява повернута позивачеві для подання до належного суду.

Суд керувався тим, що справа не підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та зобовязати Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області відкрити провадження у справі посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права.

Представник ПАТ «СК «Провідна» і відповідач ОСОБА_3, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися. ОСОБА_3 подав апеляційному суду письмове заперечення проти апеляційної скарги.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В силу ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 110 ЦПК України встановлює правила альтернативної підсудності. Позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина 5). Позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть предявлятися також за місцем завдання шкоди (частина 6).

Як передбачено ч. 1 ст. 113 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду (п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України).

Предявляючи позов до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, тобто за своїм зареєстрованим місцем проживання, ОСОБА_2 послався на ч. 5 ст. 110 ЦПК України та зазначив, що спірні правовідносини регулюються Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-ХІІ). Також він керувався нормами Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV).

У преамбулі Закону № 1023-ХІІ зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У відповідності до ст. 1 Закону № 1023-ХІІ: споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; виконавець субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Отже, до відносин, які регулюються Законом № 1023-ХІІ, належать ті, що виникають із договорів про придбання або замовлення послуг, у тому числі з договорів страхування, які укладені між виконавцем і споживачем для задоволення особистих потреб останнього, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

В свою чергу Закон № 1961-ІV регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (преамбула Закону № 1961-ІV).

У статті 1 Закону № 1961-ІV визначено, що: страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу (пункт 1.1); потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.(пункт 1.3).

Тобто, цей Закон направлений на захист життя, здоровя та майна третіх осіб.

Матеріали справи вказують на те, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача під час дорожньо-транспортної пригоди. При цьому спір між ПАТ «СК «Провідна» і ОСОБА_2 обумовлений невиплатою страховиком у повному розмірі, як на думку позивача, страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ОСОБА_2 не є стороною цього договору, тому положення Закону № 1023-ХІІ не поширюються на спірні правовідносини, що випливають із Закону № 1961-ІV. До того ж, вимоги ОСОБА_2 не містять посилання на порушення прав, гарантованих Законом № 1023-ХІІ.

Крім того, у справі відсутні докази, що місцем заподіяння шкоди позивачеві є територія, на яку поширюється компетенція Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, а позов виник з діяльності місцевої філії або представництва ПАТ «СК «Провідна».

Місцезнаходження ПАТ «СК «Провідна» - м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25 (підсудність Соломянський районного суду м. Києва). Місце проживання ОСОБА_3 м. Снігурівка, Миколаївської області (підсудність Снігурівського районного суду Хмельницької області. Місце завдання шкоди 3 км автодороги Цюрупинськ Гола Пристань Скадовськ (підсудність Цюрупинського районного суду Херсонської області).

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що справа за позовом ОСОБА_2 не підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2016 року про повернення заяви позивачеві залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 34