Справа № 686/6141/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2016 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Медвідь М.В.,

заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вище вказаною скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3. неправомірними по примусову виконанню рішення суду про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_1В , ОСОБА_7, ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 в ОСОБА_5.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримала і пояснила, що вважає незаконним її виселення, оскільки хоче повернути сплачені за квартиру кошти.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав і пояснив, що безпосередньо оскаржує несвоєчасність відкриття провадження у справі (шість днів замість трьох з дня надходження заяви стягувача про прийняття до виконання виконавчого листа); невручення державним виконавцем боржнику своєчасно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також вимог про виселення, а також сам факт виселення, яке могло б бути проведено боржником добровільно, якби було задоволено її клопотання про відкладення виконавчих дій на десять днів.

Представник субєкта оскарження в судовому засіданні проти вимог скарги заперечила і просить в її задоволенні відмовити, пояснивши, що всі повідомлення на адресу боржника надсилались в установленому порядку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, однак боржник уникала їх отримання, вони повертались за закінченням терміну зберігання. Виселення призначалося двічі. Вперше 18.01.2016 року не відбулось, оскільки на момент виїзду за місцем виселення в державного виконавця не було постанови про відкриття виконавчого провадження і у житлі перебували мешканці інші, ніж боржник. Вдруге, 12.04.2016 року виселення відбулося фактично. Дійсно, клопотання боржника про відкладення виселення на іншу дату для надання їй можливості добровільно виконати рішення задоволено не було, оскільки примусове виконання вже було розпочате, а таке клопотання вона заявила в ході винесення з квартири речей. Всі речі були передані їй в повному обсязі. На даний час виконавче провадження закінчено.

Заінтересована особа ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся судом, будь-яких заяв від нього не надходило. Представник заінтересованої особи УДМС України в Хмельницькій області, будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги, подав заяву про її розгляд за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд скарги провести за їх відсутності в судовому засіданні.

Представник заінтересованої особи ЖЕК № 1 в судовому засіданні пояснив, що вважає вимоги скарги безпідставними і такими, які задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частин 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, представників субєкта оскарження та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Так, з пояснень заявника, наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що вона фактично оскаржує сам факт її виселення, оскільки не погоджується з ним і вважає, що їй мають бути відшкодовані кошти, які вона сплатила за квартиру. Однак виселення відбулось на виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року, яке набрало законної сили, в порядку виконання виконавчого листа № 686/6141/15-ц від 3.09.2015 року, виданого Хмельницьким міськрайонний судом, в межах виконавчого провадження ВП № 48649917, відкритого за постановою про відкриття виконавчого провадження від 9.09.2015 року на підставі заяви стягувача від 3.09.2015 року.

Винесення вище вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження через шість днів після надходження заяви стягувача жодним чином не порушує прав заявника як боржника у виконавчому провадженні.

Доводи заявника щодо того, що державний виконавець проводила виселення, не пересвідчившись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та вимог про виселення, не можуть бути підставою до задоволення вимог скарги, оскільки згідно ч. 3 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

За таких обставин, оскільки матеріали виконавчого провадження, оглянуті судом, містять підтвердження неодноразового надіслання рекомендованими листами за адресою місця проживання боржника копії постанови про відкриття виконавчог опровадження, вимог про виселення, - тому в силу ч. 3 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» вона вважається повідомленою про примусове виселення. Таким чином, її прав і в цій частині доводів скарги порушено державним виконавцем не було.

Крім того, постановою від 13.04.2016 року державного виконавця Другого МВ ДВС ХМРУЮ ОСОБА_3 (котрої боржник не оскаржує) виконавче провадження з примусового виконання вище зазначеного виконавчого листа було закінчено в звязку з виконанням виконавчого документа в повному обсязі. Виконавчий лист повернуто до суду і він міститься в матеріалах справи. Доводи заявника зводяться до незгоди з рішенням суду як таким, а також обставинами, які передували ухваленню рішення суду у даній справі, що предметом розгляду в межах вирішення даної скарги не є.

На підставі наведеного та керуючись ст. 387 ЦПК України, ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: