Справа № 505/3503/16-ц
Провадження 2-о/505/151/2016
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"30" вересня 2016 р. суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Нікітішин В. П., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Котовський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, та просить визнати громадянина ОСОБА_3 Арабської ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою особою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Загальні засади регулювання правовідносин з іноземним елементом встановлені Конституцією України, статті якої гарантують забезпечення, охорону і захист прав і свобод людини, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Законом України «Про міжнародне приватне право» (та іншими законами), чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 9 Конституції України). Ці договори застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (ч.1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

До міжнародних угод, якими врегульовано правила міжнародного цивільного процесу, належать двосторонні та багатосторонні договори, підписані Україною, та угоди колишнього СРСР, які зберігають юридичну силу для України. В тому числі це Віденська конвенція про правонаступництво держав щодо договорів від 23 серпня 1978 року (ООН).

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (ч.2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»),

Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (ч.1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

До міжнародних угод, якими врегульовано правила міжнародного цивільного процесу, належать двосторонні та багатосторонні договори, підписані Україною, та угоди колишнього СРСР, які зберігають юридичну силу для України.

Порядок розгляду справ, законодавство, за яким визначається розгляд справ про визнання особи, що є іноземним елементом, безвісно відсутньою, та підстави за якими розглядаються ці справи, визначається законами та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою Конвенцією ратифіковано із застереженнями Законом України N 240/94- ВР від 10 листопада 1994 року.

Згідно зі ст. 25 Конвенції, по справах про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою і по справах про встановлення факту смерті компетентні установи юстиції Договірної Сторони, громадянином якої особа була в той час, коли вона за останніми даними була жива, а у відношенні інших осіб установи юстиції за останнім місцем проживання особи.

Установи юстиції кожної з Договірних Сторін можуть визнати громадянином іншої Договірної Сторони й іншу особу, що проживає на її території, безвісно відсутньою або померлою, а також встановити факт її смерті за клопотанням проживаючих на її території зацікавлених осіб, права й інтереси яких засновані на законодавстві цієї Договірної Сторони.

При розгляді справ про визнання безвісно відсутнім або оголошенні померлим і справ про встановлення факту смерті установи юстиції Договірних Сторін застосовують законодавство своєї держави.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Як вказано в ст.20 цього Закону, підстави та правові наслідки визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою регулюється останнім з відомих особистих законів цієї особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 ОСОБА_5 є громадянином ОСОБА_3 Арабської ОСОБА_4, проживав з заявницею у Сирії, не проживав в Україні та не мав права на постійне проживання в Україні.

Отже з викладених норм права та наданих заявником доказів виходить, що питання про визнання громадянина ОСОБА_3 Арабської ОСОБА_4 ОСОБА_5 безвісно відсутнім не може розглядатися судами України та за правилами ЦК України та ЦПК України, що регулює порядок та підстави визнання особи безвісно відсутньою.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.2 п.1 ст. 122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Котовський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я