У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Надія» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4, третя особа - Реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції про визнання договору оренди землі недійсним за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації № 91 від 17 березня 2008 року між Селянським (фермерським) господарством «Надія» (далі - СФГ «Надія»; господарство) та Лубенською районною державною адміністрацією 20 березня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого господарство (орендар) приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 52,00 га (кадастровий номер НОМЕР_1) ріллі із земель державної власності строком на п'ять років, яка знаходиться на території Литвяківської сільської ради Лубенського району, Полтавської області. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

Вказаний договір зареєстровано у Лубенському відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 травня 2008 за № 04 та складено акт встановлення меж земельної ділянки з передачею її орендарю.

Відповідно до умов укладеного договору по закінченню терміну його дії орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за 30 днів до його закінчення.

16 травня 2009 року укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2008 року, якою внесені зміни до пункту 11 розділу «Орендна плата». Додаткова угода зареєстрована у Лубенському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель та в книзі записів вчинено запис від 25 вересня 2009 року.

Згідно п. 43 договору оренди він набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації, отже строк дії останнього мав закінчитися 16 травня 2013 року.

З 04 грудня 2012 року СФГ «Надія» звернулося до Лубенської районної державної адміністрації із заявою про продовження дії вказаного договору оренди землі, на яку надано відповідь про необхідність подачі такої заяви на початку 2013 року, у зв'язку з тим що до закінчення дії договору оренди залишився тривалий період (5 місяців).

До закінчення строку дії договору позивачем на адресу Держземагентства було направлено заяву від 03 квітня 2013 року про надання дозволу на продовження дії договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2008 року, на яку отримана відповідь, що в наданих документах для продовження терміну дії договору на 5 років відсутній витяг з ДЗК про земельну ділянку, обмінний файл xml та витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та було рекомендовано повторно звернутись з клопотанням про продовження терміну дії договорів до Головного управління, додавши до нього вищевказані документи.

На звернення 05 липня 2013 року до Управління Держземагенства в Лубенському районі Полтавської області з приводу надання витягу з ДЗК, обмінного файлу xml та витягу з нормативної грошової оцінки землі, було повідомлено про відмову у їх виготовлені, у зв'язку з відсутністю відповідного дозволу на розробку документації із землеустрою щодо СФГ «Надія» від Головного управління Держземагенства у Полтавській області.

Позивач зазначив, що спірна земельна ділянка площею 52,00 га використовувалась в інтересах СФГ «Надія» за її цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ній був вирощений і зібраний урожай у 2013 та у 2014 роках.

Вирішуючи питання про укладення додаткової угоди до договору оренди земельних ділянок загальною площею 139,5 га (в т. ч. що стосується земельної ділянки 52,00 га), СФГ «Надія» 08 жовтня 2014 року дізналося про те, що наказом Держземагентства від 05 травня 2014 року № 16-351/16-14-СТ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки орієнтовною площею 32,30 га земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

30 вересня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року, наказ Держземагентства від 05 травня 2014 року № 16-351/16-14-СТ визнано протиправним та скасовано.

Посилаючись на порушення першочергового права на переукладання договору оренди на спірну земельну ділянку, просив суд визнати договір оренди землі від 30 вересня 2014 року недійсним на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року, позов Селянського (фермерського) господарства «Надія» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним - задоволено.

Визнано недійсним укладений 30 вересня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 35,8885 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, розташованої в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, скасувавши його державну реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Стягнуто із Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 на користь Селянського (фермерського) господарства «Надія» 121 гривню 80 копійок судового збору з кожного.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Встановивши, що позивач до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки звертався до орендодавця з клопотанням про його продовження та протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору не отримав лист-повідомлення відповідача про прийняте рішення, та врахувавши, що земельна ділянка площею 52,0 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельна ділянка площею 35,8885 га (кадастровий номер НОМЕР_1) - це одна і та сама земельна ділянка з однаковим кадастровим номером, а також, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2015 року (яка набрала законної сили) встановлено переважне право СФГ «Надія» на укладення договору оренди земельної ділянки площею 52,0 га кадастровий номер НОМЕР_1 на новий строк, суди дійшли обгрунтованого висновку про визннаня недійсним договору оренди спірної земельної ділянки від 30 вересня 2014 року, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_4

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана