Справа № 509/415/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень зазначив, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2013 р. у цивільній справі №1519/7583/2011 за його позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя йому у власність були виділені житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:005:2268, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Чорноморка», провулок Маячний, ділянка №11/4. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 р. рішення Малиновського районного суду від 05.11.2013 р. було скасовано з ухваленням нового рішення, яким зазначені вище земельна ділянка та житловий будинок були виділені у власність ОСОБА_6 Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. рішення апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 р. скасоване і залишено в силі рішення Малиновського районного суду від 05.11.2013 р. Незважаючи на це ОСОБА_4 19.11.2015 р. на підставі нотаріально посвідчених договорів продала житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_5, а остання 07.12.2015 р. на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу продала житловий будинок і земельну ділянку ОСОБА_3

Посилаючись, що жилий будинок та земельня ділянка вибули з його володіння поза його волею, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4, позивач просив витребувати від ОСОБА_3 на його користь житловий будинок та земельну ділянку.(том 2, а.с. 2-5)

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, а тому справа розглянута судом за їх відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.(том 2, а.с.116-124,126-127, 133-135)

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 06.11.2009 р. №9 розяснив, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Відповідно до частини пятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень).

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2013 р. у цивільній справі №1519/7583/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя позивачу у власність були виділені житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1032 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:005:2268, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Чорноморка», провулок Маячний, ділянка №11/4. (том 1, а.с. 61-85)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 р. рішення Малиновського районного суду від 05.11.2013 р. скасовано з ухваленням нового рішення, яким зазначені вище земельна ділянка та житловий будинок були виділені у власність ОСОБА_6 (том 1, а.с. 86-101)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р. рішення апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 р. скасоване і залишено в силі рішення Малиновського районного суду від 05.11.2013 р.(том 1, а.с. 119-126)

ОСОБА_6, достовірно знала про наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 р., оскільки у жовтні 2015 року зверталася із заявою до Верховного Суду України про її перегляд. (том 1, а.с. 180-181)

Незважаючи на це, та скориставшись, що право власності на земельну ділянку та житловий будинок було зареєстровано за нею на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 р., ОСОБА_4 всупереч законних прав та інтересів позивача як власника цього майна 19.11.2015 р. на підставі нотаріально посвідчених договорів продала житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_5 (том 2, а.с. 10-41, 68-84)

07.12.2015 р. ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу продала житловий будинок і земельну ділянку ОСОБА_3В.(том 2, а.с. 42-67, 85-113)

Оскільки житловий будинок та земельна ділянка вибули з володіння ОСОБА_1 поза його волею внаслідок протиправних дій ОСОБА_4, він вправі витребовувати це майно від добросовісного набувача ОСОБА_3 за правилами ст. 388 ЦК України.

З наведених підстав суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 6890 грн.(том 1, а.с. 1; том 2, а.с. 1)

Керуючись ст. ст. 10, 11,209,212,215-215,218 ЦПК України, ст. ст. 15, 317,319,321,387,388 ЦК України, , п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно у виді:

1. Житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з:

- літ. А1 (0 поверх): сходова клітина площею 12,4 кв.м.; кладова площею 19,5 кв.м.; більярдна площею 31,6 кв.м.; гараж площею 67,6 кв.м.; літ "а" веранда площею 6,7 кв.м.;

- літ. А2 (перший поверх): вітальня площею 30,8 кв.м.; бібліотека площею 19 кв.м.; сходова клітина площею 12,2 кв.м.; столова площею 31,5 кв.м.; коридор площею 7,2 кв.м.; кухня площею 22 кв.м.; санвузол площею 4,9 кв.м;

- літ. А2 (другий поверх): сходова клітина площею 12,3 кв.м.; житлова площею 19,1 кв.м.; житлова площею 31,1 кв.м.; санвузол площею 3,4 кв.м.; житлова площею 16,4 кв.м.; вітальня площею 26,8 кв.м.; житлова площею 14,8 кв.м.; санвузол площею 3,2 кв.м;

- літ. А2 (третій поверх): сходова клітина площею 6,7 кв.м.; мансарда площею 19,8 кв.м.; мансарда площею 14,4 кв.м.; мансарда площею 20,2 кв.м.; мансарда площею 13,7 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Чорноморка», провулок Маячний, будинок №11/4.

2. Земельну ділянку площею 0,1032 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:005:2268, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, житловий масив «Чорноморка», провулок Маячний, ділянка №11/4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору 6890 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_7