РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/209/16-ц
Провадження № 2/327/101/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2016 року смт.Розівка
Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кущ Т.М.,
при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
15 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 14 березня 2002 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №73. позивач вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через надмірне вживання останнім спиртних напоїв та подружню зраду відповідача. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу між ними є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.19), у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов. Разом з тим, позивач заперечувала проти надання судом строку для їх примирення та не виявила бажання зберегти шлюб. Крім того, позивач прохала справу розглянути без її участі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.22).
Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.21), причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення за відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Із свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 березня 2002 року у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №73 (а.с.3).
Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4).
З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося та виявилося невдалим через надмірне вживання останнім спиртних напоїв, а також подружню зраду відповідача. За таких обставин позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.6,9,11,22).
Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивач ОСОБА_1 не виявила бажання зберегти подружні відносини, у відповідній письмовій заяві заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.22).
Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач ОСОБА_2 заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, клопотань про надання судом строку сторонам для примирення не заявляв.
При цьому, відповідач ОСОБА_2 із заявою про надання подружжю строку для примирення не звертався.
За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач ОСОБА_1 як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, просила відновити своє дошлюбне прізвище «Лахно» (а.с.2).
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Лахно».
Питання про розподіл судових витрат позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.
Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.10,11,60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, яка народилась 02 березня 1984 року в смт.Розівка Розівського (раніше Куйбишевського) району Запорізької області, та ОСОБА_2, який народився 07 січня 1978 року в м.Маріуполь Донецької області, зареєстрований 14 березня 2002 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №73 від 14 березня 2002 року, які мають одну спільну неповнолітню дитину.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Лахно».
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив Розівським районним судом Запорізької області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.М. Кущ