УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування Краснолиманської міської ради Донецької області, про усунення порушень права власності та законного володіння нерухомим майном шляхом виселення з квартири за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, про усунення порушень права власності та законного володіння нерухомим майном, шляхом виселення з квартири.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 яка належить йому на підставі договору про обмін квартир. У 2005-2006 роках він виїхав з м. Красний Лиман, деякий час не проживав та не користувався вищевказаною квартирою. Останнім часом мешкав за межами України. Будь-яких доручень, у тому числі нотаріально посвідчених довіреностей на розпорядження нерухомим майно, її відчуження, нікому не видавав. На теперішній час не має можливості користуватися своєю власною квартирою, оскільки відповідачі проживають у його квартирі та чинять йому перешкоди у її користуванні.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області

від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, позов задоволено. Усунуто порушення права власності та законного володіння нерухомим майном ОСОБА_4 - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з квартири ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, без надання їм іншого жилого приміщення. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору про обмін від 3 лютого 1998 року, є власником квартири АДРЕСА_1

Власник квартири ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі з 18 лютого 1998 року, але з 2003 року у ній не проживає.

Позивач доручення на відчуження (розпорядження) належної йому квартири, нікому не надавав.

З квітня 2005 року в спірній квартирі по теперішній час проживає сім'я ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а з квітня 2015 року їх малолітній син - ОСОБА_7 Відповідачі в зазначеній квартирі не зареєстровані, комунальні платежі не сплачували унаслідок чого виникла заборгованість по комунальним платежам.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло або взагалі його відсутність, або інші, передбачені ЖК УРСР, підстави для позбавлення права на житло.

Висновки судів про виселення відповідачів із спірної квартири, власником якої є позивач, у зв'язку з невстановленням для цього відповідної правової підстави, є правильними.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області

від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області

від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана