Справа № 545/2879/16-ц
Провадження № 2/545/1314/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

за участі секретаря Дзюбенко Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що 10 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Супрунівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 14, який на даний час не розірвано.

Від вказано шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утримання матері ОСОБА_1, а так як відповідач припинив надавати матеріалу допомогу на утримання дітей, то позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявилась попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі.

В судове засідання відповідач не зявився попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Суд враховує рекомендації Верховного суду України, який у постанові Пленуму від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" підкреслює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати в цілому 70 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено і підтверджуються матеріалами справи, що 10 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Супрунівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, за актовим записом № 14, який на даний час не розірвано.

Від вказано шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утримання матері ОСОБА_1,

На даний час відповідач припинив надавати матеріалу допомогу на утримання дітей, які проживають і утримуються матірю.

В звязку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без зясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, гр.. України, українця, працюючого в ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» на посаді: слюсар-сантехнік 4 розряду, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інші відомості суду невідомі,

- аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, гр.. України, українки, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2016 року і до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк