Справа №539/2182/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Лубни Полтавської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи тим, що Лубенським міськрайонним судом 08.07.2014 р. було видано виконавчий лист №539/595/14-а на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду про поновлення її на роботі на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу Засульської сільської ради , який було подано нею до виконавчої служби. За даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження, яке закрито 29.05.2015 р. без виконання на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». 2.11.2015 р. вона знову подала виконавчий лист на виконання і їй було відмовлено державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

В подальшому за наслідками розгляду її скарг постановою ВАС України від 17.12.2015 р. по справі № К/800/17290/15-К/800/20405/15 та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2016 р. по справі № 816/4625/14 судові рішення якими посадову особу Засульської сільської ради звільнили від відповідальності за невиконання судового рішення були скасовані та суд касаційної та апеляційної інстанції визнав правомірність покладення відповідальності за невиконання судового рішення саме на керівника юридичної особи, що є боржником за виконавчим провадженням. В 2015 р. було обрано нового сільського голову, до повноважень якого ввійшли і обовязки по виконанню рішення суду щодо поновлення її на роботі. На її письмове звернення про надання можливості приступити до виконання своїх обовязків, новий сільський голова надав відповідь, якою фактично відмовив у добровільному поновленні на роботі. Після чого вона звернулася до ВДВС із заявою про примусове виконання рішення суду про поновлення її на роботі. Постановою державного виконавця від 12.07.2016 р. їй відмовлено у відкритті виконавчого провадження через неможливість поновлення завершеного виконавчого провадження. Вважала дані дії державного виконавця протиправними.

Позивач ОСОБА_1 прохала суд : дії головного державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 539/595/14-а, виданим Лубенським міськрайонним судом 08.07.2014 р. про поновлення її на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу з 14.01.2014 р. визнати неправомірними; постанову головного державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 12.07.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 539/595/14-а, виданим Лубенським міськрайонним судом 08.07.2014 р. про поновлення її на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу з 14.01.2014 скасувати; зобовязати Лубенське міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області прийняти до виконавчого провадження виконавчий лист № 539/595/14-а, виданий Лубенським міськрайонним судом 08.07.2014 р. про поновлення її на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу з 14.01.2014 р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 при вирішенні питання щодо закриття провадження по справі покладалася на розсуд суду.

Інші особи , які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися.

Судом встановлено, що 12.07.2016 р. державним виконавцем Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову, якою відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа № 539/595/14-а, виданого Лубенським міськрайонним судом 08.07.2014 р. про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника сільського голови з питань діяльності виконавчого органу з 14.01.2014 р.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення суду, ухваленого за нормами КАС України.

Ухвалою суду від 18.08.2016 року відкрито провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Оскільки у даній справі оскаржуються дії державного виконавця при виконанні судового рішення, ухваленого місцевим загальним судом як адміністративним судом на підставі ст.ст. 73, 75, 158-159, 165, 186 КАС України, а не на підставі норм ЦПК України, то не має і правових підстав для розгляду даної скарги ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що судові рішення у адміністративних справах ухвалюються відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, а не Цивільного процесуального кодексу України, то відповідно, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у адміністративних справах підлягають вирішенню на підставі ст. 181 КАС України, а не ст. 383 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи викладене, те, що дії державного виконавця оскаржуються при виконанні судового рішення за нормами КАС України, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у даному випадку оскарження дій державного виконавця при виконанні рішення суду в адміністративній справі належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 205 ЦПК України,

УХ В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 Ю. А.