Провадження №2/200/4397/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2015 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, в якому посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено договір позики від 01.09.2014 року на суму 6 000,00 доларів США. На підтвердження намірів сторін, відповідачем позивачу було надано розписку від 01.09.2014 року, згідно якої відповідач підтвердила свій обовязок повернути позивачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 доларів США в строк до 31.12.2014 року.

В жовтні 2015 року відповідач частково повернув боргу у розмірі 1000,00 доларів США. Проте щодо повернення решти грошової суми відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

У зв'язку з тим, що на день подання позову до суду відповідач гроші добровільно в зазначений строк не повернув, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 5000,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент подачі позову складає 65 550 грн. 00 коп.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача. 23.02.2016 року до суду надав письмові заперечення, в яких посилається на те, що відповідно до п.4 договору позики грошових коштів розрахунок відповідача з позивачем є можливим як в готівковій формі так і в безготівковій формі. 24.02.2015 року позивач перерахував на рахунок позивача в ПАТ «Дельтабанк» 5 000 доларів, відповідно до платіжного доручення. Таким чином відповідач свої обовязки за договором позики від 01.09.2014 року виконав в повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 6 000,00 доларів США строком до 31.12.2014 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

В жовтні 2015 року відповідач частково повернув боргу у розмірі 1000,00 доларів США. Проте щодо повернення решти грошової суми, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

24.02.2015 року позивач перерахував на рахунок позивача в ПАТ «Дельтабанк» 5 000 доларів, що підтверджується наданим платіжним дорученням, де зазначено призначення платежу «Переказ коштів від ОСОБА_2», при цьому отримувачем переказу є бенефіціар ОСОБА_1. Таким чином відповідач свої обовязки за договором позики від 01.09.2014 року виконав в повному обсязі.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу, та приймаючи до уваги, що відповідач погасив заборгованість перед позивачем в повному обсязі за договором позики від 01.09.2014 року, тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 152, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.