Справа № 310/5182/16-ц
29 серпня 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Петягіна В.В.
при секретарі Уставицькій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до умов п. 1.1 Кредитного договору Банк надав Відповідачу кредит у сумі 135 800 (сто тридцять п'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. зі сплатою (Відповідачем) 13,99% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 04 березня 2016 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, надавши Відповідачу кредит в сумі 135 800 грн. 00 коп.
Згідно умов п. п. 1.1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбаченому Кредитним договором.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
Кредитний Договір та Договір Поруки оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника ПАТ «Укрсоцбанк» та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договорів та їх укладення.
Однак, ОСОБА_3 порушив умови Договору кредиту.
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4. Кредитного договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1., Відповідач сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.
Заборгованість за кредитом - 75 443,76 грн.;
Заборгованість за відсотками - 13 065,18 грн.;
Пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23 002,20 грн.;
Пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 4 053,83 грн.;
Інфляційні витрати за кредитом - 14 513,01 грн.;
Інфляційні витрати за відсотками - 2 581,46 грн.
Згідно ст.ст. 526,527,530,543,554 ЦК України відповідачі зобов'язані свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договорів та вимог закону, тому позивач просив стягнути з відповідачів суму заборованості.
У судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просить справу розглянути без нього, згодний на прийняття заочного рішення.
У судове засідання відповідачі не з"явилися, причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надіслали і згідно ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути за їх відсутності, на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення).
Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до умов п. 1.1 Кредитного договору Банк надав Відповідачу кредит у сумі 135 800 (сто тридцять п'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. зі сплатою (Відповідачем) 13,99% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 04 березня 2016 року, а Відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед Відповідачем виконав, надавши Відповідачу кредит в сумі 135 800 грн. 00 коп.
Згідно умов п. п. 1.1 Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбаченому Кредитним договором.
Відповідно до положення статті 1050 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК) якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач-1) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від Відповідача-1 виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 530 ЦК України, зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором.
Окрім цього, за ч. 1 ст. 543 ЦК України - в разі солідарного обов'язку Відповідачів (солідарних Відповідачів) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, згідно пункту 2 ч. 2 тієї ж статті ЦК України - солідарні Відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на невиконання ОСОБА_4 зобов'язання стосовно повернення кредиту, а також забезпечення виконання вищевказаних зобов'язань укладеним Договором поруки, Позивач вправі вимагати стягнення з ОСОБА_4П, та ОСОБА_5 (як солідарних боржників) суми боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір.
Заборгованість за кредитом - 75 443,76 грн.;
Заборгованість за відсотками - 13 065,18 грн.;
Пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23 002,20 грн.;
Пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 4 053,83 грн.;
Інфляційні витрати за кредитом - 14 513,01 грн.;
Інфляційні витрати за відсотками - 2 581,46 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення: інфляційних витрат за кредитом - 14 513,01 грн. та інфляційних витрат за відсотками - 2 581,46 грн. не підлягають задоволенню, так як вони не відповідають ст. 61 Конституції України та ч.2 ст. 625 ЦК України.
Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешканці м Шахтарськ Донецької області.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від. 07.11.2014 року № 1085-р місто Шахтарськ є територією, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у звязку з проведенням антитерористичної операції.
Позивач також просив суд стягнути з відповідачів витрати повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик їх до суду у розмірі 420 грн. Дані вимоги позивача відповідають ст. ст. 79,88 ЦПК України, тому підлягають задоволенню.
Окрім цього відповідачі повинні сплатити позивачу витрати повязані із сплатою судового збору, відповідно задоволеним судовим вимогам, а саме у сумі 1378.0 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,10,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 530,551,1046, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В :
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня оголошення рішення, особами відсутніми у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_6