Справа №295/3679/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"15" серпня 2016 р.

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі Білінській Л.С., Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Третя житомирська державна нотаріальна контора, Відділ РАЦС Житомирського районного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення неправильності актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною заявою, в якій просив (із урахуванням уточнених вимог) встановити факт, що померла 17 лютого 1998 року ОСОБА_4 є його матір'ю, а також встановити неправильність внесеного до свідоцтва про народження заявника запису про ім'я матері - «Зінаїда» та встановити неправильність внесеного до книги записів актів громадянського стану №4 від 24.06.1946 року запису про ім'я матері - «Зонька». В обґрунтування вимог заяви зазначив, що він після смерті матері звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва на спадщину на 1/3 частину житлового будинку № 10, що знаходиться в с. Гай, Житомирського району. Однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину зазначеного житлового будинку у зв'язку з неможливістю встановлення родинних відносин, оскільки у свідоцтві про смерть було вказано імя матері заявника «Олександра», а в свідоцтві про народження - «Зінаїда». За словами заявника, спадкоємцями майна померлої ОСОБА_4 окрім нього є також рідні брат та сестра: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав після смерті матері та внесення змін в книгу записів актів громадянського стану про народження.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 підтримала вимоги заяви, просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила на адресу суду заяву, у якій повідомила суд, що є рідною сестрою ОСОБА_6, а ОСОБА_4 є її із заявником матірю.

Представники Третьої житомирської державної нотаріальної контори та Відділу РАЦС Житомирського районного управління юстиції в судове засідання так само не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у поданому клопотанні представник нотаріальної контори просив проводити розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав, що ОСОБА_4 є його та заявника матірю. Зазначив, що «Зонькою» називали мати на вулиці як зазвичай. ОСОБА_3 також визнав, що звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та одержав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 36, 40). У той же час категорично не погодився зі змістом наявних в матеріалах довідок про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину, доглядали за будинком, обробляли город (а.с. 42, 43). За словами ОСОБА_3, він має намір оскаржити в касаційному порядку рішення Апеляційного суду Житомирської області від 24.05.2016 у справі №278/2807/15-ц, яким було скасоване рішення Житомирського районного суду Житомирської області, котрим в свою чергу за ОСОБА_3 (як спадкоємцем за законом після померлої матері ОСОБА_4О.) було визнано право власності на житловий будинок №10 по вул. Мануїльського в с. Гай Житомирського району та земельну ділянку, розташовану у с. Гай Житомирського району (а.с. 70-73).

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 судам розяснено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо ж під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На переконання суду, встановлені в судовому засіданні обставини справи свідчать про наявність спору про право. Зокрема, з матеріалів справи вбачається наявність ряду судових рішень, повязаних зі спором про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, померлої 17.02.1998 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, у звязку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Суд також роз'яснює заявнику, що з даному приводу він має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 235 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та встановлення неправильності актового запису залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.В. Кузнєцов