Справа № 209/319/16-ц
Провадження № 2/209/526/16
17 серпня 2016 року року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
при секретарі Герасимчук І.О.,
за участі позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, усунувши їй перешкоди у користуванні вказаним обєктом нерухомості.
На обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартира, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, в якій зареєстрована її дочка - відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка у вказаній квартирі не проживає з вересня 2014 року. Перешкод у користуванні житловим приміщенням вона дочці не чинила, її особисті речі у квартирі відсутні. Відповідачка добровільно залишила квартиру та переїхала проживати до свого чоловіка, але своє місце проживання їй, позивачці, не повідомила. Відповіадчка відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку у квартирі, мотивуючи це тим, що вона не має бажання займатися документальною тяганиною. Вона не сплачує за комунальні послуги, що надаються до квартири. Крім цього, відповідачка має багато не виконаних зобовязань перед банками за кредитними договорами, а від неї, позивачки, як власника квартири, де зареєстрована боржниця, постійно вимагають погасити борги. Зазначені обставини негативно впливають на її фізичний та психічний стан здоровя та порушують її права власника. Вона не заперечує, щоб у квартирі залишився бути зареєстрованим неповнолітній син відповідачки, тобто її, ОСОБА_1, онук. Вважає, що відповідачка добровільно відмовилася від права користування спірною квартирою.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримувала та надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позовні вимоги. Також пояснила суду, що право власності на спірну квартиру вона набула у 2005 році в порядку спадкування за законом після смерті своїх батьків. Після смерті батьків вона зареєструвала у спірній квартирі відповідачку та її сина, тобто свого онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. До реєстрації у спірній квартирі дочка разом із неповнолітнім сином проживала та була зареєстрована разом із нею, позивачкою, у квартирі за адресою: АДРЕСА_3, а після смерті батьків переселилася разом з дитиною до квартири за адресою: АДРЕСА_4, де проживала до вересня 2014 року. У вересні 2014 року дочка разом із онуком виїхала із спірної квартири. Вона забрала всі свої особисті речі та речі дитини. За якою адресою виїхала дочка разом з онуком, їй, позивачці, невідомо і звязку із дочкою немає. В квартирі залишилися меблі, що раніше належали її, позивачки, батькам, а зараз належать їй. Комунальні послуги за спірну квартиру, які нараховуються залежно від кількості зареєстрованих осіб, відповідачка не сплачує, в звязку з чим по квартплаті та комунальним послугам є велика заборгованість. Після зняття відповідачки з реєстрації у спірній квартирі вона, позивачка, має намір сама зареєструватися у житловому приміщенні та оформити субсидію на оплату комунальних послуг.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.
Представники третіх осіб: Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ», в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачки та представників третіх осіб на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Вислухавши позивачку, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 листопада 2005 року (а.с. 17), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06 листопада 2006 року (а.с. 14).
У вище вказаній квартирі, особовий рахунок на яку відкритий на імя ОСОБА_1, зареєстровані дочка позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук позивачки, який є сином відповідачки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про склад сімї від 21 січня 2016 року (а.с. 15).
Відповідачка ОСОБА_3 не проживає у квартирі за адресою: м. Камянське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_5 з вересня 2014 року, що підтверджується актом про непроживання від 29 грудня 2015 року, затвердженим директором ТОВ «Крона Сервіс 1» ОСОБА_7 (а.с. 16).
Факт непроживання відповідачки в спірній квартирі з вересня 2014 року до теперішнього часу підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3, яка є членом сімї позивачки, не проживає у спірній квартирі більше одного року.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Суд вважає, що відповідачка втратила право користування квартирою за адресою: м. Камянське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_5, оскільки вона відсутня у в казаному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідачка не надала суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом у спірній квартирі, усуне позивачці перешкоди в користуванні належним їм нерухомим майном.
Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила права користування жилим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам'янське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_5, усунувши ОСОБА_1 перешкоди у користуванні вказаним обєктом нерухомого майна.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів після його ухвалення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.
Суддя: Г.А. Байбара.