Справа № 144/342/15-ц Провадження № 22-ц/772/2060/2016Головуючий в суді першої інстанції Герман О. С.
Категорія 23 Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Медяного В.М.,

суддів: Сала Т.Б., Марчук В.С.,

за участю секретаря Агеєвої Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ Держземагенства у Теплицькому районі, товариство з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро», про визнання правочинів недійсними, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2015 року,

встановила:

У березні 2015 року ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» звернулось до суду з позовами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 20.05.2015 року дані позови об'єднані в одне провадження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» посилається на те, що ТОВ «ПК «Зоря Поділля» є правонаступником всіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю «Янів», припиненого за рішенням власника шляхом приєднання до позивача.

30 квітня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 75. 27 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_2 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 30 квітня 2005 року.

30 травня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 11. 25 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_3 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 30 травня 2005 року.

08 червня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 79. 25 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_4 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 08 червня 2005 року.

30 квітня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 71. 26 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_6 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 30 квітня 2005 року.

30 квітня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 06. 31 серпня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_5 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 30 квітня 2005 року.

30 квітня 2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачем ОСОБА_7 було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 15 червня 2006 року Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» проведено державну реєстрацію укладеного договору оренди землі та присвоєно в Державному реєстрі № 08. 01 вересня 2010 року між ТОВ «Янів» та ОСОБА_7 було укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 30 квітня 2005 року.

Позивач зазначає, що зі сторони ТОВ «Янів» угоди про розірвання договорів оренди землі було підписано директором товариства ОСОБА_8 Проте, фактично ОСОБА_8 угоди про розірвання договорів оренди землі з відповідачами не підписував, оскільки це суперечило інтересам ТОВ «Янів» та ставило під загрозу здійснення виробничої діяльності в майбутньому. В подальшому позивач ТОВ «ПК «Зоря Поділля» звернувся до Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, шляхом фальсифікації (підробки) угод про розірвання договорів оренди землі, що завдало значних збитків ТОВ «ПК «Зоря Поділля». По даному факту було розпочато кримінальне провадження № 0000107, під час якого встановлено, що директор ТОВ «Янів» ОСОБА_8 жодних угод про розірвання договорів оренди землі не підписував. Вважає, що оскільки вказані угоди про розірвання договорів оренди землі директором ТОВ «Янів» не підписувались, тому позивач просив зазначені вище угоди про розірвання договорів оренди землі, укладені між ТОВ «Янів» та відповідачами, визнати недійсними.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «ПК «Зоря Поділля» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач у справі ТОВ «ПК «Зоря Поділля» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення вимог цивільного процесуального права та не повне з'ясування обставин справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Колегія суддів переконана, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає не повністю,

Так, судом першої інстанції було встановлено, що представником позивача подано як доказ по справі висновок експерта за результатами судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 2067/2068/14-21 від 22.12.2014 року, висновок експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи № 2231/14-21 від 17.02.2015 року у матеріалах кримінального провадження № 0000107.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дані висновки експерта є неналежними доказами і до уваги не беруться, оскільки дані експертизи не проводились при розгляді цивільної справи, а проводились під час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню, яке на час розгляду справи в суді ще не завершено, а тому відсутній кінцевий результат, а саме скерування обвинувального акту до суду та винесення судом вироку у якому були б відображені обставини, щодо підпису директора ТОВ «Янів» або закриття кримінального провадження.

Також, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що угоди про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та відповідачами були укладені у 2010 році. ТОВ «Янів» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, припинено 02.12.2013 року та правонаступником стало ТОВ «ПК «Зоря Поділля», тобто до позивача перейшло усе майно, права та обов'язки від ТОВ «Янів» з 02.12.2013 року в розумінні ст. 104 ЦК України. Так як угоди про розірвання договорів оренди землі укладались у 2010 році, а у відповідності до ч. 3 ст. 653 ЦК України - у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Припинення ТОВ «Янів» відбулось у 2013 році, тому вважає, що на момент приєднання позивачу не перейшли дані права так як були припинені. А тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не є стороною в оспорюваних угодах про розірвання договорів оренди землі та не є правонаступником ТОВ «Янів» за зазначенитми договорами оренди землі, оскільки не доведено, що даними угодами порушено його право, а отже ТОВ «ПК «Зоря Поділля» в даній справі не може бути позивачем.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом невірно оцінені докази по справі та неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Так, колегією суддів встановлено, що 30.04.2005 року та 08.06.2005 року між ТОВ «Янів» та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договори оренди землі строком на 10 років, які у 2006 році зареєстровані Теплицьким відділенням Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Згідно наявних у справі копій угод датованих у період з 25 серпня по 01 вересня 2010 року, ТОВ «Янів» та відповідачі по справі уклали угоди про розірвання договорів оренди землі, укладених у 2005 році.

Відповідно до висновку експерта за результатами судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 2067/2068/14-21 від 22.12.2014 року, висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи № 2231/14-21 від 17.02.2015 року у матеріалах кримінального провадження № 0000107 встановлено, що відтиск печатки ТОВ «Янів» на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі орендар нанесені рельєфним кліше. Відтиск печатки ТОВ «Янів» на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі орендар нанесено не печаткою ТОВ «Янів». Підписи на угодах про розірвання договорів оренди землі між ТОВ «Янів» та власниками земельних ділянок, які надані на дослідження в графі «Орендар» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи на договорах оренди виконані не самим ОСОБА_8, а іншою особою із ретельним наслідуванням підпису останнього.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції покладені в обґрунтування відмови у позові в частині не набуття позивачем права на такий позов.

Колегією суддів встановлено та підтверджується, що позивач ТОВ «ПК «Зоря Поділля» є правонаступником всіх прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю «Янів», припиненого за рішенням власника шляхом приєднання до позивача, а тому до ТОВ «ПК «Зоря Поділля» перейшли і права за укладеними у 2005 році договорами оренди землі. У зв'язку з цим, поява у 2010 році угод про розірвання договорів оренди не позбавляє права правонаступника орендаря на судовий захист та на оскарження таких угод.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Янів» припинено 02.12.2013 року та правонаступником стало ТОВ «ПК «Зоря Поділля», тобто до позивача перейшло усе майно, права та обов'язки (ст. 104 ЦК України) від ТОВ «Янів» з 02.12.2013 року. Також, в п.2.10 статуту ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» вказано, що товариство є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ «Янів», припиненого внаслідок реорганізації шляхом приєднання до товариства. Проте, згідно Статуту ТОВ «Янів», затвердженого зборами учасників протокол без номера від 24 березня 2010 року, зареєстрованим 21.04.2010 року, єдиним учасником та засновником ТОВ «Янів» є ТОВ ПК «Зоря Поділля», що підтверджується також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно п.10.1 Статуту ТОВ «Янів» вищим органом товариства є збори учасників, тобто вся повнота влади в цьому товаристві належала виключно позивачеві.

Встановлено та підтверджується доказами у справі те, що про укладення даних угод про розірвання договору оренди землі ТОВ «ЯНІВ» та ТОВ ПК «Зоря Поділля» стало відомо в 2011 році, що підтверджується зокрема дослідженими в судовому засіданні відмовними матеріалами кримінального провадження №1100. Так, згідно протоколу огляду місця події, згідно якого при вилученні угод у відділі Держкомзему у Теплицькому районі про розірвання договорів оренди землі був присутній представник ТОВ ПК «Зоря Поділля» начальник юридичного відділу ТОВ ПК «Зоря Поділля» Мудрий О.Г. (відм. матеріал а.с. 13-48). Також відмовний матеріал містить: заяву від 17 листопада 2011 року ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», як учасник ТОВ «Янів», звернулось до прокурора Теплицького району та відділу Держкомзему у Теплицькому районі згідно якої, у відділ Держкомзему власниками земельних ділянок с. Комарівка подано на реєстрацію угоди датовані серпнем 2010 року про розірвання договорів оренди землі, укладених між власниками земельних ділянок та ТОВ «Янів»; протокол загальних зборів учасників ТОВ «Янів» від 20 липня 2010 року, в яких приймав участь єдиний учасник - ТОВ «ПК «Зоря Поділля», було вирішено припинити ТОВ «Янів» шляхом його приєднання до ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», призначено комісію з припинення ТОВ «Янів» в складі Федосенка Д.В., Бойка В.Є., Мудрого О.Г., а також зобов'язано голову комісії з припинення ТОВ «Янів» Федосенка Д.В. після закінчення процедури припинення подати на затвердження загальних зборів учасників ТОВ «Янів» передавальний акт з положеннями про правонаступництво щодо всіх зобов'язань ТОВ «Янів», стосовно всіх його кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами; встановлено, що припинення ТОВ «Янів» повинно бути здійснено в строк до 01 жовтня 2010 року; передавальний акт станом на 01 грудня 2010 року було підписано членами комісії з припинення ТОВ «Янів» Федосенко Д.В., Бойко В.Є., Мудрим О.Г. та представником ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» Шульгою А.О.; довідку від 23.11.2011 року, що директор ТОВ «Янів» виготовляв круглі печатки двічі, дозвіл на виготовлення № 23 від 15.03.2000 року та дозвіл на виготовлення № 25 від 05.05.2006 року.

Таким чином судом встановлено, що позивач ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» ще з листопада 2011 року знав про угоди, якими було розірвано договори оренди між орендодавцями с. Комарівка, у тому числі і відповідачами у даній справі та ТОВ «Янів». Позивач ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» звертався за захистом своїх прав, як учасника ТОВ «Янів», до правоохоронних органів, вважаючи, що зазначені угоди про розірвання договорів оренди землі є фальсифікованими, оскільки директором товариства ОСОБА_8 вони не підписувались. Тому, саме з цього моменту у позивача ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» виникло право на звернення до суду з даним позовом за захистом свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. До вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність.

Відповідно до вимог цієї норми початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Колегією суддів встановлено, підтверджується доказами у справі та не заперечується сторонами у справі те, що позивач ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» дізнався про порушення свого права, тобто про наявність угод про розірвання договору оренди землі ще у 2011 році, що в розумінні ст. 261 ЦК України є моментом перебігу строку позовної давності. При цьому, та обставина, що позивач обрав інший спосіб захисту свого права, звернувшись до правоохоронних органів, а не до суду, не може змінити правила обчислення позовної давності.

Згідно вимог ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів судом апеляційної інстанції встановлено, що право позивача ТОВ ПК «Зоря Поділля», про захист якого воно просить, порушене. Представником відповідачів у справі було подано заяви про застосування позовної давності. Колегія суддів дійшла висновку, що строк позовної давності позивачем пропущено без поважних причин, а тому вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за спливом строку позовної давності.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача ТОВ «ПК «Зоря Поділля» про визнання поважними причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом та його поновлення, оскільки позивач, дізнавшись про порушення свого права та інтересу, спочатку обрав інший спосіб захисту шляхом звернення до правоохоронних органів, а також тому, що ТОВ «ПК «Зоря Поділля» стало правонаступником ТОВ «Янів» ще 02.12.2013 року. На час розірвання оскаржуваних угод про розірвання договорів оренди землі і на час, коли про угоди стало відомо ТОВ ПК «Зоря Поділля», а саме листопад 2011 року, ТОВ ПК «Зоря Поділля» було єдиним учасником та засновником ТОВ «Янів», а тому ця дата збігається з моментом виникнення у позивача як зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем у справі строку позовної давності, оскільки встановлено, що позов заявлено ним поза межами строку позовної давності, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові і відповідачі у справі письмово заявили про його застосування. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи № 6-48цс15.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо його законності й обґрунтованості, що призвело до неправильного вирішення спору, тому залишатись в силі не може та підлягає скасуванню відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог за спливом позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» задовольнити частково.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: відділ Держземагенства у Теплицькому районі, товариство з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро», про визнання правочинів недійсними, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ Т.Б. Сало

/підпис/ В.С. Марчук

Згідно з оригіналом: