Провадження № 2/127/873/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про поділ майна подружжя.

В ході судового розгляду вказаної цивільної справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 досягнуто домовленість про укладення мирової угоди, з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок щодо поділу майна подружжя, сторони в судовому засіданні надали на розгляд суду спільну заяву про визнання мирової угоди, мирову угоду від 04.02.2016 року, в якій просили суд визнати мирову угоду та закрити провадження по справі.

Сторони своєю спільною заявою підтвердили, що спір з приводу позовних вимог по цивільній справі № 127/25010/15ц про поділ майна подружжя вичерпано та з метою мирного врегулювання спору вирішили укласти мирову угоду на зазначених нижче умовах. Вказані мирова угода від 04.02.2016 року та заява про визнання мирової угоди підписані ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Сторони домовились між собою про підписання мирової угоди у справі № 127/25010/15ц на наступних умовах:

1.За ОСОБА_1 визнається право спільної часткової власності на 29/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель №14 по вулиці М.Кошки у м.Вінниці (квартира №2), що включає кімнату площею 9,7 кв.м., кімнату площею 10,9 кв.м., коридор площею 3,5 кв.м., кухню площею 6,1 кв.м.

2.В строк не пізніше 31.03.2016 року (тридцять першого березня дві тисячі шістнадцятого року) ОСОБА_1 зобовязується сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію належної йому частки вищевказаного майна в розмірі еквівалентному 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США.

3.Сторони зобовязуються добровільно виконувати умови даної мирової угоди, в протилежному випадку виконання проводиться в примусовому порядку.

4.Всі понесенні сторонами судові витрати залишаються за ними.

5.Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права сторін у справі, будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

В судовому засіданні сторони по справі позивач та відповідач просили визнати та затвердити мирову угоду.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні проти затвердження мирової угоди не заперечила.

Заслухавши думку сторін та учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про визнання мирової угоди слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обовязки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обовязків для сторін.

Згідно до ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Відтак, предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд має перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

З метою зясування обставин чи не порушуватиме дана мирова угода права третіх осіб, детально дослідивши матеріали вказаної цивільної справи, суд встановив, що, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.01.2016 року, винесеної державним виконавцем центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_6, накладено арешт на все нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_3, в тому числі і спірне. Аналогічно постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження винесеної державним виконавцем Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ 18.08.2015 року також накладено арешт на нерухоме майно, що належить відповідачеві у справі, у тому числі і на спірне. (а.с. 144 146).

Таким чином, судом встановлено, що майно, яке є предметом спору у вказаній цивільній справі обтяжено відповідними арештами на користь третіх осіб та затвердження мирової угоди безперечно порушить права осіб, в інтересах яких накладено арешт на спірне нерухоме майно.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що умови мирової угоди суперечать закону, порушують права та інтереси осіб, в інтересах яких державною виконавчою службою, на виконання відповідних судових рішень, накладено арешт.

Мирова угода не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК, тому суд вважає, що слід відмовити у визнанні мирової угоди та її затвердженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, п. 4, ч.1, ст. 205, 206 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 04.02.2016 року, укладеної між сторонами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про поділ майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: