БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/6169/15-ц провадження № 2/361/192/16
У Х В А Л А

«29» квітня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу й захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває наголошена вище цивільна справа.

До суду представником відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») ОСОБА_2 подано клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання й просив його задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання щодо залишення позову без розгляду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали цивільної справи, а також доводи в обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі ОСОБА_4 № 3674-VI) судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до судових витрат.

Згідно із статтею 3 наголошеного Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 5 Закону № 3674-VI (в редакції станом на 12 серпня 2015 року) передбачалося, що від сплати судового збору звільняються споживачі: - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав; - позивачі за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у строки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі ОСОБА_4 № 1023-XII) цей ОСОБА_4 регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом пунктів 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5, - споживачем, права якого захищаються на підставі Закону № 1023-XII, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. ОСОБА_4 не визначає певних меж своєї дії, то до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

ОСОБА_5 судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012р.р.), проведеним Верховним Судом України, видно, що сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законі № 1023-XII та Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону № 1023-XII.

За змістом статті 22 Закону № 1023-XII споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» про залишення позову без розгляду з підстав не оплати його судовим збором задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 209 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин