Справа № 535/585/16-ц
Провадження № 2/535/309/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М., Балала Л.В.,

з участю прокурора - Онацько А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області;-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухиленням від виконання батьківських обов'язків по вихованню.

У відкритому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила суду, що батько її сина ухиляється від виконання батьківських обов'язків, назвавши суду безліч причин по яким його необхідно позбавити батьківських прав. Однією із причин було те, що для проведення додаткового лікування та щеплення дитини необхідно згоду іншого із батьків, а саме згоду батька. Але вона не може отримати таку згоду, оскільки відповідач самоусунувся, взагалі ігнорує її дзвінки та звернення до нього ухиляючись від будь-якого спілкування з нею та малолітньою дитиною, що в свою чергу створює загрозу здоров'ю дитині.

В більшості висловлювала свої суб'єктивні міркування з приводу вище зазначеного звернення з позовом до суду.

Представник позивачки - адвокат Дзюба С.І., яка діє на підставі ордеру від 05.08.2016 року, угоди від 05.08.2016 року та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю (а.с. 39,40,41), позовні вимоги позивачки підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні зазначив що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду, проявивши повну байдужість до вирішення питання про позбавлення його батьківських прав. Зазначивши суду, що свого малолітнього сина він жодного разу не бачив і не уявляє який він є.

Представник Органу опіки та піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області Троцька О.М., яка діє на підставі довіреності № 01-23/22 від 12.01.2016 року (а.с. 37) у відкритому судовому засіданні підтримала позов позивачки, зазначивши суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини сина - ОСОБА_3 та підтримала висновок Органу опіки та піклування Котелевської РДА (а.с. 24-25).

Прокурор Котелевського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Онацько А.Ю., який брав участь у розгляді даної цивільної справи зазначив суду, що є всі законні підстави позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини в зв'язку з ухиленням від виконання обов'язків по вихованню дитини.

12 серпня 2016 року, судом оголошено перерву до 26 серпня 2016 року з попередження відповідача ОСОБА_2, про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина, і покладено на Органу опіки та піклування Котелевської РДА контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.25 серпня 2016 року Органу опіки та піклування Котелевської РДА надіслав до суду, лист № 01-23/90 від 25.08.2016 року, в змісті якого чітко зазначено, що ОСОБА_2, фактично проігнорував попередження суду та продовжує самоусуватися від виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с. 63).

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, прокурора, свідків, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка - ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 21.05.2014 року та зроблено актовий запис за № 79 (а.с. 48).

Згідно з рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19 червня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 15-17).

Відповідно до змісту вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факту спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини чітко свідчать наступні документи: характеристика на вихованця ОСОБА_3, яка видана 03.06.2016 року, дошкільним навчальним закладом «Барвінок1», в якій зазначено, що батько ОСОБА_2 в дошкільному закладі не з'являвся, і участі у вихованні дитини під час перебування в садочку не брав (а.с. 18), акт обстеження від 19.06.2016 року відповідно до змісту якого ОСОБА_2 не бере участі у вихованні свого сина ОСОБА_3, не цікавиться його життям, не виконує батьківські обов'язки в повній мірі (а.с. 20), довідка Комунального закладу «Котелевського центру первинної медико-санітарної допомоги» від 09.06.2016 року, в якій зазначено, що за час нагляду за дитиною ОСОБА_3 його батько ОСОБА_2 жодного разу не зустрічався з медичними працівниками, здоров'ям свого сина не цікавиться, участі у догляді за дитиною не приймає (а.с. 21), довідка Котелевської центральної районної лікарні від 13.06.2016 року, в якій зазначено, що за час перебування в пологовому відділенні до породіллі не з'являвся, за період перебування дитини в Котелевській ЦРЛ на стаціонарному лікуванні, батько ОСОБА_2, дитин7у не відвідував, участі в лікуванні не брав, станом здоров'я у медичних працівників відділення не цікавився (а.с. 22,23).

Відповідно до змісту висновку Органу опіки та піклування Котелевської РДА № 01-23/231 від 10.05.2016 року,про доцільність позбавлення батьківських прав батька стосовно малолітнього сина, орган опіки та піклування, вважає доцільним та таким, що повністю відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 (а.с. 24-25).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків громадяни ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, кожен окремо пояснили суду, що батько малолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_2 не приймає ніякої участі у вихованні сина, жодного разу вони не бачили їх разом.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суд врахував також те, що відповідач ОСОБА_2, ухилився від участі у вихованні малолітнього сина, навіть після попередження його судом і надання строку для зміни ставлення до малолітнього сина. Тому суд приходить до переконання, що хоча позбавлення батьківських прав і є крайнім заходом, але його необхідно застосувати до відповідача, так-як таке рішення буде в повній мірі вдповідати інтересам малолітньої дитини.

Таким чином, з урахуванням всіх зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності та їх належною оцінкою, суд виходячи із засад індивідуалізації та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3, приходить до переконання, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, ініціативи щодо виховання сина взагалі не проявляє його долею взагалі не цікавиться, проявляючи повну байдужість, що найшло своє підтвердження під час судового розгляду даної цивільної справи, а тому є всі законні підстави для задоволення позову про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, якщо поведінка відповідача зміниться щодо участі у вихованні малолітнього сина, то відповідно до вимог змісту ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стосовно зазначеної в письмовому позові вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, яка до речі взагалі жодного разу не згадувалася позивачкою та її представником під час судових засідань.

Суд виходить із змісту вимог ч. 4 ст. 29 ЦК України відповідно до якої місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Малолітній син - ОСОБА_3, в теперішній час проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується відповідним актом обстеження від 09 червня 2016 року (а.с. 20).

Відповідач батько малолітньої дитини ОСОБА_2 позбавляється батьківських прав, а фактичне місце проживання малолітньої дитини, і так є місце проживання її матері - позивачки ОСОБА_1 Тому суд вважає, що питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитинив даному конкретному випадку не потребує судового розгяду, і постановлення судового рішення з цього приводу не потрібно, оскільки місце проживання малолітньої дитиничітко визначено законом, зокрема ст. 29 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України ст.ст. 150, 164-166 Сімейного кодексу України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), батьківських прав стосовно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення Котелевського районного суду Полтавської області може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

В повному обсязі рішення складено 30.08.2016 року _____________________________