АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2114/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівЗахарової А. Ф., Фетісової Т. Л.
при секретаріСиниці Д. Ю.

представників позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи ОСОБА_8 та представника третьої особи ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 - ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_10 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_10 звернулась до суду із позовом до Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_10 вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Плоскому Смілянського району померла ОСОБА_12, якій на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 0,8066 га та 1,8144 га в адміністративних межах Костянтинівської сільської ради.

Позивачка стверджує, що після смерті ОСОБА_12, вона прийняла спадщину, так як подала заяву про прийняття спадщини до Смілянської державної нотаріальної контори. При цьому одержати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, з цієї підстави нотаріус Смілянської державної нотаріальної контори 13 січня 2016 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В зв'язку з тим, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку просила суд:

- визнати за ОСОБА_10 право власності на земельні ділянки площею 2,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначених в державному акті площею 0,81 га та 1,81 га, що розташовані на території Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області згідно державного акту № НОМЕР_1 від 08 січня 2003 року, належні ОСОБА_12

06 травня 2016 року представник ОСОБА_10 - ОСОБА_6 подав до суду уточнюючу позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно, де остаточно просив суд:

- визнати за ОСОБА_10 право власності на земельні ділянки площею 2,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначених в державному акті площею 0,81 га та 1,81 га, що розташовані на території Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області згідно державного акту № НОМЕР_1 від 08 січня 2003 року, належні ОСОБА_12

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_10 - відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, у серпні 2016 року представник ОСОБА_10 - ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою.

Апеляційні вимоги обґрунтовуючи тим, що рішення є необ'єктивним, необґрунтованим та винесеним із грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства.

Апелянт вказує, що оскільки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулась лише ОСОБА_10, інші спадкоємці спадщину не прийняли, тому саме Костянтинівська сільська рада повинна бути відповідачем по справі.

Також ОСОБА_10 наголошує на тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги додані нею документи, які подані через канцелярію Смілянського міськрайонного суду, які посвідчують що лише ОСОБА_10 є спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_12, та з невідомих причин цих документів не виявилось в матеріалах справи, хоча могли значно вплинути на хід розгляду справи та рішення.

Також суд не взяв до уваги інших доказів, які підтверджують як її родинні відносини з спадкодавцем, так і той факт, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з тих причин, що відсутні правовстановлюючі документи на майно її покійної матері, надавши рекомендацію звертатися в суд за захистом права на спадщину.

Не погоджується також апелянт і з твердженнями суду про наявність інших спадкоємців, оскільки єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину є лише вона, тому належним відповідачем є саме Костятнтинівська сільська рада, а не треті особи.

ОСОБА_10 просить рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повністю рішення суду не відповідає вказаним вимогам закону.

У ході розгляду справи суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Плоскому Смілянського району Черкаської області.

У відповідності з посвідкою про народження № НОМЕР_4 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 позивач доводилась померлій дочкою, тобто, відповідно до ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги.

Оскільки протягом шести місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_10 подала заяву про прийняття спадщини, то, відповідно до ст.1269 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину.

Підставою звернення до суду ОСОБА_10 вказала неможливість оформити спадщину на дану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї, про що надала відповідну постанову нотаріуса.

При цьому позивач зазначила відповідачем Костянтинівську сільську раду Смілянського району Черкаської області, пославшись на норму ст.392 ЦК України, враховуючи, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має.

Але суд встановив, а представники позивача визнали, що у ОСОБА_12 на час відкриття спадщини була інша дочка - гр.ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Плоскому Смілянського району (тобто після смерті ОСОБА_12) , а сином ОСОБА_14 є гр.ОСОБА_8

Тому встановивши, що, відповідно до повідомлення Костянтинівської сільради від 2 червня 2016 року, на час смерті ОСОБА_12 разом з нею постійно жила ОСОБА_13 /а.с.47/, у зв'язку з чим син останньої, прийнявши спадщину після її смерті, як спадкоємець першої черги претендує на спадкове майно, яке належало його матері та вважає, що він має право на частку від успадкованого ОСОБА_14 майна після смерті ОСОБА_12, оскільки стверджує, що ОСОБА_14 є такою, що відповідно до ст. 1268, ЦК України прийняла спадщину після смерті її матері і мала на неї право з часу смерті ОСОБА_12, - суд притягнув ОСОБА_8 як третю особу по справі без самостійних вимог /а.с.53/.

А встановивши, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, право власності на яку просила визнати позивач, знаходяться у ОСОБА_8, а не відсутні, як пояснила ОСОБА_10 нотаріусу, і, що між ОСОБА_10 існує спір з приводу права власності в порядку спадкування на зазначену в позовній заяві земельну ділянку, - суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що Костянтинівська сільська рада Смілянського району Черкаської області є в даному випадку неналежним відповідачем і з цих підстав відмовив у задоволенні позову.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. А, як встановив суд, на дану спадщину претендує два спадкоємці - ОСОБА_10 і ОСОБА_8, при цьому орган місцевого самоврядування, як того вимагає ч.2 ст.1277 ЦК України з заявою про визнання спадщини відумерлою не звертався, хоча з часу смерті ОСОБА_12 минуло більше одного року.

Отже, за таких обставин, прав позивача на це спадкове майно Костянтинівська сільська рада Смілянського району Черкаської області не порушила.

Тому висновок суду, викладений в резолютивній частині рішення, про відмову в задоволенні позову ОСОБА_10 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - є правильним, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, були предметом розгляду суду першої інстанції і суд їм дав правильну оцінку.

У п. 23 даної Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тому, крім того, враховуючи, що судом було встановлено наявність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що належала ОСОБА_12, то у осіб, які мають право на спадкування після її смерті, є можливість оформити спадкові права у нотаріуса, шляхом отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування, оскільки зазначені в постанові підстави для вчинення нотаріальної дії (відсутність документів) - відпали, а суд, за встановлених обставин, при відсутності спору не вправі переймати повноваження нотаріуса на видачу правовстановлюючих документів в порядку спадкування.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Водночас, обґрунтовуючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_10 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, суд виходив з того, що право власності на наведені земельні ділянки належить позивачу і третій особі.

Але такий висновок є передчасним, оскільки ОСОБА_10 вимог до ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно не заявляла і спір між ними суд не розглядав.

Також ОСОБА_8, як третя особа з самостійними вимогами у справу не вступав та не заявляв позову до ОСОБА_10 з приводу права власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку.

У зв'язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно змінити та виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду /а.с.81/, що право власності на наведені земельні ділянки належить позивачу і третій особі.

У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 218,303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 - ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_10 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду, що право власності на наведені земельні ділянки належить позивачу і третій особі.

У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :