АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5770/16 Справа № 201/9298/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні 45/100 частинами домоволодіння, належними до будівлі комунікаціями, земельною ділянкою, зобовязання дотримуватися правил добросусідства, визнання частково недійсної інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання частково недійсним акту про пожежу, зобовязання відповідачів вчинити певні дії та про відшкодування моральної шкоди ( а.с. 1-3 т. 1), які були уточнені 17.12.2013р. ( а.с. 72-76 т. 1).

Ухвалами судді Башмакова Є.А. від 07.08.2013р. та 30.12.2013р., які ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.10.2013р. та 20.03.2014р. були скасовані, позовна заява була повернута позивачу (а.с. 4, 64-66, 84, 141-144 т. 1).

Ухвалою судді Антонюк О.А. від 28.03.2014р. було відкрито провадження по справі ( а.с. 147 т. 1).

Ухвалою суду від 22.05.2014р., яка ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.06.2014р. скасована, провадження по справі було закрито ( а.с. 193, 227-229 т. 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.06.2014р. справу було прийнято до провадження ( а.с. 1 т. 2).

Ухвалою суду від 10.07.2014р. провадження по справі було зупинено на шість місяців для визначення кола спадкоємців померлого ОСОБА_7 ( а.с. 5 т. 2).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2015р. провадження по справі було відновлено та до участі в якості правонаступника ОСОБА_7 залучено ОСОБА_2 ( а.с. 42 т. 2).

09.04.2015р. правонаступником ОСОБА_7 ОСОБА_2 було подано уточнену позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні 45/100 частинами домоволодіння, належними до будівлі комунікаціями, земельною ділянкою, зобовязання дотримуватися правил добросусідства, визнання частково недійсною інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010р. (а.с. 89-94 т. 2).

Свої уточнені позовні вимоги в редакції від 09.04.2015р. позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею померлого ОСОБА_7 та отримала в порядку спадкування 45/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, буд. 38 на земельній ділянці площею 1135 кв.м. та яке складається з житлового будинку літ. А-1 та господарських будівель і споруд,45/100 часток з яких: літня кухня-сарай літ. Б, літня кухня-сарай літ. Е, душ літ. Г, вбиральня літ. В., вбиральня літ. Д, споруди № 1-3: № 1 - огорожа, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 - водоколонка, замощення I, II, загальною площею 99,5кв.м., житловою площею 58,4кв.м. Інша частина вказаного домоволодіння належить відповідачам по справі. Позивач, як власниця та спадкоємиця, не може користуватися та розпоряджатися своєю частиною домоволодінням та комунікаціями, потрапити до нього, оскільки, відповідачі не впускають її до будинку, чинять перешкоди шляхом цькування собаки. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 23.10.2012р. встановлена відсутність доступу до помешкання з вул. Яснополянська, 38 для власників ОСОБА_7 та ОСОБА_2, користування спільними життєво необхідними в домоволодінні спорудами через перешкоду з боку сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 М, ОСОБА_3, ОСОБА_6 Крім того, 24.08.2010р. в домоволодінні сталося дві пожежі, як зазначає позивачка, саме з вини відповідачів. Наслідки пожежі зафіксовані у акті від 24.08.2010р. про пожежу, проте, позивач вважає деяку інформацію зазначену у акті недостовірною. Тому, позивач просила зобовязати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 не чинити їй перешкоди у користуванні власністю, а саме, 45/100 частинами домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, 38 та належними до будівлі комунікаціями (водопровід, інші комунікації), земельною ділянкою, що необхідна для обслуговування вказаної частини домоволодіння; зобовязати відповідачів дотримуватися правил добросусідства з нею - ОСОБА_2; визнати частково недійсною інформацію, внесену до акту про пожежу від 24.08.2010р., а саме, інформацію, надану ОСОБА_4 щодо: «назва обєкту» - безхазяйна будівля; «знищено пожежею» сміття; «власник майна» квартальний комітет сел. Лоцманський; «місце виникнення пожежі» сміття біля безхазяйної будівлі; пошкоджено дах безхазяйної будівлі на 5-10кв.м.; «причина пожежі» необережне поводження з вогнем невідомою особою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Зобовязано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю, а саме, 45/100 частинами домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, буд. 38 та належними до будівлі комунікаціями (водопровід, інші комунікації), земельною ділянкою, що необхідна для обслуговування вказаної частини домоволодіння.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання дотримуватися правил добросусідства, визнання частково недійсною інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010р. - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 57грн. 64коп., тобто по 14грн.41коп. з кожного.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови і в цій частині задовольнити позовні вимоги.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2012р. належало 45/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, 38 та складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 58,4кв.м., загальною площею 99,5кв.м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні-сараю літ. Б, літньої кухні-сараю, літ. Е, душу літ. Г, вбиральні літ. В, вбиральні літ. Д, споруд - №1-3, №1 огорожі, №2 воріт з хвірткою, №3 водоколонки (а.с. 25 т. 2).

03.05.2014р. ОСОБА_7 помер, по що відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 3546 від 15.05.2014р. (а.с. 189 т. 1).

Після смерті ОСОБА_7, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 (а.с. № 28 т. № 2), якій 11.11.2014р. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 45/100 частин домоволодіння, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Яснополянська, буд. 38 (а.с. 29-31 т. 2).

Інші 55/100 частин домоволодіння по вул. Яснополянській, 38 в м. Дніпропетровську належали на праві власності ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.1987р., укладеному з ОСОБА_9 У 2007році ОСОБА_8 помер, після його смерті спадкоємцями стали відповідачі, проте, спадщина на теперішній час є не оформленою через відсутність правовстановлюючих документів на частину домоволодіння. Ці обставини також підтверджуються поясненнями сторін та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2013р., яке набрало законної сили (а.с. 9 т. 2).

Судом надано оцінку наступним доказам чинення перешкод позивачу у користуванні власністю.

На звернення ОСОБА_2 до Виконкому Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради щодо руйнування будинку № 38 по вул. Яснополянській у м. Дніпрі (колишнє м. Дніпропетровськ) було проведено перевірку та надано письмову відповідь № Ж-1(06) від 07.09.2011р. Як убачається з наданої відповіді, 01.09.2011р. виходом представника відділу комунального господарства в присутності власника домоволодіння № 36 по вул. Яснополянській ОСОБА_10, встановлено, що зайти на територію через калитку з вул. Яснополянської не вдалося, оскільки хвіртка з середини закрита. Співвласники домоволодіння № 38 вдома відсутні. Згідно пояснень голови Лоцкамянського виконкому ОСОБА_11 та сусідів, господар домоволодіння № 38 ОСОБА_4 вдома майже не буває, оскільки працює з ранку до вечора, ні з ким не спілкується. Дільничний неодноразово робив спроби зустрітися, проте, це не вдалося. Потрапити на територію домоволодіння № 38 вдалося через територію домоволодіння № 36 та прохід в зламаній межовій огорожі. Частина будинку - 45/100, яка належить ОСОБА_7, знаходиться в нежилому стані. Двері домоволодіння закриті на замок, тому неможливо потрапити у приміщення. Під час проведення перевірки двері були закриті на замок, який встановлено співвласниками будинку без дозволу господарів, ключ знаходиться у них. Зі слів позивачки та ОСОБА_10, сусідами самовільне зламані замки та понівечено, розкрадено майно (все металеве, в т.ч. металевий опалювальний котел). Без дозволу господарів співвласники самоправно користуються приміщеннями, які належать ОСОБА_7 Туалет зруйновано, повністю зірваний дах, яма засипана побутовим сміттям та інш. Зі свідчень сусідів буд. №36 ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за останній час у сараї заявниці відбулося 2 пожежі, влаштованих співвласниками буд. №38 - ОСОБА_4. Суміжні сусіди самотужки тушили пожежу (незважаючи на те, що ОСОБА_4 в цей час були вдома). Зі слів заявниці, співвласники буд. № 38 чинять опір у вільному користування її частиною будинку (не дозволяють заходити на подвір'я), ображають, погрожують та цькують собакою і у той же час руйнують її власність (а.с. 112 т. 1).

Згідно листа Виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № Ж-1(12) від 08.04.2013р. вбачається, що в грудні 2011р. виїздом спеціально створеної комісії виконкому було встановлено, що між ОСОБА_7 та сусідами існують неприязні стосунки, порушуються норми добросусідства (а.с. 113 т. 1).

Відповідно до листа Дніпропетровської міської ради (а.с. № 113 звор. стор. т. № 1) 27.10.2011р. представником ради та співробітником РВ ДМУ ГУМВС Жовтневого району виїздом на місце встановлено, що в частині будинку ОСОБА_7 пошкоджено майно та зруйновані господарські будівлі. Зі слів ОСОБА_7 майно зруйноване ОСОБА_4. Проте, заявницею не надано правовстановлюючих документів на будинок.

Листами Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради № Ж-10 від 06.09.2012р. та Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради № Ж-1(12) від 16.09.2013р. ОСОБА_2 надані розяснення щодо порядку розвязання земельного спору із сусідами відповідними органами ради та суду та необхідність дотримання правил добросусідства (а.с. 114,115 т. 1).

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 23.10.2012р. встановлена відсутність доступу до помешкання з вул. Яснополянська, буд. 38 для власників ОСОБА_7 та ОСОБА_2, користування спільними життєво необхідними в домоволодінні спорудами через перешкоду сусідами ОСОБА_4, ОСОБА_5 М, ОСОБА_3, ОСОБА_6 ( а. с. 160 т. 3).

Крім того, листом Управління профілактики правопорушень ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.04.2012р. на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 щодо протиправних дій членів сім ОСОБА_6, повідомлено, що за результатами перевірки із ОСОБА_4 та членами її сімї проведено профілактичну бесіду із розясненням правил гуртожитку, при цьому попереджено про недопущення вчинення будь-яких протиправних дій. З даного листа також вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 неодноразово зверталися до Жовтневого РВ ДМУ із заявами стосовно порушення кримінальних справ у відношенні членів сімї ОСОБА_4 та за результатами розгляду цих заяв приймалися рішення про відмову у порушенні кримінальної справи ( а.с. 116 т. 1).

Як убачається з письмових доказів, наданих позивачем, між нею, її покійним чоловіком та відповідачами виникли вкрай напружені стосунки, свідченням чого є численні судові справи, звернення позивачки до органів місцевого самоврядування та до правоохоронних органів.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_13 ( яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3В.), подана в рамках цивільної справи № 412/15966/2012 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_13, Дніпропетровської міської ради і управління Держкомзему м. Дніпропетровська у Дніпропетровській області (треті особи - Виконавчий комітет Жовтневої районної в м. Дніпропетровську ради і Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області) про визнання незаконним та скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні домоволодінням, зобовязання вчинити певні дії, визнання порушень добросусідства, відшкодування моральної шкоди та витрат, з якої також вбачається що між співвласниками домоволодіння по вул. Яснополянській, буд. 38 у м. Дніпрі (колишнє м. Дніпропетровськ) виник конфлікт з приводу користування майном. ОСОБА_13 вважає, що ОСОБА_7 має право користуватися загальним входом на подвіря та водоколонкою, як це було за життя ОСОБА_3

Також, у суді першої інстанції було допитано свідків ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які одностайно підтвердили напруженість у стосунках співвласників та наявність конфлікту між сторонами.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції, надавши оцінку доказів, що були надані суду сторонами та здобуті в ході розгляду справи, встановив, що позивачем доведено факт порушення її права користування належним на праві власності нерухомим майном та комунікаціями біля цього майна (водоколонкою, хвірткою, тощо) з боку відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, які чинять їй перешкоди щодо доступу до майна, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_2 перешкоди в користуванні власністю, а саме, 45/100 частинами домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, 38 та належними до будівлі комунікаціями (водопровід, інші комунікації), земельною ділянкою, що необхідна для обслуговування вказаної частини домоволодіння підлягають задоволенню.

При винесені рішення, суд першої інстанції також виходив з того, що встановленим є факт перешкод для позивачки у користуванні належним їй на праві власності нерухомим майном та комунікаціями біля цього майна (водоколонкою, хвірткою, тощо) і з боку відповідача ОСОБА_6, який наразі відбуває покарання за кримінальний злочин, оскільки позовні вимоги заявлені, в тому числі по періоду, коли він ще був на свободі (а.с. № 162звор. сторон. т. № 3, порядковий номер дії № 54 ).

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції у зазначеній частині позовних вимог є обґрунтованими, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, як не доведені та безпідставні, а рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог залишенню без змін.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання дотримуватися правил добросусідства, визнання частково недійсною інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобовязання дотримуватися правил добросусідства, визнання частково недійсною інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010р. суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Перед судом першої інстанції інших вимог, ніж ті що заявлені позивачем, з урахуванням уточнень, не заявлялось.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, повноваження суду апеляційної інстанції на дослідження нових доказів є обмеженим.

Під правилами добросусідства, відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України, розуміється те, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно із п. 6. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 (із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010р. № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» спори щодо додержання правил добросусідства, розглядаються судами відповідно до статей 103109 ЗК України і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Тобто, зобовязувати відповідачів дотримуватись правил добросусідства можливо лише в рамках розвязання спору про використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення.

Як убачається із позовних вимог та матеріалів справи, позивачем не заявлено позовні вимоги щодо способу використання земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння № 38 по вул. Яснополянській в м. Дніпрі (колишнє м. Дніпропетровськ), а ставиться питання про усунення перешкод у користуванні домоволодінням і земельною ділянкою, необхідною для його обслуговування, як її власністю.

Крім того, як встановлено судом на підставі тих доказів, що містяться в матеріалах справи, право власності на частину земельної ділянки під домоволодіння, що розташоване у м. Дніпрі (колишнє м. Дніпропетровськ) по вул. Яснополянській, буд. 38 було зареєстровано за покійним ОСОБА_16 На сьогоднішній день право власності в порядку спадкування на земельну ділянку під домоволодінням не набуто а ні позивачем (в межах її 45/100 частин), а ні відповідачами (в межах їх 55/100частин).

З урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, а саме, що позивачем не предявлено жодних позовних вимог про порушення її права користування, розпорядження або володіння земельною ділянкою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо зобовязання відповідачів дотримуватися правил добросусідства з ОСОБА_2, з підстав обрання позивачем невірного способу захисту її прав, як такий, що не передбачений ст. 16 ЦК України. А тому доводи апеляційної скарги у зазначеній частині підлягають відхиленню, як безпідставні.

Крім того, відмовляючи в цій частині позовних вимог, судом першої інстанції було враховано, що померлий ОСОБА_7 у 2013 році звертався до суду із вимогами до відповідачів та Дніпропетровської міської ради із вимогами про скасування державного акту на земельну ділянку, усунення перешкод у користуванні домоволодінням, визнання порушень добросусідства. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2013р.,залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.11.2013р. у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с. 7-17 т. 2).

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання частково недостовірною інформацію, внесену до акту про пожежу від 24.08.2010р., а саме, інформацію, надану ОСОБА_4 щодо: «назва обєкту» - безхазяйна будівля; «знищено пожежею» сміття; «власник майна» квартальний комітет сел. Лоцманський; «місце виникнення пожежі» сміття біля безхазяйної будівлі; пошкоджено дах безхазяйної будівлі на 5-10кв.м.; «причина пожежі» необережне поводження з вогнем невідомою особою, як таку, що не відповідає дійсним обставинам пожежі та внесена до акту саме ОСОБА_4 для того, щоб позбавити позивача права на отримання відшкодування шкоди, спричиненої пожежею.

Судом було встановлено, що 24.08.2010р. за адресою м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, буд. 38 сталася пожежа. З акту про пожежу, який складений комісією у складі інспектора ПЧ 1 ОСОБА_17, громадян ОСОБА_18 та ОСОБА_4, вбачається, що 24.08.2010р. о 20 год. 40 хв. виникла пожежа обєкта безхозної будівлі, розташованої за адресою: м. Дніпро (колишнє м. Дніпропетровськ), вул. Яснополянська, буд. 38. Власником будівлі в даному акті зазначений квартальний комітет сел. Лоцманський, місцем виникнення пожежі є сміття біля безхозної будівлі. Пожежу ліквідовано о 21 год. 25 хв., пожежею знищено сміття, пошкоджено дах безхозної будівлі на 5-10кв.м. Збитки відсутні. Причина пожежі - необережне поводження з вогнем невідомою особою (а.с. 14 т. 1).

Згідно повідомлення Жовтневого РВ ДДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.10.2014р. за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_19 було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 та попередня кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст.358 КК України (а.с. 106 т. 2).

Постановою Слідчого Шлома С.О. від 24.09.2014р. було призначено судову пожежно-технічну експертизу (а.с. 107 т. 2) та згідно висновку експерта НДЕКЦ ГУМВС у Дніпропетровській області від 28.11.2014р. № 70/30-78 (яким при дослідженні використані матеріали кримінального провадження, зокрема, акт пожежі, протоколи допитів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_10, які показали, що бачили як 24.08.2010р. о 16:00 год., перебуваючи на територій домоволодіння № 38, біля сараю сімї ОСОБА_2, ОСОБА_4 із сином ОСОБА_6, підпалюючи провід з резиновою ізоляцією біля задньої стінки сараю ОСОБА_2, підпалили сарай, в результаті чого почалася пожежа. Загорілося вікно сараю, дах, вигоріло друге вікно. ОСОБА_4 з сином пішли з місця підпалу. Пожежників ніхто не викликав. Того ж дня, о 20:30год. ця історія повторилася знову та сарай знову загорівся) осередком виникнення пожежі є ділянка територій, що примикає до будівлі розташованої за адресою: м. Дніпро ( колишнє м. Дніпропетровськ) , вул. Яснополянська, буд. 38. Найбільш вірогідною причиною виникнення пожежі є занесення джерела займання до осередку виникнення пожежі. Горіння могло виникнути за умов, викладених в матеріалах справи (а.с. 108-114 т. 2).

Позивач вважає, що акт від 24.08.2010р. містить недостовірну інформацію стосовно назви обєкту, власника обєкту, місця виникнення пожежі та інше, просять суд визнати частково недостовірною цю інформацію, як таку, що не відповідає дійсним обставинам пожежі та внесена до акту саме відповідачкою ОСОБА_4 для того, щоб позбавити позивача права на отримання відшкодування шкоди, спричиненої пожежею.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого Постановою КМУ від 26.12.2003р. № 2030, документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об'єкта, потерпілий.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що акт про пожежу складений за наслідками обстеження обєкту не має обов'язкового характеру, а лише фіксує певні обставини, та не може сам по собі, порушувати права та законні інтереси особи, оскільки не є актом нормативного характеру, а тому не може в судовому порядку визнаватися недійсним, та відповідно не може визнаватися недійсною інформація, яка в ньому міститься.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання частково недійсною інформації, внесеної до акту про пожежу від 24.08.2010р. є обґрунтованими з підстав обрання позивачем невірного способу захисту своїх прав, як такий, що не передбачений ст. 16 ЦК України. А тому, доводи апеляційної скарги у зазначеній частині підлягають відхиленню, як безпідставні.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вказаний акт може бути доказом у справі, оскільки є технічним документом, який фіксує у конкретному випадку факт пожежі.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційних скарг підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

ОСОБА_21