АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4090/16 Головуючий 1 інст. - Зуб Г.А.
Справа № 640/242/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Харківської міської ради

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року

за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи - Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

30 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 в період з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто день смерті ОСОБА_3

Визнати позивача спадкоємцем четвертою черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Харкові, та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1994 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстр. № 2-94-25164 на підставі розпорядження №19672 від 20.05.1994 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками в свідоцтві про народження записані: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_5

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30.03.2001 року ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав по відношенню до позивача.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 01 липня 2003 року № 164-13 ОСОБА_3 призначена його піклувальником.

Згідно з рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2004 року, ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав по відношенню до позивача.

З 2003 року позивач мешкав разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, де є зареєстрований .

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, та після її смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. Позивач є спадкоємцем четвертої черги після померлої ОСОБА_3, оскільки на момент відкриття спадщини він проживав разом з нею більш ніж 5 років, вони вели спільний побут, користувались одними речами, доглядали за квартирою, сплачували комунальні послуги, несли спільні витрати. Позивач є єдиним спадкоємцем, оскільки ОСОБА_3 не мала ні батьків, ні чоловіка, ні дітей. У встановлений законодавством строк позивач звернувся до Восьмої Харківської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і йому стало відомо, що у Дванадцятій Харківській Державній нотаріальній конторі 31.07.2015 року відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_3 Позивач разом з померлою ОСОБА_3 мали єдиний бюджет, вели сумісне господарство, ОСОБА_3 доглядала за позивачем, оскільки останній є інвалідом 1 групи, ніяких родичів у неї не було, після смерті саме позивач здійснив її поховання та здійснив всі необхідні ритуальні заходи.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, треті особи - Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто по день смерті ОСОБА_3

Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Харківська міська рада подала апеляційну скаргу,в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, звертав увагу суду апеляційної інстанції на ті обставини, що позивач не довів суду про проживання ним однією сім'єю зі спадкодавцем та не довів суду про відсутність інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень частини 2 статті 3 СК України, статей 1216-1218, 1222, 1224, 1258, 1264, 1270 ЦК України з врахуванням роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», статей 10, 11,59, 60, 256 ЦПК України та тих обставин, що оскільки ОСОБА_1 постійно мешкав з померлою ОСОБА_3 з січня 2004 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року він є спадкоємцем четвертої черги за законом.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено наявними письмовими доказами про те, що рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 01 липня 2003 року № 164-13 ОСОБА_3 призначена піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. З мотивувальної частини рішення вбачається, що на час прийняття рішення неповнолітній ОСОБА_1 проживав у ОСОБА_3, оскільки дитина залишилася без піклування батьків (а.с. 10).

З 05 серпня 2003 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 51).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 травня 1994 року, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належала на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 15).

Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 12 від 31серпня 2015 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрований і постійно проживає по АДРЕСА_1 (а.с 12).

Згідно з довідкою МСЕК Серія 10АА № 192415 ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з 25 жовтня 2013 року і потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 7).

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які позбавлені батьківських прав відносно нього, що вбачається з рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 01 липня 2003 року № 164-13 та рішення Києвського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2004 року (а.с. 8, 10, 11).

Відповідно до листа Адміністрації Київського району ХМР від 06.03.2012 року, ОСОБА_3 зверталась до Адміністрації Київського району ХМР з приводу вирішення питання щодо усиновлення позивача, але їй було роз'яснено звернутись до Київського районного суду м. Харкова з відповідною заявою (а.с. 82).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла (а.с. 9).

Таким чином, в розумінні частини 2 статті 3 СК України ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, вели спільний побут,користувалися речами один одного, меблями, посудом, які знаходяться у квартирі, доглядали за квартирою, спільно сплачували комунальні послуги.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо ненадання належних і допустимих доказів проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю, у розумінні частини 2 статті 3 СК України, починаючи з серпня 2003 року і по день смерті спадкодавця спростовується матеріалами справи.

21 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.42).

Відповідно до статті 1264 ЦК України позивач одержує право на спадкування за законом у четверту чергу.

Судом апеляційної інстанції перевірялися доводи ХМР щодо встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 та встановлення причетності ОСОБА_2 до спадкування після смерті ОСОБА_3

Зокрема, приймалися заходи щодо виклику у судове засідання ОСОБА_2, якою ІНФОРМАЦІЯ_2 року була подана заява до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини , але ж остання так і не з'явилася у судове засідання, судові повістки про виклик у засідання поверталися за закінченням терміну зберігання.

Апеляційний суд відповідно до частини 9 статті 74 ЦПК України викликав в суд ОСОБА_2 через оголошення у пресі, але ж остання так і не з'явилася у судове засідання.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2016 року

- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський