Номер провадження: 22-ц/785/4758/16
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

за участю: представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2016 року за скаргою стягувача ОСОБА_3 на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області Єрусланової Ольги Олександрівни, боржник ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

08 лютого 2016 року стягувач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтував наступними обставинами: постановою державного виконавця ВДВС ОВУЮ Єрусланової О.О. від 15 грудня 2015 року по виконавчому провадженню №46530031 виконавчий лист №509/5311/14, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 12 лютого 2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_6 на його користь 17384,52 грн., повернутий стягувачу. З цією постановою державного виконавця, яка була йому вручена 30 січня 2016 року, він не згоден, оскільки державний виконавець не виконала всіх передбачених законом заходів щодо повного та своєчасного виконання судового рішення. У постанові від 15 грудня 2015 року зазначено, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, кошти на банківських рахунках, боржник не отримує пенсію, місце роботи відсутнє. Однак державним виконавцем не виконано вимоги ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають те, що державний виконавець повинен звернути стягнення на частку боржника у майні, яким боржник володіє спільно з іншими особами. Боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, але державний виконавець відомості про це і наявність майна, зареєстрованого на ОСОБА_7 не перевірив та не визначив частку боржника у спільному майні подружжя, не провів опис майна боржника за місцем проживання. Згідно відомостей з ЄДРПОУ боржник зареєстрований підприємцем, але держаний виконавець цей факт не перевірив, не встановив місце здійснення боржником підприємницької діяльності, наявність доходів та майна, що використовується боржником у підприємницькій діяльності. Державний виконавець не вжив достатніх заходів для обмеження боржника у виїзді за межі України, оскільки згідно ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2015 року державний виконавець в судове засідання не з'явився та не надав доказів повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження і що він не сплачує борг. Начальник ВДВС на його скарги на дії державного виконавця не реагує.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. ст. 383 - 385 ЦПК України ст.ст. 47, 82 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову державного виконавця ВДВС ОРУЮ Єрусланової О.О. від 15 грудня 2015 року по виконавчому провадженню №46530041 та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження, у ході якого перевірити наявність у боржника майна, яким він володіє спільно з іншими особами, визначити частку боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, накласти на його частку арешт та звернути стягнення, а також перевірити доходи боржника від підприємницької діяльності та майно за місцем здійснення підприємницької діяльності, здійснити опис та арешт його майна та звернення на нього стягнення (а.с. 2-3).

Представник суб'єкта оскарження, державний виконавець ВДВС ОРУЮ Єрусланова О.О., проти задоволення скарги заперечувала і в своїх письмових поясненнях зазначала, що на виконанні у ВДВС Овідіопольського РУЮ перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документу, а саме: виконавчого листа № 509/5311/14 виданого 12.02.2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 17 384 грн. 52 коп. 17 лютого 2015 року державним виконавцем Мочернюком Денисом Степановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку за вих. № 03-1788 направлено сторонам та зроблено запити до реєструючих установ з метою перевірки майнового стану боржника. 16 березня 2015 року згідно акту приймання-передавання вищевказане виконавче провадження перейшло на виконання до державного виконавця Єрусланової О.О. Відповідно до відповіді КП «Овідіопольське РБТІ» за боржником нерухоме майно - відсутнє. Відповідно до відповіді відділу Держземагенства в Овідіопольському районі земельні ділянки за боржником на території Овідіопольського районі не зареєстровано. Відповідно до відповіді Центру № 5103 з обслуговування м. Іллічівськ та Овідіопольського району транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно електронної довідки з Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими угодами, про останнє місце роботи встановлено, що місце роботи у боржника відсутнє, пенсію боржник не отримує. Згідно електронної довідки з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація щодо боржника у вищевказаній базі - відсутня. Згідно електронної довідки з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними та/або фізичними особами - підприємцями встановлено, що у боржника є відкриті рахунки у банківських установах, а саме у ПАТ «А-Банк», кошти на арештованих рахунках, згідно відповідей з банку - відсутні. 29 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банку на виконання. В ході примусового виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно. 15 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ до проведення виконавчих дій, у вигляді примусовому приводу боржника до ВДВС Овідіопольського РУЮ на 28.05.2015 р. 02 червня 2015 року до ВДВС надійшли матеріали з Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо примусового приводу боржника, якими встановлено, за вищевказаною адресою боржник ОСОБА_6 не мешкає, за вказаною адресою мешкає колишня дружина боржника ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка повідомила, що нового місця мешкання боржника не знає, та ніякого зв'язку з ним не підтримує. Отже, боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не проживає, місце його проживання невідоме. 18 червня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області повторно направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_6 за межі України та повторний запит до ДРАЦС Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області щодо наявності реєстрації шлюбу у боржника ОСОБА_6 Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.06.2015 року по справі № 509/5311/14-ц відмовлено у задоволенні подання ВДВС ОРУЮ. Згідно відповіді ДРАЦС Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено запис № 337 від 17.08.1991 року про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. 13 листопада 2015 року до Овідіопольського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській області направлено подання про притягнення боржника ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Боржнику ОСОБА_6 виставлено підозру у скоєнні злочину передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України та відкрито кримінальне провадження № 0002982. Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржників - фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, інших відомостей у матеріалах виконавчого провадження щодо здійснення боржником підприємницької діяльності відсутні. Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено перевірка майнового стану подружжя та виділення частки спільного майна, так як у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а встановити майно яким він володіє спільно з іншими особами є неможливим, так як стороною за виконавчим провадженням є саме ОСОБА_6. Таким чином постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 15 грудня 2015 року винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» так як у попередньому виконавчому провадженні державний виконавець здійснив всі заходи примусового виконання рішення які передбачені вищевказаним Законом майновий стан боржника ОСОБА_6 перевірено в повному обсязі, застосовано захід примусового виконання рішення у вигляді звернення до суду з поданням про встановлення тимчасової заборони у праві виїзду за кордон, направлено подання до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 382 КК України, за яким відкрито кримінальне провадження № 0002982. За цих обставин державний виконавець просила суд скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення (а.с. 13-16).

Ухвалою суду першої інстанції у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 44-47)

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_3, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права (а.с. 51-53).

В запереченні на апеляційну скаргу представник Овідіопольського ВДВС Єрусланова О.О. просить скаргу відхилити у зв'язку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги стягувача ОСОБА_3, пояснення на апеляцію представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 383, 384 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

У п. 1 постанови №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця и іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у ВДВС Овідіопольського РУЮ перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документу, а саме: виконавчого листа № 509/5311/14 виданого 12.02.2015 року Овідіопольським районним судом Одеської області про: стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 17 384 грн. 52 коп.

Згідно копії виконавчого провадження 17 лютого 2015 року державним виконавцем Мочернюком Денисом Степановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку за вих. № 03-1788 направлено сторонам та зроблено запити до реєструючих установ з метою перевірки майнового стану боржника.

16 березня 2015 року згідно акту приймання-передавання вищевказане виконавче провадження перейшло на виконання до державного виконавця Єрусланової О.О. Відповідно до відповіді КП «Овідіопольське РБТІ» за боржником нерухоме майно - відсутнє. Відповідно до відповіді відділу Держземагенства в Овідіопольському районі земельні ділянки за боржником на території Овідіопольського району не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Центру № 5103 з обслуговування м. Іллічівськ та Овідіопольського району транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно електронної довідки з Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими угодами, про останнє місце роботи встановлено, що місце роботи у боржника відсутнє, пенсію боржник не отримує.

Згідно електронної довідки з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація щодо боржника у вищевказаній базі - відсутня. Згідно електронної довідки з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними та/або фізичними особами - підприємцями встановлено, що у боржника є відкриті рахунки у банківських установах, а саме у ПАТ «А-Банк», кошти на арештованих рахунках, згідно відповідей з банку - відсутні.

29 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банку на виконання. В ході примусового виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно.

15 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ до проведення виконавчих дій, у вигляді примусовому приводу боржника до ВДВС Овідіопольського РУЮ на 28.05.2015 р. 02 червня 2015 року до ВДВС надійшли матеріали з Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо примусового приводу боржника, якими встановлено, за вищевказаною адресою боржник ОСОБА_6 не мешкає, за вказаною адресою мешкає колишня дружина боржника ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка повідомила, що нового місця мешкання боржника не знає, та ніякого зв'язку з ним не підтримує. Отже, боржник за вказаною адресою у виконавчому документі не мешкає, місце його мешкання невідоме.

18 червня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області повторно направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_6 за межі України та повторний запит до ДРАЦС Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області щодо наявності реєстрації шлюбу у боржника ОСОБА_6 Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.06.2015 року по справі № 509/5311/14-ц відмовлено у задоволенні подання ВДВС ОРУЮ.

Згідно відповіді ДРАЦС Реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено запис № 337 від 17.08.1991 року про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

13 листопада 2015 року до Овідіопольського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській області направлено подання про притягнення боржника ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України. Боржнику ОСОБА_6 виставлено підозру у скоєнні злочину передбачену ст. 382 Кримінального кодексу України та відкрито кримінальне провадження № 0002982.

Згідно електронної відповіді Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржників - фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, інших відомостей у матеріалах виконавчого провадження щодо здійснення боржником підприємницької діяльності відсутні.

Відмовляючи у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві прийнята у відповідності до вимог закону та в межах повноважень державного виконавця.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Згідно із частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» . Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом першої інстанції не досліджувалось у судовому засіданні виконавче провадження з виконання виконавчого листа №509/5311/14, виданого 12.05.2015 р. Овідіопольским районним судом Одеської області.

Частинами 1 та 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У п. 4 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Як вбачається з матеріалів справи боржником у справі є ОСОБА_6, але він не приймав у часті у справі, що порушує його права.

Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку у майні, що визначається судом за подання державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_7, але державний виконавець не перевірив та не визначив частку боржника у спільному майні подружжя, не провів опис майна боржника за місцем проживання.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ боржник зареєстрований підприємцем, але держаний виконавець цей факт не перевірив, не встановив місце здійснення боржником підприємницької діяльності, наявність доходів та майна, що використовується боржником у підприємницькій діяльності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що рішення державного виконавця відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Тому ухвала суду першої інстанції у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п.3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік