АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/4885/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бугера О.В.
Провадження № 22-ц/790/5645/16 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: «договірні правовідносини»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна, про визнання прострочення кредитора, визнання договору позики виконаним та частково недійсним, розірвання договору іпотеки, скасування заборони відчуження, виключення запису з Державного реєстру обтяжень, витребування правовстановлюючих документів із чужого незаконного володіння, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом, в якому просили визнати прострочення кредитора за укладеним 28 жовтня 2015 року між ними та ОСОБА_4 договором позики, визнати вказаний договір таким, що виконаний позичальниками, визнати недійсними п.п. 4, 4.1, 4.2, 7, 11,12,16 договору позики, розірвати договір іпотеки, укладений 28 жовтня 2015 року між ними та ОСОБА_4, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, скасувати заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна, виключити запис з Державного реєстру іпотек, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 правовстановлюючі документи на зазначену квартиру.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було залишено без руху з підстав несплати судового збору, а ухвалою судді цього ж суду від 23 червня 2016 року - визнано неподаною та повернуто на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суддя виходив із того, що позовну заяву було подано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без дотримання вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, у встановлений ухвалою від 15 червня 2016 року строк позивачі недоліків не усунули, - судовий збір не сплатили, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України заява підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникам.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначеної норми особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексом порядку, в тому числі щодо форми та змісту позовної заяви, скарги, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам, викладеним у частині другій цієї статті.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК).

Залишаючи ухвалою від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без руху, суддя Жовтневого районного суду м. Харкова зазначив, що додані до позовної заяви квитанції про сплату судового збору раніше долучалися як підтвердження сплати судового збору до матеріалів цивільних справ № 644/3963/16-ц та № 644/2309/16-ц, судовий збір відповідними ухвалами суду не повертався, а тому надані квитанції не можуть бути прийняті в якості доказів належного виконання вимог, передбачених ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Як убачається із матеріалів справи, на виконання вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додані оригінали квитанцій про сплату судового збору у загальному розмірі 3 307 грн. 26 коп.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що квитанції про сплату судового збору фактично не були використані в інших справах, оскільки зустрічну позовну заяву у справі за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки останні не подавали в зв'язку із залишенням первісного позову без розгляду, а окремий позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, поданий ними до суду 25 квітня 2016 року, разом з квитанціями про сплату судового збору було повернуто заявникам.

Наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оригіналів банківських квитанцій про сплату судового збору свідчить про те, що ці квитанції не використовувались вказаними особами в якості доказів сплати судового збору в інших справах.

Зазначені обставини матеріалами справи не спростовуються, оскільки не містять процесуального документа, у разі ухваленням судом якого судовий збір не повертається.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху та її повернення, суддя на зазначені обставини уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді - скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді