РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/743/16-ц

Справа № 2/600/348/2016

12 вересня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що бабі ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) площею 2,00 га. в с.Глинна, Козівського району, на підставі сертифіката.

26 січня 2003 року ОСОБА_3 померла, заповіту не залишила.

Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода».

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 2,00 га. на території ОСОБА_2 сільської ради, належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ТР №0100055 від 27 вересня 1996 року.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому позовні вимоги уточнила, вказала, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР №0100055 виданий 03 жовтня 1996 року. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) площею 2,00 га. на території ОСОБА_2 сільської ради, Козівського району, на підставі сертифіката серії ТР №0100055 від 03 жовтня 1996 року, підтверджується інформацією про грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-2920/2-16 від 31 серпня 2016 року, копією сертифіката.

26 січня 2003 року ОСОБА_3 померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №114744 (а.с.2).

Сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №68 від 02 вересня 2016 року.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №345 від 20 липня 2016 року, ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 (а.с.3).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №538/01-16 від 20 липня 2016 року (а.с.4).

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1225, 1268, 1273 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР, Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай), площею 2,00 га. на території ОСОБА_2 сільської ради, Козівського району, належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката серії ТР №0100055 від 03 жовтня 1996 року, зареєстрований 03 жовтня 1996 року №55.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно