Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5712/16-ц
Провадження № 2/711/1787/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

18 листопада 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (в подальшому уточнений) до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7, Служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (Калініна) у м. Черкаси на підставі договору дарування. Вказує, що крім неї, у квартирі № 37 по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 у м. Черкаси зареєстровано шість осіб: ОСОБА_2 (рідна сестра) з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (племінниці), ОСОБА_5 (племінниця), ОСОБА_6 (мати), ОСОБА_7 (рідна сестра).

Відповідачі в даній квартирі не проживають більше двох років. Місце їхнього перебування позивачу невідоме. Їхніх особистих речей у квартирі немає.

В даний час позивач не працює, а тому у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має можливості оплачувати комунальні послуги, в тому числі і за відповідачів; не може вільно розпорядитися своєю власністю.

Таким чином, позивач просить суд усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі № 37 житлового будинку по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 в м.Черкаси.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та пояснила, що квартира № 37 по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 у м. Черкаси належить їй на підставі договору дарування. Вказує, що ОСОБА_2 є її сестрою. Всі відповідачі по справі були зареєстровані у вказаній квартирі з її згоди, але не проживали у ній, як до реєстрації так і після їхньої реєстрації. Особистих речей відповідачів у квартирі немає, оскільки вони проживать за кордоном і не збираються повертатися в Україну. ОСОБА_1 самостійно утримує житло, реєстрація у даній квартирі відповідачів створює суттєві перешкоди та незручності для позивача щодо реалізації свого права власності.

Відповідач ОСОБА_5, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, повторно в судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, були належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання справи рекомендованим листом, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи.

Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю- Дахновська Т.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_7 пояснила, що вона і ОСОБА_7 зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Калініна), 143/4 в м. Черкаси. Їй про відповідачів нічого не відомо, вона з ними не спілкується, а тому не заперечувала проти задоволення позову.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою позивача по підїзду. ОСОБА_6, ОСОБА_6 Зумрад та ОСОБА_7 проживають разом у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Калініна), 143/4 в м. Черкаси. Вказала, що ОСОБА_2, тобто відповідача по справі, вона не бачила приблизно 15 років. Зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що ОСОБА_2 з сім»єю проживає за межами України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою позивача по підїзду. Часто буває у неї в гостях, але жодного разу не бачила в квартирі ні відповідачів, ні їх речей. Крім того, вказала, що зі слів ОСОБА_6, - ОСОБА_2 з сім»єю не проживає у вказаній квартирі та перебуває за кордоном. Де саме проживає ОСОБА_2 з дітьми їй не відомо.

Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши доводи позивача, думку третіх осіб, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

в судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 19.01.2010, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 (зареєстровано в реєстрі за № 1-51), - квартира №37, по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 у м. Черкаси належить на праві приватної власності ОСОБА_1. Крім того, даний факт також підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного раєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №62108436 від 24.06.2016.

Відповідно до даних довідки № 1856 від 16.08.2014 та №5165 від 08.11.2016, виданої КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, у квартирі №37 по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 в м. Черкаси зареєстровано 7 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - (сестра), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - (племінниця), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - (племінниця), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 - (племінниця), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 - (мати), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (сестра).

За даними акту опитування сусідів №594 від 22.06.2016, посвідченого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Калиновий», встановлено, що ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_8 (Калініна), 143/4 в м. Черкаси фактично у даній квартирі не проживають з 2014 року по теперішній час.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт складання даного акту та його особистого підписання.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі, в т.ч. неповнолітні діти понад рік без поважних причин повністю втратили звязок з помешканням, їхні речі в квартирі відсутні, квартплату відповідач не сплачує, не займається утриманням нерухомого майна. Судом не встановлено жодних обставин щодо вчинення будь-якими особами, в т.ч. позивачем, перешкод відповідачам у користуванні ними житлом. Крім того, відсутні обєктивні дані вважати, що відповідачі не проживають в квартирі з поважних причин.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст.58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст.391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_8 (Калініна), 143/4 в м. Черкаси без поважних причин з 2004 року, залишивши помешкання добровільно, їхні особисті речі відсутні, комунальні послуги не сплачують, не приймають участі в утриманні житла. Відсутні будь-які належні, допустимі та переконливі докази про те, що позивач як власник квартири, вчиняє дії, направлені на перешкоджання відповідачеві користуватися житловими приміщеннями у вказаній квартирі. Отже, судом встановлено, що позивач не може користуватися своїми правами щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майно, оскільки відповідачі чинять йому відповідні перешкоди.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні позивач зазначила, що сплачені при подачі до суду даної позовної заяви, судовиі витрати, - вона залишає за собою.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, ст. 150 ЖК, ст.ст. 6, 15, 16, 316, 317, 319, 391, 321, 379, 383, 405, розд. ІІ гл.52 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 174, 209-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю квартирою №37, що по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 в м. Черкаси, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №37, що по вул. Нижня Горова (Калініна), 143/4 в м. Черкаси.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_11