Справа №611/841/16-ц
Провадження №2/611/406/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

16 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 19 жовтня 2016 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з погосподарськими спорудами, розташованого за адресою: вул. Шкільна, буд.91 с. Пригоже Барвінківського району Харківської області та земельних ділянок, наданих для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Як зазначає позивач, свідоцтва про право на частину спадщини, а саме: земельні ділянки, вона оформила у встановленому законом порядку. Проте приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області у видачі свідоцтва про право спадщини на житловий будинок було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

ОСОБА_1 посилаючись на те, що іншим шляхом отримати правовстановлюючий документ на будинок, а також оформити спадщину вона не має можливості, просила позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено ,ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла 19 жовтня 2013 року, згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №416661, виданого 22 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а. с. 18).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_3 підтверджується - свідоцтвом про народження, серії І -ЯГ №1679711, виданим 18 липня 1967 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І- ВЛ № 436787, виданим 06 вересня 1977 року Відділом РАЦС м. Ізюм Харківської області (а.с.8).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач має право на спадкування у першу чергу після померлої матері ОСОБА_2

Виконуючою обовязки державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку, що померлою ОСОБА_2 не було здійснено державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до запису у погосподарській книзі №14, особовий рахунок №0773-1, житловий будинок розташований за адресою: вул. Шкільна, буд.91 с. Пригоже Барвінківського району Харківської області числиться за ОСОБА_4 з 1963 року (а.с.19).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з наданої фотокопії свідоцтва про одруження, серії V-III №625659, виданого 09 липня 1967 року Пригожівським с/б РАЦС Барвінківського району Харківської області (а.с.13).

ОСОБА_4 помер 17 вересня 2000 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ №233925, виданим 16 вересня 2000 року Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області (а.с.4).

Відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 відбулося в період чинності ЦК УРСР від 18.07.1963 №1540-VI.

ОСОБА_2, спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_4 прийняла, на підставі п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 №1540-VI, відповідно якої визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказаний факт підтверджено довідкою Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.20).

Як розяснено у листі Вищого спеціалізованого суду від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Зважаючи на те, що в погосподарській книзі є запис про належність житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шкільна, буд.91 с. Пригоже Барвінківського району Харківської області, померлому ОСОБА_4, спадкоємцем якого є ОСОБА_2 та позивач прийняла спадщину після померлої матері, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті 19 жовтня 2013 року ОСОБА_2, право власності на житловий будинок, загальною площею 48,9 кв. м., (літ.А1), розташований за адресою: вул. Шкільна, буд.91 с. Пригоже Барвінківського району Харківської області, з погосподарськими спорудами: прибудова ( літ. а), сарай (літ. Б), вбиральня (літ. В), літня кухня (літ. Г), погріб (літ. Д), ворота (літ. N1), огорожа (літ. N2).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя Ю.А.Коптєв