НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4848/16
№ 2/183/2587/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернулася до відповідача з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, яка проживає з позивачем та продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом та до закінчення навчання.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3. Донька проживає з позивачем та на час звернення з позовом навчається в Державному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж» на 3 курсі означеного навчального закладу за денною формою навчання. Доходу позивача не достатньо для належного забезпечення доньки. Відповідач ухиляється від обов`язку забезпечувати дитину, допомоги в її утриманні не надає. Також відповідач не забезпечує іншу спільну дитину сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Вказала на те, що щоденно надає доньці грошові кошти в розмірі по 70 грн. на проїзд до місця навчання та назад, харчування. Також витрачає грошові кошти на утримання ОСОБА_4, який часто хворіє. Вказує на наявність у відповідача нерухомого майна та паю, від здачі в оренду якого останній отримує дохід в розмірі 1700 грн. на рік, наявність у відповідача у власності транспортного засобу.

Відповідач визнав позов частково та просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку. В обґрунтування заперечень проти розміру аліментів, визначених позивачем до стягнення вказував на те, що отримує дохід, значна частина якого йде на оплату комунальних послуг, ведення домашнього господарства, утримання транспортного засобу машини «Таврія» 1992 року випуску, погашення кредиту, отриманого в установі банку.

Третя особа в судовому засіданні підтримала вимоги позову, суду пояснила, що на даний час вона навчається та потребує допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає. Грошей, які вона отримує від матері не достатньо на проживання. Вона навчається, щоденно витрачає на проїзд до місця навчання із поверненням додому суму в розмірі по 50 грн. на день, витрачає на харчування приблизно 8 грн. на день. Графік навчання в неї з 08:00 до 14:00 15:00 год. Крім того, потребує коштів на придбання одягу та взуття. Грошей, які надає їй мати не достатньо для нормального забезпечення. Відповідач має можливість надавати допомогу, однак не надає її.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сторонами визнано, що ОСОБА_3 проживає з позивачем.

З довідки Державного вищого навчального закладу «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж» № 1290 від 25 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу. Термін навчання складає з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2018 року.

Відповідач має цивільні зобов`язання з повернення коштів, отриманих за кредитним договором, укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 4041,22 грн. станом на 02 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів на підтвердження негативного стану здоров`я відповідача та третьої особи суду не надано. Сторонами визнано факт відсутності хронічних захворювань у означених осіб. Також сторонами визнано факт отримання відповідачем доходу від передачі в оренду належної відповідачу земельної ділянки, потребу доньки в отриманні допомоги, що пов`язується із навчанням доньки відповідача.

Докази того, що третя особа працевлаштована, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання доньки та потребу доньки в отриманні допомоги, що пов`язана із продовженням навчання останньої в навчальному закладі.

Вирішуючи питання про вид та розмір допомоги суд виходить з того, що позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу).

Водночас, суд враховує при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, що проживає з позивачем та потребує матеріальної допомоги, заборгованість відповідача перед установою банку, внаслідок чого вважає за необхідне визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача у розмірі 1/6 частини. Також враховує і те, що доказів негативного стану здоров`я третьої особи суду не надано.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позову частково.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення третьою особою навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання освіти ОСОБА_3, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання третьої особи до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, внаслідок чого позов підлягає задоволенню з 29 серпня 2016 року.

Крім того, у відповідності до ст. 80, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривню 20 копійок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29 серпня 2016 року до закінчення навчання ОСОБА_3 в Державному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський транспортно-економічний коледж», а у разі продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, тобто до 31 серпня 2021 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 09 листопада 2016 року.

Суддя Д.О. Парфьонов