Єдиний унікальний номер 234/9994/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1537/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Канурної О.Д.,

суддів: Біляєвої О.М., Космачевської Т.В.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину цього майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину цього майна задоволено.

Визнано автомобіль SUBARU OUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов JF1BPELUA7G076651, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобілю SUBARU OUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов JF1BPELUA7G076651.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобілю SUBARU OUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов JF1BPELUA7G076651.

Залишено автомобіль SUBARU OUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, кузов JF1BPELUA7G076651, в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

З вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 і оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає вказане вище рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 4016 (а.с. 139).

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, представника відповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

28 липня 2015р. шлюб між ОСОБА_2А та ОСОБА_1 розірвано.

З довідки Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області № 9-12/11к - 6834 від 14.07.2015р. вбачається, що 19.07.2013р. за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль SUBARU OUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак АН1351II, кузов JF1BPELUA7G076651. Підставою для реєстрації стала довідка-рахунок AAB 05471 ТОВ "Автостандарт СВ" від 19.07.2013р.

Як вбачається із частини 1 статті 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною 1 статті 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як вбачається із частини 4 статті 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Частиною 5 вказаної вище статті передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя ( одного з них) до суду з таким позовом ( ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо отримання одним із подружжя грошової компенсації за належну йому частку у спільному майні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме визнати автомобіль SUBARU ОUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак АН1351II, кузов JF1BPELUA7G076651, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по ? частині вказаного вище автомобіля за кожним; автомобіль SUBARU ОUTBACK, 2006 року випуску, номерний знак АН1351II, кузов JF1BPELUA7G076651, залишити в спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що позов ОСОБА_1 не відповідає статті 119 ЦПК України, оскільки обовязково треба було вказати, як реалізувати своє право на ? частку спірного автомобіля, бо він є неподільним предметом, є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ухвали Краматорського міського суду від 13 липня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину цього майна. Позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України (а.с. 13).

Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В межах заявлених вимог суд першої інстанції розглянув вказану вище справу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він за свої особисті кошти, які були у нього до шлюбу, придбав вказаний вище автомобіль, який належить йому на праві приватної власності, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01.06.2011р. по 24.07.2015р. працювала обліковцем в ПАТ "НКМЗ", а ОСОБА_2 в період 01.06.2011р. по 01.08.2013р. начальником ділянки ПАТ "НКМЗ".

Згідно довідок про доходи у період з 2011р. по 01.08.2013р. ОСОБА_1 отримала дохід у сумі 50 262 грн. 65 коп., а ОСОБА_2 за той же період 134 995 грн. 15 коп.

На час придбання автомобілю SUBARU OUTBACK, а саме у липні 2013р. позивач і відповідач перебували у шлюбі, були працевлаштовані та мали офіційні джерела доходу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачка не надала доказів придбання спірного автомобіля, не була зареєстрована з ним у нього в квартирі, є безпідставними, оскільки реєстрація в квартирі ніяким чином не впливає на право спільної сумісної власності на автомобіль, який придбаний в період шлюбу. Частиною 1 статті 60 СК України передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, вважаться, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд не бере до уваги довідку ПриватБанку від 17.08.2016 року, оскільки відповідач ОСОБА_2 не довів, що депозит, який клався і знімався з рахунку під час шлюбу сторін, є особистим майном відповідача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: