АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Дніпро

09 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Лаченкової О.В.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк»,

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року про повернення позовної заяви по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В своїй позовній заяві просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором № 70/в від 24.07.2007 року в загальній сумі 176 086,47 дол. США, що за курсом НБУ на день виготовлення розрахунку становить 4 514 097,56 грн, звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та квартиру за адресою: м. Дніпропетровськ, вул..Барикадна, буд.11, кв.8,8б,8в, що належать на праві приватної власності ОСОБА_3, шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь якій особі-покупцю, за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку передбаченому ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року позовна заява визнана неподаною і повернута позивачеві.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить ухвалу судді скасувати, та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя районного суду виходив з того, що позовні вимоги є вимогами майнового характеру та ціна позову становить 4 514 097,56 грн. у звязку з чим судовий збір позивач повинен сплатити в сумі 67 711,46 грн., а фактично позивачем сплачено 1 378 грн., то позивачу слід доплатити 66 333,46 грн. та ухвала судді від 18 серпня 2016 року про залишення позову без руху для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання копії даної ухвали у звязку з наявними недоліками невиконана позивачем.

Крім того, судом обґрунтовано свої висновки тим, що розмір стягнутої суми за судовим рішенням значно менше (851862,65 грн.), ніж сума заборгованості в межах якої звертається стягнення на предмет іпотеки (4 514 097,56 грн.), а тому судовий збір повинен бути сплачений як за майновий спір.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України суд повертає позовну заяву у звязку з невиконанням вимог ухвали суду по усуненню недоліків позовної заяви.

Згідно п.7 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення».

Доводи апеляційної скарги про те, що даний спір є немайновим з посиланням на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони зводиться до неправильного тлумачення зазначених в постанові розяснень застосування законодавства до спірних правовідносин.

Пунктом 6 абзац 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Із вказаних розяснень постанови Пленуму ВССУ випливає, що ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна, тобто у разі невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, заставодержатель може звернутися до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, і якщо ціна позову визначається розміром виконання, тобто заявлена в межах суми стягнутої за рішенням суду, то ці позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року стягнуто заборгованість на момент винесення рішення, в той час як сума заборгованості в межах якої звертається стягнення на предмет іпотеки встановлена станом на 29 липня 2016 року, таким чином, ці вимоги відносяться до вимог майнового характеру і судовий збір сплачується відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», розмір якого судом першої інстанції визначено вірно.

Посилання апелянта на необґрунтованість ухвали судді першої інстанції про залишення позовної заяви без руху не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вона не є предметом оскарження за даним апеляційним провадженням.

Щодо тверджень апелянта стосовно обґрунтованості заявлених позовних вимог, то судова колегія вважає, що такі обставини не впливають на правильність рішення судді першої інстанції, оскільки не були підставою для повернення позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді про повернення позовної заяви у зв'язку з невиконанням ухвали судді про усунення недоліків позовної заяви постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і не має підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_4