№ 336/4487/16-ц
пр. № 2/336/2410/2016
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з невідповідністю її вимогам ЦПК України, несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 11.08.2016 року позивачеві було продовжено строк для усунення недоліків в частині сплати судового збору та надання платіжного документу на підтвердження сплати судового збору.

Так, як зазначалось судом статтею 2 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року встановлено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ст. 30 ч. 1 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вказує ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені.

Виходячи з вищевикладеного, судовий збір повинен бути сплачений або особисто позивачем або його належним представником, але у будь-якому випадку від імені позивача та за подання конкретного позову саме позивача, а не від імені представника та за подання позову, за яким позивачем є представник особи.

Оскільки позивачем судовий збір за подання позову не сплачувався, а у квитанції про сплату судового збору, наданій представником, зазначено, що судовий збір сплачений особисто ОСОБА_3 від свого імені за подання позовної заяви ОСОБА_3, тож ця квитанція не може бути врахована судом як доказ сплати судового збору за звернення до суду ОСОБА_1 з відповідним позовом.

Сплата судового збору представником по іншій цивільній справі за подання позову іншим позивачем також позбавляє суд у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, вирішити питання про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що у встановлений судом строк позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду, не усунуті.

Відповідно до ст. 121 ч. 2 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем недоліки у встановлений строк не усунуті, судовий збір за подання позовної заяви, з якою ОСОБА_1 звернулась до суду, позивачем не сплачений, що є підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав вважати неподаною та повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві негайно, а документи, додані до позовної заяви, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Дацюк

15.08.16