АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Перепелюк І.Б., Кулянди М.І.

за участю секретаря Окармус О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання вкладником банку та включення до списку вкладників, за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 червня 2016 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Пенсійний» №6055/370-12, відповідно до якого він вніс суму вкладу в розмірі 100 300 грн. із нарахуванням та виплатою процентів за ставкою 17,5 річних з 16.07.2012 року по 21.07.2013 року.

Вказував, що незважаючи на закінчення строку дії договору, відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не повернув належні йому кошти разом із нарахованими відсотками.

Оскільки у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» введено тимчасову адміністрацію, він 23 листопада 2015 року звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Чернявської О.С. із заявою про дострокове розірвання договору №6055/370-12, включення до реєстру вкладників та виплати належного відшкодування за вкладом.

Постановою Правління НБУ від 17 грудня 2015 року прийнято рішення

№22ц-1240/2016 рік Головуючий у 1 інстанції Войтун О.Б.

Категорія 19/27 Доповідач Чупікова В.В.

про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Разом з тим, із листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 24 грудня 2015 року йому стало відомо про те, що відомості відносно нього відсутні у базі даних вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Зазначав, що йому було відмовлено в отриманні гарантованої суми відшкодування та не було включено до реєстру вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

У зв'язку із вище викладеним, просив визнати його вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до договору №6055/370-12 від 16.07.2012р. про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний» в національній валюті в сумі 100 300 грн. з нарахованими на нього відсотками у сумі 17 552 грн. 50 коп. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити його до списків вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором №6055/370-12 з нарахованими на нього відсотками у сумі 17 552 грн. 50 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 вкладником АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до договору №6055/370-12 від 16.07.2012 року про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний» в національній валюті у сумі 100 300 грн. з нарахованими на нього відсотками у сумі 17 552,50 грн.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» включити ОСОБА_2 до списків вкладників ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором №6055/370-12 від 16.07.2012 року про банківський строковий вклад Ф&К «Пенсійний" в національній валюті у сумі 100 300 грн. з нарахованими на нього відсотками у сумі 17 552,50 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, провадження у справі закрити.

Вказує, що з урахуванням правил ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», включення до списків вкладників, які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами, можливе виключно щодо осіб, які є вкладниками на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. А як зазначено в позові, позивач на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку не був вкладником банку за зазначеним ним договором.

Посилається на те, що відсутність виписки за вкладним рахунком на суму 100 300 грн. дає підставу стверджувати, що позивачем не дотримано письмової форми договору банківського вкладу, а тому, згідно з ч.2 ст.1059 ЦК України, такий правочин є нікчемним.

Посилалися на те, що 28.07.2014 року відкрито кримінальне провадження №0000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відносно посадових осіб АТ «Банк Фінанси та Кредит», які зловживаючи своїм службовим положенням, володіючи доступом до бази даних банківської установи, в тому числі до рахунків клієнтів, за період з15.02. 2012 року по 25.07.2014 року, умисно шляхом внесення неправдивих відомостей у документи незаконно привласнювали кошти клієнтів банку.

А також звертає увагу на те, що постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16.02.2016 р. у справі № 21-4846а15 за позовом управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного О.В. про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, та постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України 15.06.2016 року за результатами розгляду справи № 826/20410/14 за позовом ОСОБА 8 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова С.І. про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, встановлено, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2012 року між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №21 було укладено договір № 6055/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К "Пенсійний" в національній валюті на суму 100 300 грн. Із нарахуванням та виплатою процентів заставкою 17,5% річних з 16.07.2012 року по 21.07.2013 року (а.с.7-9).

Відповідно до квитанції №9 від 16.07.2012 року позивачем були внесені грошові кошти у сумі 100 300 грн. на депозитний рахунок (а.с.10).

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленими законом, іншими нормативно - правовим актам у сфері банківської діяльності(банківським правилам) та звичаями ділового обороту(ст.1059 ЦК України).

За матеріалами справи встановлено, що на підтвердження позовних вимог позивач ОСОБА_2 надав договір № 6055/370-12 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К "Пенсійний" в національній валюті від 16.07.2012 року та квитанцію №9 від 16.07.2012 року про внесення на депозит 100300 грн.,яка відповідає вимогам п.2.9. глави 2 розділу ІУ Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174.

З огляду на викладене доводи апелянта про нікчемність договору банківського вкладу, укладеного з позивачем ОСОБА_2 не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до правової позиції, викладної у Постанові Верховного Суду України у справі №6-352 цс16, договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). З огляду на вищезазначене, суди дійшли помилкового висновку щодо спричинення шкоди діями працівника банку вкладнику, адже з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином, вчиненим його працівниками при виконанні їх посадових обов'язків.

З урахуванням наведеного доводи апелянта щодо відкриття кримінального провадження №0000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України відносно посадових осіб АТ «Банк Фінанси та Кредит» не дають підстав для скасування рішення сулу першої інстанції, так як банку заподіяно шкоди злочином, а не клієнту - позивачу ОСОБА_2

Частиною першою ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. на адресу позивача ОСОБА_2 надіслала лист від 24.12.2015 року (а.с.11-12) про те, що підставою для включення його до списків вкладників, щодо яких застосовується процедура виплати сум відшкодування, які гарантуються Фондом, є рішення суду про визнання його вкладником банку.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» визнано неплатоспроможним.

Постановою правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 відповідно до ст.77 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківську ліцензію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано та прийнято рішення про ліквідацію банку.

Відповідно до постанови виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015 року №230 розпочато процедуру ліквідації банку.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування відшкодування за вкладами, а також яким регулюються відносини між Фондом гарантування, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду гарантування щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з ч.8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону України, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог вкладників та кредиторів відбувається у особливому порядку, передбаченому зазначеним вище спеціальним законом з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст.52 Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

За таких обставин, у спорах, пов'язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі спори, зокрема, про банкрутство.

Банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури (ст.1 Закону).

Частиною 8 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Доводи апелянта про те, що дана справа відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.02.2016 року у справі № 21-4846а15 doc., Постанови Верховного суду України від 15.06.2016 року у справі №21-286а16 doc. підвідомча господарським судам України, колегією суддів не приймається до уваги з огляду на те, що вказані постанови не містить чіткого та беззаперечного правового висновку, який, відповідно до ст.111-28 ГПК України, ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суд першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.209,218, 308 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Заочне рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Чупікова В.В.

Судді Перепелюк І.Б.

Кулянди М.І.