Справа № 513/1079/15-ц
Провадження № 2/513/34/16
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

31 травня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

судді Смірнової І.О.

секретаря Коноваленко Т.М.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Сарата,

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

розірвання шлюбу та розподіл спільно набутого майна,

В С Т А Н О В И В :

26.08.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 12 жовтня 2008 року в Старосільській сільській раді Саратського району, Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу сторони дітей не мають. Розпад їх сімї виник через різні погляди на життя, через що в сімї часто виникали сварки. Крім того, відповідач зрадив позивачці. З 2013 року сторони перестали спільно проживати та після цього ніякі відносини не підтримують.

В 2009 році під час спільного шлюбного життя на загальні кошти сторони почали будувати будинок, загальною площею 100 кв.м., розташований по вулиці Пушкіна, 72 в смт. Сарата Одеської області. Будування будинку закінчилося в 2013 році. Правовстановлюючі документи на будинок оформили на відповідача, який на теперішній час проживає там з іншою жінкою.

На будівництво будинку, а саме придбання будівельних матеріалів, плату працівникам, сторонами було витрачено 660000 гривень.

Крім того, за час спільного шлюбного життя сторони придбали автомобіль «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 220000 гривень, яким на теперішній час користується відповідач.

Таким чином, загальна вартість спільно набутого майна за час перебування у шлюбі складає 880000 гривень.

Взаємної згоди про розподіл спільно набутого майна між ними не досягнуто. Тому позивачка вважає, що як дружина, у відповідності до закону, має право на 1/2 частину вказаного майна в сумі 440000 гривень, а саме 1/2 частину будинку вартістю 330000 гривень, та 1/2 частину автомобілю вартістю 110000 гривень.

На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд розділити майно, набуте за період шлюбу з відповідачем. Визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, розташованого по вулиці Пушкіна, 72 в смт. Сарата Одеської області. Зобовязавши відповідача компенсувати їй вартість 1/2 частини житлового будинку в сумі 330000 гривень. Визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобілю «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зобовязавши відповідача компенсувати їй вартість 1/2 частини автомобіля в сумі 110000 гривень.

Відповідач позов визнав частково, в частині розірвання шлюбу, пояснивши суду, що вказаний будинок ще недобудований, взагалі він будувався після того, як позивачка пішла від нього. Не погодився з вартістю будівельних матеріалов, вартістю будинку. Автомобіль «Вольво», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, їм ніколи не належав, він їм користувався з дозволу власника автомобіля, також оспорював вартість вказаного автомобілю.

Справа призначалась до слухання неодноразово.

У даному судовому засіданні відповідач просив суд задовольнити його заяву про роз'єднання позову про розірвання шлюбу та поділу сумісного нажитого майна, виділивши вимоги про розірвання шлюбу в окреме провадження, а також заяву ОСОБА_4 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не замовляє самостіні вимоги щодо предмету спору.

Крім того, просив суд викликати в якості свідків по справі про розподіл майна свідків, які можуть надати пояснення стосовно ступені готовності будинку на 2013 рік та на теперішній час. Не заперечував проти призначення судової будівельно - технічної експертизи.

Представник позивачки ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, просив суд призначити експертизу щодо оцінки спірного будинку, заперечував проти роз'єднання позовів, залучення до участі у справі третьої особи та виклику у судове засідання свідків.

Заслухавши сторони, вивчивши наданнні заяви, суд вважає, що вони підлягають задоволенню чатково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Суд вважає, що спільний розгляд позовів про розірвання шлюбу та розподілу спільно нажитого майна не ускладнює вирішення справи, тому їх роз'єднання в самостійні провадження задоволенню не підлягає.

У зв'язку з чим, не підлягає задоволенню заява ОСОБА_4 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Суд вважає, що заява відповідача про виклик свідків у судове засідання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-8, 10, 35, 126, 293 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви відповідача про роз'єднання позовів та заяви ОСОБА_4 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - відмовити.

Заяву відповідача про виклик у судове засідання свідків -задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Смірнова