Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., МазурЛ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про відшкодування судових витрат та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України про відшкодування судових витрат та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 16 березня 2012 року рішенням Київського районного суду м. Донецька вимоги ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про визнання дій незаконними було задоволено. Зазначав, що при поданні заяви до Київського районного суду м. Донецька він звертався за правовою допомогою за яку сплатив кошти у розмірі 6 608 грн.

Також вказував, що незаконними діями відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області йому завдано моральних страждань, які він оцінив у розмірі 5 000 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 6 608 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що достатніх доказів для підтвердження того факту, що позивач звертався до суду з відповідною заявою (скаргою) до відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, при цьому скористався послугами фахівця у галузі права, сплативши за його послуги суму коштів, позивачем не надано.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Л.М.Писана