УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 03 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фананси та Кредит» (далі - «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_4 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 були укладені договори № 91/3-13 та № 90/3-13 відповідно про банківські (строкові) вклади, згідно з умовами яких вони передали банку грошові кошти по 60 тис. грн кожен строком до 03 січня 2013 року, з нарахуванням та виплатою 22 % річних.

30 вересня 2015 року вони звернулися до відповідача з заявою про повернення їм грошових коштів та процентів за їхніми вкладами, на яку 05 листопада 2015 року отримали письмову відповідь від тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про те, що їхні грошові вимоги можуть бути задоволені у спосіб та відповідно до процедури, передбаченої чинним законодавством.

Враховуючи викладені обставини та те, що банк не виконав своїх зобов'язань, просили стягнути з останнього на їхню користь суми банківських вкладів за вказаними договорами по 77 648 грн, із яких: 60 тис. грн - сума вкладу, 17 648 грн - нараховані відсотки, кожному.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суми банківських вкладів за договорами від 03 січня 2013 року № 91/3-12 та № 90/3-12 по 77 648 грн, із яких: 60 тис. грн - сума вкладу, 17 648 грн - нараховані відсотки, кожному.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в задоволенні позову.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 530, 1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 16, 17, 27, 36, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що 17 грудня 2015 року прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому повернення вкладів позивачів здійснюється виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Апеляційний суд правильно врахував правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року № 6-2001 цс 15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, згідно з якою у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

За таких обставин оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, порядку збирання та надання суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта