Справа №690/399/16-ц
Провадження №2/690/190/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом, на квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, яка померла 10 листопада 2015 року посилаючись на те, що 10 листопада 2015 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилось майно квартира, яка розташована АДРЕСА_2. За життя ОСОБА_3, позивач була єдиною особою, яка постійно проживала разом з нею та доглядала її, у звязку з чим ОСОБА_3, перебуваючи в палаті інтенсивної терапії, 04 листопада 2015 року склала на імя позивача заповіт. Після смерті ОСОБА_3 позивач, як єдина близька людина поховала її за власні кошти. 16 листопада 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, і відповідно до діючого законодавства вважається такою, що фактично прийняла спадщину. По сьогоднішній день вона здійснює догляд за спадковим майном та утримує його. У червні 2016 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В звязку з тим, що є єдиним спадкоємцем як за заповітом так і за законом, адже інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає. Під час підготовки документів на видачу свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що в позивача немає на руках оригіналу свідоцтва про право на спадщину, за яким ОСОБА_3 свого часу отримала квартиру АДРЕСА_1. В звязку з чим, нотаріус видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій розяснила, що у відповідності до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Юридичний аналіз правовстановлюючого документу виявив відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця ОСОБА_3, а саме не подано оригінал свідоцтва про право на спадщину на квартиру або витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Нотаріусом було розяснено, що позивач має право звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно попередньо подавши оголошення в газету про визнання копії правовстановлюючого документа недійсним в звязку з його втратою, так як за життя ОСОБА_3 загубила оригінал свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 від 06 липня 2004 року. А тому за таких обставин позивач і змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Представник відповідача позов не визнав, оскільки вважає посвідчений головним лікарем Ватутінської міської лікарні Черкаської області заповіт померлої ОСОБА_3 є нікчемним в силу ч.1 ст.1257 ЦК України, так як складений з порушенням вимог щодо його посвідчення передбаченими ч.4 ст.1247, ч.8 ст. 1252 ЦК України та Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі. За таких обставин позивач не набула права на спадщину на підставі заповіту. Окрім цього в постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі закону нотаріус посилається на .п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку, яка регулює порядок видачі свідоцтва на прийняття спадщини за законом, а не за заповітом. Вказуючи у позові про постійне проживання зі спадкодавцем до її смерті, позивач не надала жодних доказів на підтвердження цієї обставини.

Суд заслухавши сторони та вивчивши письмові докази, вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені.

Відповідно до ст.ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10 листопада 2015 року померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті залишилось майно квартира, яка розташована АДРЕСА_2. Право власності якої на дану квартиру стверджується копіями свідоцтва про право власності на житло та свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.7-9).

ОСОБА_3, 04 листопада 2015 року склала на імя позивача заповіт, посвідчений головним лікарем Ватутінської міської лікарні Черкаської області (а.с.14).

16 листопада 2015 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини (а.с.12) і фактично прийняла спадщину, оскільки інших спадкоємців немає. На даний час позивач утримує спадкове майно, сплачує необхідні платежі.

Під час підготовки документів на видачу свідоцтва про право на спадщину, виявилось, що в позивача немає оригіналу свідоцтва про право на спадщину, за яким ОСОБА_3 свого часу отримала у власність квартиру АДРЕСА_1. В звязку з чим, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.16).

В судовому засіданні встановлено, позивач є єдиною особою, що звернулася із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає, спадщина не може бути визнана відумерлою так як в наявності є заведена спадкова справа, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.13), отже лише за позивачем можливо юридично закріпити право власності на квартиру АДРЕСА_3.

У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодеку , він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

А тому враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити. Та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, що за життя належала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 10 листопада 2015 року.

На підставі ст.328, 1216, 1217, 1218, 1268, 1297 ЦК України, та керуючись ст. 3, 10, 15, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_4, що за життя належала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 10 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.А.Здоровило