Справа №751/9424/16-ц
Провадження №2/751/1402/16
Рішення

Іменем України

18 листопада 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС України в Чернігівській області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області про повернення грошових коштів, отриманих без достатніх правових підстав, -

встановив:

27 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь 25561,54 грн., сплачених ним по договору № 3001 від 21.03.2012 року, який є неукладеним.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки № 3001 від 21.03.2012 року, за яким міська рада нібито передала йому в оренду земельну ділянку загальною площею 117 кв.м. з орендною платою 12299,60 грн. на рік з цільовим призначенням обслуговування належного йому на праві приватної власності вбудованого у багатоквартирний житловий будинок нежитлового приміщення (магазин) площею 279,2 кв.м. та підвалу площею 119,4 кв.м. за адресою м. Чернігів, вул. Комсомольська, 57. Пояснює, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2015 року по справі № 751/8024/15-ц вказаний вище договір оренди визнано недійсним, проте рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року по цій справі рішення суду першої інстанції скасовано та у позові відмовлено лише на тій підставі, що не можна визнавати недійсним договір, який був неукладений, оскільки договір оренди не пройшов державну реєстрацію, з якою закон повязує факт його укладення.

Пояснює, що на підставі договору оренди № 3001 від 21.03.2012 року він помісячно сплачував орендну плату, в цілому за весь час з 21.03.2012 року по червень 2015 року він сплатив орендну плату в сумі 43677,85 грн., у відповідності до вимог Розділу ХІІ Податкового кодексу України. Зазначає, що після вступу в законну силу рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року ДПІ у м. Чернігові на виконання вказаного рішення та на підставі його заяв 08.07.2016 року повернуто самостійно 17840,71 грн. та додатково ще 275,60 грн. зараховано в рахунок його зобовязання по сплаті єдиного податку за травень 2016 року згідно його заяви від 11.05.2016 року. Отже всього ДПІ у м. Чернігові повернуто 18116,31 грн., залишок, що підлягає поверненню, становить 25561,54 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у письмових запереченнях (а.с. 47-48).

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 38-39).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 березня 2012 року між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки № 3001, згідно якого останньому передано в довгострокове платне користування земельну ділянку в м. Чернігові по вул. Комсомольській, 57 для експлуатації магазину з підвалом, загальною площею 0,0117 га, строком до 28.02.2019 року.) (а.с. 5-6).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2015 року по справі № 751/8024/15-ц вказаний договір оренди земельної ділянки № 3001 від 21.03.2012 року визнано недійсним. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22.02.2016 року по цій справі рішення суду першої інстанції скасовано та у позові відмовлено у звязку з відсутністю підстав для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним, зважаючи на те, що він не був зареєстрований у встановленому порядку, а тому не є вчиненим (а.с. 11).

Згідно довідки ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.02.2016 року ОСОБА_5 в період 01.01.2012 року 31.12.2015 року сплачено орендної плати на загальну суму 43677,85 грн. (а.с. 4).

ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області було повернуто ОСОБА_5 частину суми сплаченої орендної плати в розмірі 18116,31 грн., що вбачається з наданої позивачем виписки по банківським карткам (а.с. 13) і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Враховуючи, що судовим рішенням встановлено факт неукладеності договору оренди земельної ділянки № 3001 від 21.03.2012 року, а тому неповернута частина сплаченої орендної плати на рахунок ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області за вказаним договором в сумі 25561,54 грн. (43677,85 грн. - 18116,31 грн. = 25561,54 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_5.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області на користь позивача ОСОБА_5 підлягають стягненню понесені документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_5 25561 (двадцять пять тисяч пятсот шістдесят одну) грн. 54 коп., сплачених по договору № 3001 від 21.03.2012 року, який є неукладеним.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко