Справа №577/3858/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1717/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

24 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2016 року про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Державного підприємства « СЕТАМ », треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма « РТВ СЕРВІС », Публічне акціонерне товариство « ОСОБА_4 Аваль » про визнання незаконними дій відповідачів та припинення реалізації 26/100 частини нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з даним позовом в якому просив: визнати незаконними дії Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Сумській області та Державного підприємства « СЕТАМ » ( далі - Відділ та ДП ) щодо реалізації з електронних торгів частини магазину « Садко » площею 133 кв.м., розташованого на пл. Конотопських дивізій, 18 у м. Конотоп Сумської області, зобовязавши відповідачів припинити його подальшу реалізацію.

20 вересня 2016 року позивач звернувся до цього ж суду з заявою про забезпечення позову, просив зобовязати Відділ та ДП « СЕТАМ » зазначити у характеристиці магазину те, що реалізується 74/100 частини від загальної площі 504 кв.м. спірного нерухомого майна.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Зобовязано Відділ та ДП « СЕТАМ » при проведення електронних торгів будівлі магазину « Садко » в м. Конотопі по пл. Конотопських дивізій, 18, загальною площею 504,5 кв.м., що на 133 кв.м., що становить 26/100 частини від усієї будівлі, відсутня державна реєстрація права власності.

В апеляційній скарзі та уточненні до неї Відділ, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального права, просить її скасувати, постановивши нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказує на те, що згідно інформаційної довідки з Реєстру права власності на нерухоме майно будівля магазину «Садко» належить на праві власності боржнику ТОВ фірма « РТВ Сервіс » ( далі ТОВ ), має загальну площу 504 кв.м., в тому числі і спірна частина, площею 133 кв.м. Зазначає, що Законом України « Про виконавче провадження » та Порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, в редакції яка діяла на час проведення електронних торгів, ані державний виконавець, ані ДП не були наділеним повноваженнями вносити зміни до інформації про лот після передачі його на реалізацію.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2) 3) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу реалізації з електронних торгів частини магазину « Садко », площею 133 кв.м., розташованого на пл. Конотопських дивізій, 18 в м. Конотоп Сумської області. Позивач просив суд зобовязати Відділ припинити її подальшу реалізацію.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06 червня 2007 року ТОВ фірма « РТВ сервіс » придбало в ЗАТ « Госпрозахунок Трейд » будівлю магазину « Садко », що знаходить під №18 на площі Конотопських дивізій в м. Конотопі, загальною площею 399,4 кв.м. ( а.с. 20 ).

07 березня 2008 року вказане нежитлове приміщення в рахунок забезпечення виконання ТОВ свого зобовязання за кредитними договорами №012/110/122 від 06 березня 2008 року №010/110/123 від 06 березня 2008 року передано в іпотеку ПАТ « ОСОБА_4 Аваль » ( а.с. 26-27 ).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 лютого 2011 року затверджено мирову угоду між ПАТ « ОСОБА_4 Аваль » та ТОВ, ОСОБА_5 23 вересня 2011 року судом для примусового виконання даної ухвали видано виконавчий лист ( а.с. 31-33 ).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 06 жовтня 2014 року, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на 26/100 частин магазину « Садко » - прибудови площею 133 кв.м. відмовлено ( а.с. 3442 ).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВ, Конотопського МБТІ про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності ТОВ на 26/100 частин магазину «Садко» відмовлено за необґрунтованістю ( а.с. 45 ).

02 вересня 2016 року опубліковано повідомлення про проведення електронних торгів будівлі магазину « Садко » за адресою: Сумська область, м. Конотоп, пл. Конотопських дивізій, 18, загальною площею 504, 5 кв.м. ( а.с. 18 ).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується :

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову » від 22 грудня 2006 року №9 розяснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК).

Частиною 4 ст. 151 ЦПК України встановлено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

З матеріалів справи слідує, що ухвала про забезпечення позову була постановлена судом до відкриття провадження по справі, що суперечить приписам вказаних норм.

Також, з розяснень наданих у пунктах 4 та 7 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Оскаржувана ухвала взагалі не містить мотивів, з яких місцевий суд дійшов до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобовязання Відділу та ДП при проведенні електронних торгів спірного вказати, що на 133 кв.м. 26/100 частини від цієї будівлі, відсутня державна реєстрація права власності.

Окрім того, постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично вирішені позовні вимоги ОСОБА_3 щодо оскарження дій Відділу та ДП з реалізації 26/100 частину будівлі магазину « Садко », що є неприпустимим.

Слід зазначити також, що відповідно до положень Закону України « Про виконавче провадження » та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5 ( в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ), ані державний виконавець, ані ДП не уповноважені вносити зміни до інформації про лот після передачі його на реалізацію.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалене тільки у відповідності до заявлених вимог. А відтак, конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3 посилався на те, що реалізація спірного нежитлового приміщення, загальною площею 504,5 кв.м. позбавить його права власності на 133 кв.м. прибудови, яка була здійснена за його рахунок та не належить боржнику - ТОВ.

Заява про забезпечення позову була мотивована розміщенням на сайті ДП інформації про проведення електронних торгів в тому числі належної позивачу частки будівлі магазину.

Згідно протоколу №200149 проведення електронних торгів від 24 вересня 2016 року, електронні торги з реалізації будівлі магазину « Садко » не відбулись в звязку з відсутністю допущених учасників торгів ( а.с. 47 ).

26 вересня 2016 року Відділом на адресу Сумській філії ДП направлено лист про зняття з реалізації лоту №169640, а саме будівлі магазину « Садко », в звязку з закінченням терміну реалізації ( а.с. 46 ).

За таких обставин, оскільки спірне нерухому майно знято з реалізації, тому на даний час обставини на які посилався ОСОБА_3, як на підставу для забезпечення позову перестали існувати.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. У відповідності до п. 2) ч. 1 ст. 312 ЦПК України, належить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобовязання Відділу та ДП зазначити в характеристиці те, що реалізується 74/100 частити від загальної площі 504,5 кв.м.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Головного територіального управління юстиції у Сумській області ( юридичній особі, яка провела оплату судового збору за підпорядкований підрозділ ) необхідно стягнути 1378 грн. 00 коп. судового збору за апеляційний перегляд ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2016 року в даній справі скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Головного територіального управління юстиції у Сумській області 1378 гривень 00 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :