Справа № 373/1543/15-ц Головуючий у І інстанції Колодко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/4620/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 29.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 травня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 моторолером «VIPER», без номерного знаку, пасажиркою якого була ОСОБА_3, унаслідок чого їм було завдано тілесні ушкодження, а моторолер отримав механічні пошкодження. Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 6 травня 2015 року встановлена вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». ОСОБА_2 вказував про те, що майнова шкода, завдана внаслідок ДТП, становить 5211,80 грн., шкода, завдана ушкодженням його здоровя, становить 1425,08 грн., а моральна шкода у розмірі 15000,00 грн.. ОСОБА_3 зазначала про те, що шкода, завдана ушкодженням її здоровя, складає 883,46 грн., а моральна шкода у розмірі 10000,00 грн.. 12 травня 2015 року ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у звязку з пропуском річного строку для звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Вважав таку відмову незаконною. У звязку з цим та з урахуванням зменшення позовних вимог ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» на свою користь 6638,88 грн., з яких: шкода, завдана його майну, у розмірі 5211,80 грн., шкода, завдана ушкодженням здоровя, у розмірі 1425,08 грн., моральна шкода у розмірі 7,29 грн., стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у розмірі 14928,71 грн.. ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» на свою користь шкоду, завдану ушкодженням здоровя, у розмірі 883,46 грн., моральну шкоду у розмірі 44,17 грн. та стягнути з ОСОБА_4 С.В. на її користь моральну шкоду у розмірі 9955,83 грн..

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 6636,88 грн., яка складається: з розміру шкоди, завданої майну 5211,80 грн. та розміру шкоди, завданої ушкодженням здоровя 1425,08 грн., 71,29 грн. моральної шкоди та 1837,20 грн. судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 883,46 грн. у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя, 44,17 грн. моральної шкоди та 243,60 грн. судових витрат, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 5000,00 грн. моральної шкоди, у решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 01 березня 2016 року рішення міськрайонного суду у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» про відшкодування завданої шкоди скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення апеляційного суду Київської області від 01 березня 2016 року у частині позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволені позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд не звернув увагу на ст. 37 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідно до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має сплатити страхове відшкодування, а строк звернення до страховика позивачами пропущено з поважних причин.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 11 травня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302», номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 моторолером «VIPER», без номерного знаку, пасажиркою якого була ОСОБА_3, унаслідок чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження, а моторолер отримав механічні пошкодження.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року встановлена вина ОСОБА_4 у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС».

12 травня 2015 року ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у звязку з пропуском річного строку звернення до страховика із заявою про таку виплату.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Враховуючи викладене особою, відповідальною за завдані збитки у даній справі в межах передбачених договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, є ОСОБА_5 «Страхова група «ТАС», як страховик, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність винного у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої пп. а п. 41.1 ст. 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 33 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено зобовязання учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду. У разі невиконання цього обовязку страхувальник позбавляється права на відшкодування шкоди страховиком за його винні дії у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК (постанова Верховного ОСОБА_1 України від 24 грудня 2010 р. у справі № 6-1цс10).

Як вбачається з матеріалів справи ні страхувальник ОСОБА_6, ні водій ОСОБА_4 не подав страховику письмове повідомлення про настання вказаної ДТП.

З матеріалів страхової справи встановлено, що ОСОБА_2 20.06.2014 року звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того з матеріалів страхової справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «СГ «ТАС» не зверталися з заявами про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до матеріалів страхової справи, власником моторолера «VIPER», без номерного знаку є ОСОБА_7.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не звернув уваги на те, що власником майна є ОСОБА_7, а позивачі та ОСОБА_7 протягом року не звернулись до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування щодо шкоди заподіяної майну, у звязку з цим відмова страхової компанії у здійсненні виплати є правомірна. А також не звернув уваги на те, що позивачі не використали свого права на звернення до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування щодо шкоди здоровю, протягом трьох років з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, колегія судів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «СГ «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди не підлягаю задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду в частині задоволення позовних вимог до ПАТ «СГ «ТАС» не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: