_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3831/16-ц
Провадження № 2/520/2811/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", ОСОБА_3, про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва, суд, -

в с т а н о в и в :

06.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить скасувати розпорядження органу приватизації № 111182 від 26.01.1998 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, про приватизацію квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 29.01.1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів за № 111182 на квартиру АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що його покійна донька ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу у 1990 році, а його внук ОСОБА_3 з дня народження - 1992 року, не проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, та взагалі весь час проживають аз межам України. У зв'язку із чим позивач вважає приватизацію квартири, здійснену на трьох осіб незаконною, тому змушений звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 міського господарства Одеської міської ради та Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла" ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, та пояснила, що приватизація квартири була здійснена у відповідності до чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши учасників справи, які з'явилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 26.01.1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації № 111182 від 26.01.1998 року, видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено право спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1. Свідоцтво зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 15-4785 /а.с. 5/.

Судом також досліджено розпорядження органу приватизації № 111182 від 26.01.1998 року, на підставі якого 26.01.1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло /а.с. 4/.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Судом досліджено довідку про склад сімї наймача окремої квартири АДРЕСА_1, з якої слідує, що на момент приватизації квартири, у ній були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 /з 31.03.1989 року/, ОСОБА_4 /з 20.06.1990 року/, ОСОБА_3 /з 1994 року/ (а.с. 34).

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком матері відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме ОСОБА_4, яка 13.02.2000 року померла. Таким чином, позивач ОСОБА_1 є дідусем відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини підтверджуються відповідними свідоцтвами /а.с. 6, 8-9/.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 17.05.2016 року, судом отримано та досліджено заяву ОСОБА_1 від 22.12.1997 року, адресовану керівнику органу приватизації, з проханням оформити передачу квартири в рівних долях. Уповноваженим власником квартири визначений ОСОБА_1 Судом встановлено, що заява містить два підписи повнолітніх членів сімї: ОСОБА_1 та ОСОБА_4В./а.с. 33/.

У ході розгляду справи сторона позивача постійно підкреслювала, що донька позивача ОСОБА_4 після одруження у 90х роках виїхала за межі України, де народила сина, та у квартирі з того часу ані ОСОБА_4, ані ОСОБА_3 не проживали, а тому ОСОБА_4 була позбавлена у 1997 році можливості особисто підписати заяву до органу приватизації.

На підтвердження пояснень сторони позивача щодо відсутності ОСОБА_4 на території країни під час приватизації квартири, представник позивача посилалася на лист ДПС України від 27.09.2016 року, в якому повідомлено, що ОСОБА_4 19.08.1995 року виїхала із України, та 03.01.1999 року вїхала до України. Суд критично оцінює вказаний лист, оскільки, тимчасова відсутність ОСОБА_4 за місцем постійного мешкання у розумінні положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не позбавляє особу права на приватизацію. При цьому суд зазначає, що заява ОСОБА_1 від 22.12.1997 року, адресована керівнику органу приватизації, з проханням оформити передачу квартири в рівних долях йому та ОСОБА_4 написана безпосередньо позивачем, що не оспорювалося стороною позивача у ході розгляду справи. А пояснення сторони позивача щодо фальсифікації підпису ОСОБА_4 у заяві на приватизацію квартири суд вважає такими, що не доведені, в зв'язку з чим не заслуговують на увагу. Так як у ході розгляду справи судом було розяснено сторонам можливість призначення почеркознавчої експертизи, проте сторона позивача категорично відмовилась проти експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, так необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 345 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства "Міське агентство з приватизації житла", ОСОБА_3, про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.