У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ГримичМ.К., розглянувши касаційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи:

ЛКП «Хуторівка», ОСОБА_3, про демонтаж самочинно збудованої споруди на прибудинковій території,

в с т а н о в и в:

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачем на прибудинковій території будинку № 10 по

вул. Зубрівській у м. Львові самочинно встановлена тимчасова споруда (вагончик) розміром 4х2 м без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування та без відповідної правовстановлюючої документації на земельну ділянку.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації відповідача зобов'язано до 10 травня 2015 року відповідача зобов'язано демонтувати встановлену споруду (вагончик) розміром

4х2 м, однак відповідач самочинно встановлену споруду не демонтував.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року, у задоволенні позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції

з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив з того, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню вимоги ст. 376 ЦК України, оскільки влаштована тимчасова конструкція (вагончик) не є нерухомим майном та розташована на земельній ділянці, яка на законних підставах перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2016 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи:

ЛКП «Хуторівка», ОСОБА_3, про демонтаж самочинно збудованої споруди на прибудинковій території, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич