Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/703/16-ц

28.09.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., при секретарі с/з ОСОБА_1, з участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Біласовицької сільської ради, Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну частку( пай),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Біласовицької сільської ради, Воловецької державної нотаріальної контори про визнання права власності на земельну частку( пай) в порядку спадкування, площею 1,15 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЗК №0079159.

Свою заяву мотивувала тим, що 25.03.2000 року померла її свекруха ОСОБА_3 Після її смерті спадкоємцем за законом був її син ОСОБА_4, який є чоловіком позивача. ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину, однак своїх спадкових прав на майно не оформив. 02.01.2014 року ОСОБА_4 також помер і після його смерті відкридася спадщина на належне йому майно. Позивач після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача -державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, справу розглянути на розсуд суду.

Представник Біласовицької сільської ради - сільський голова ОСОБА_6 в суд також не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує.

Заслухавши та обміркувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0079159 виданого 18.06.1997 року, право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності колгоспу "Латориця" розміром 1,15 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), набула ОСОБА_3 на підставі рішення Воловецької райдержадміністрації від 18.06.1997 р. № 350 ( а.с.6 ).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №170368, ОСОБА_3 померла 25.03.2000 року (а.с.14).

З свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії ЯШ №498091 від 25.06.1952 року видно, що його матірю є ОСОБА_3 ( а.с.16 ) і відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, який діяв на час виникнення даних правовідносин, він є спадкоємцем першої черги за законом всього рухомого та нерухомого спадкового майна померлої ОСОБА_3, в тому числі і сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0079159.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є також її дочка ОСОБА_7, яка відмовилася від своєї чатки в спадщині на користь позивача, підтвердженняи чого є заява ОСОБА_7 ( а.с. 7 ).

З матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину, однак своїх спадкових прав прав на майно не оформив.

ОСОБА_4 помер 02.01.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №166206 від 03.01.2014 року (а.с.15), спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина та позивач по справі ОСОБА_2

Відповідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності - особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, дружина спадкодавця має право на спадкування за законом у першу чергу.

Позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем у спадковому будинку вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини. Позивач наміру відмовлятися від спадщини немає.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, на час смерті спадкодавця проживала разом з ним.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Як вбачається із постанови державного натаріуса ОСОБА_5 від 18.04.2016 року (а.с. 4-5) позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено.

Згідно абзацу 2 і 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємцям, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тому суд вважає, що слід визнати право власності ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 1,15 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЗК №0079159.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 1,15 га., розташованої на території Біласовицької сільської ради Воловецького району, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЗК №0079159 виданого 18.06.1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.