Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Красновій І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Десята Київська нотаріальна контора про зменшення розміру обов'язкової частки у спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 третя особа Десята Київська нотаріальна контора про зменшення розміру обов'язкової частки у спадкування та визнання права власності в порядку спадкування. Просить суд зменшити розмір обв»язкової частки у спадщині спадкоємця ОСОБА_2 з ? частки до 1/25 частки квартири, що знаходиться за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на 24/25 частини квартири, що знаходиться за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2015 року сплив термін подання заяви на отримання спадщини. Нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори у встановлений законом термін було зареєстровано два спадкоємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2. На підставі заповіту позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3. До складу спадщини входить квартира, що знаходиться за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1. Позивачу, як спадкоємцю за заповітом належить ? частка спадщини та ОСОБА_2, як спадкоємцю, що має право на обов'язкову частку у спадщині належить ? частка у спадщині. З таким розподілом часток позивач не погоджується, у зв'язку з тим, що близько п'ятнадцяти років позивач з спадкодавцем проживали разом, мали повноцінний спільний побут, проводили разом свята, їздили на лікування в санаторії. Коли спадкодавець помер родина позивача займалась похороном, сплачувала всі необхідні платежі. Також після смерті ОСОБА_3 позивач сплачувала комунальні платежі за комунальні послуги за квартиру в якій проживав спадкодавець за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1. За даний час у спадкодавця не було ніякий відносин з сином ОСОБА_2. Останній не приймав ніякої участі у житті свого батька, не провідував батька, не проявляв турботу, не допомагав будь яким чином.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Додатково надали пояснення, якими обґрунтована позовна.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, однак під час надання своїх пояснень визнав той факт, що він дійсно не спілкувався зі свої батьком ОСОБА_3 під час його життя та не надавав йому будь-якої допомоги. Однак пояснив, що хотів відновити спілкування зі своїм батьком, що було втрачено за часів дитинства, але це не вдалося.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача, заперечував проти позовних в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи Десятої Київської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, актовий запис № 1257.(а.с. 9).

Статтями 1216,1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 29 жовтня 2004 року, посвідченого Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В., ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 все своє майно в тому числі квартиру, що знаходиться за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1.(а.с. 11-12)

Також статтею 1233 даного Кодексу визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Крім того статтею 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1235 даного Кодексу передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином померлого ОСОБА_3 та відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є не працездатним.

Згідно ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_2 не спілкувався з померлим батьком ОСОБА_3 за час його життя та не надавав йому допомоги.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про зменшеня розміру обв»язкової частки у спадщині спадкоємця ОСОБА_2 від спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 підлягає задоволенню в частині зменшення з ? частки до 1/8 частки, так як судом встановлено, що відповідач не приймав ніякої участі у житті свого батька, не провідував його, не проявляв турботу, не допомагав будь яким чином.

За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

Постановою Державного нотаріуса Київського Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. від 05 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки син спадкодавця ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини від 17 липня 2015 року за № 2024, оскільки він має право на обов'язкову частку у спадщині, так як є не працездатним за віком.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, щодо вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування на частину квартири, що знаходиться за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 суд вважає слід відмовити, так як стороною позивача не доведено порушення прав позивача, щодо видачі свідоцтва про право власності на частину у спадковому майні померлого ОСОБА_3.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Десята Київська нотаріальна контора про зменшення розміру обов'язкової частки у спадкування та визнання права власності в порядку спадкування підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1216-1217, 1223, 1234-1235, 1241, 1268 ЦК України, п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, ст.ст. 4, 10, 11, 60,,212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа десята Київська нотаріальна контора про зменшення розміру обов'язкової частки у спадкуванні та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Зменшити розмір обв»язкової частки у спадщині спадкоємця ОСОБА_2 з ? частки до 1/8 частки від спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

В іншій частині задоволення позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому розгляді , але були відсутні під час проголошення рішення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

Cуддя