ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2011/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря - Борисова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович про визнання заповіту недійсним.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 57 років помер його батько, ОСОБА_7, після смерті якого залишилось спадкове майно, квартира АДРЕСА_1, в якій проживав покійний.

Відповідно до ст.ст. 1269,1270 ЦК України позивач 13.03.2013 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка повідомила його, що покійний ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 11 год. 00 хв. на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження, яким заповів все своє майно, належне йому на день смерті відповідачам.

Позивач вказує, із спілкування з нотаріусом ОСОБА_8, яка оформляла спадкову справу, сусідами, співробітниками органів внутрішніх справ, лікарем патологоанатомом, який проводив розтин тіла померлого батька, йому стало відомо, що тіло його померлого батька було знайдено у вказаній квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 11 год. 00 хв., виклик до міліції надійшов близько 12 години. Натомість заповіт в спадковому реєстрі було зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23 год. 24 хв. При цьому, заповіт батьком позивача, як спадкодавцем не підписано. Заповіт підписали свідки, ніби то через те, що батько позивача за станом здоров'я не взмозі був поставити підпис на документах.

Як зазначає позивач, за тиждень до смерті він спілкувався з батьком, який не виявляв наміру позбавити сина спадщини, ніяких ознак, про те що покійний не володіє руками і не взмозі підписувати документи не помітив.

Причиною смерті батька стала ішемічна хвороба серця, яка не є тією хворобою у зв'язку з якою людина не може власноручно підписувати документи.

Позивач вважає, що оскаржуваний заповіт було посвідчено після смерті батька.

Посилаючись на ст.ст. 16,215,1257 ЦК України позивач просить визнати заповіт ОСОБА_7, згідно з яким на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповідано 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, посвідчений 12.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. недійсним.

Ухвалою суду від 06 травня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6, Службу у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації.

Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав позовну заяву, з викладених в ній підстав. Пояснив наступне. Замість заповідача ОСОБА_7 заповіт підписано ОСОБА_6, на користь своєї дружини та сина. Відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зокрема глави 9, яка визначає порядок викладання текстів та підписання посвідчених правочинів заяв та інших документів, пункт 5 говорить: якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Як вказує представник позивача ОСОБА_9, оскільки ОСОБА_6 підписав заповіт замість заповідача на користь дружини і свого сина, таким чином він підписав оспорюваний заповіт і на свою користь. За викладених обставин має місце порушення «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Крім того, представник позивача ОСОБА_9 стверджує, що в «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказується, що хвороба має бути вказана в заповіті і зазначена причина, по якій заповіт не підписано заповідачем. В оскаржуваному заповіті написано хвороба - «слабкість рук». Разом з тим, в переліку хвороб, які існують на сьогоднішній день в Україні, а також в світі такої хвороби як слабкість рук не існує.

В ході розслідування по кримінальному провадженню № 0003223, за фактом підробки документів та вчинення шахрайства в особливо великих розмірах, були допитані свідки, які знайшли ОСОБА_7 мертвим і показали, що допомагали йому останні дні життя. Ніяких ознак про те, що ОСОБА_7 не володіє руками не було, оскільки він особисто заповнював квитанції за комунальні послуги, особисто розписувався за отримання пенсії та міг обслуговувати сам себе при вживанні їжі. В даній кримінальній справі є огляд місця події, де видно, що коли знайшли ОСОБА_7 мертвим, біля нього були милиці, що свідчить про переміщення на них покійним. Таким чином, ОСОБА_7, на думку представника позивача ОСОБА_9, повністю володів руками. Тому зазначена хвороба у заповіті як «слабкість рук» є порушенням, що допущено при оформленні заповіту.

Як зазначає представник позивача ОСОБА_9 оспорюваний заповіт посвідчено ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:34, за півгодини до закінчення дня і згідно порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом запит в реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії, і нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення запису про це до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. На момент внесення до реєстру цього запису про посвідчення заповіту, заповідач вже як дванадцять годин був мертвим. (це згідно документів, коли його знайшли мертвим). Крім того, згідно Висновку експерта № 49/2366/2 від 23.11.2015 по кримінальному провадженню № 0003223, ОСОБА_7 на момент, коли проводився огляд трупа, був мертвим протягом 20-36 годин, тобто міг померти за 12 год. 00 хв. до оформлення оспорюваного заповіту. Приймаючи до уваги викладені обставини, представник позивача ОСОБА_9 просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав позовну заяву, з викладених в ній підстав. Пояснив наступне. В рамках кримінального провадження є процедура дій працівників міліції при виявленні трупа, яка чітко визначена нормами КПК України і Законом України «Про міліцію». Зокрема, при виявленні трупа, порушується кримінальне провадження, оглядається місце події та проводиться комплекс слідчих дій. В матеріалах кримінального провадження є рапорт, що зареєстрований о 12 год. 38 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 в журналі реєстрації ЗПЗ, в якому оперуповноважений Козаченко А.В. зазначає, що він виїхав на місце пригоди, за адресою: АДРЕСА_1 по повідомленню, яке надійшло на 102. На місці пригоди побачив ОСОБА_12, яка виявила труп ОСОБА_7 На думку представника позивача ОСОБА_10, у оперуповноваженого була витрачена ціла година часу, щоб виїхати на місце події, скласти рапорт. Таким чином, представник позивача ОСОБА_10, вказує, що оперуповноважений виїхав на місце події о 11:00 - 11:30, що дає підстави вважати, що оспорюваний заповіт був посвідчений після смерті ОСОБА_7 Приймаючи до уваги викладені обставини, представник позивача ОСОБА_10 просить позов задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_13 проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Пояснив, що в першому томі на (а.с. 93) в даній цивільній справі міститься копія свідоцтва на житло. В даному свідоцтві вказано, що ОСОБА_7 ОСОБА_14 в рівних долях володіють АДРЕСА_1. З даного свідоцтва слідує, що ОСОБА_7 володіє лише половиною спірної квартири. Таким чином твердження представників позивача, що на момент смерті ОСОБА_7 належала вся квартира не відповідає дійсності. Представник відповідача ОСОБА_13 вказує що заповіт складено правомірно та законно виходячи з наступного. Як зазначено в ст. 1233 ЦКУ заповітом є особисте розпорядження. Особа може залишити своє майно будь-кому незалежно від родинних відносин. Згідно положення про вчинення нотаріальних дій, «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зокрема підпункту 1.8 пункту 1 глави 3 якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача, заповіт може бути підписано будь-якою іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно не вправі підписувати заповіт за заповідача. Представник відповідача ОСОБА_13 вказує, що згідно заповіту, майно, а саме ? квартири було відписано на неповнолітнього ОСОБА_4, а також на його матір. В свою чергу заповіт був підписаний ОСОБА_6, який не є отримувачем спадщини, а тому доводи представників позивача в цій частині є їх суб'єктивною думкою. Таким чином, третя особа ОСОБА_6 підписуючи заповіт від імені заповідача діяла в межах закону. Крім того, свідки зазначені в заповіті засвідчили факт його підписання іншою особою, а не заповідачем. Щодо реєстрації нотаріальних дій представник відповідача ОСОБА_13 зазначив, як пояснили представники позивача нотаріальна дія була зареєстрована в реєстрі о 23:24. Натомість, нотаріальна дія вноситься до реєстру одразу після її вчинення. В даному випадку мова іде про те, що заповіт реєструвався в спадковому реєстрі. Відповідно до п. 2.9 «Положення про спадковий реєстр», приватний нотаріус, як повноважний реєстратор вносить відомості до спадкового реєстру в день вчинення відповідної нотаріальної дії. Оскільки заповіт в зазначений час був зареєстрований в спадковому реєстрі, а не в нотаріальному реєстрі вчинення нотаріальних дій, доводи представників позивача в цій частині є хибними. Нотаріусом було дотримано вимог закону та в той же день внесено заповіт до спадкового реєстру.

Разом з тим, ч. 1 ст. 1257 ЦК України дає виключний перелік коли заповіт можна визнати нікчемним. При цьому вимоги про оформлення заповіту було дотримано. В матеріалах справи є витяг про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:24, тобто в день його укладання. За викладених обставин, представник відповідача ОСОБА_13 просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримала заперечення, надані представником та пояснила наступне. ОСОБА_7 проживав разом з дружиною, ОСОБА_14, яка є рідною сестрою матері відповідача та рідною тіткою ОСОБА_3 Спільних дітей у них не було. Сина відповідача, ОСОБА_4 вони сприймали як онука. Оскільки рідна мати відповідача проживає віддалено, в Житомирі, її тітка, ОСОБА_14 зі своїм чоловіком, допомагала у вихованні ОСОБА_4. З самого малечку водили його до дитячого садочку, забирали зі школи, на вихідні та святкові дні. Як пояснила Відповідач ОСОБА_3, покійна ОСОБА_14 заповіла частину спірної квартири її сину, ОСОБА_4, оскільки вважала його своїм онуком. З покійними сім`я відповідача перебувала в дружніх стосунках, зустрічали разом свята. Відповідач згадує, що коли була студенткою жила в квартирі ОСОБА_14 та ОСОБА_7

Коли ОСОБА_7 зламав ногу, то якийсь час не звертався до лікарів, що призвело до зміщення в нозі. Необхідно було оперувати з встановленням металевих пластин, що потребувало значних коштів. ОСОБА_7 перебував в лікарні, вартість операції склала приблизно 15 тисяч гривень, в тому числі потрібно було оплачувати ліки, доглядати. В цей же час у ОСОБА_14 було виявлено рак. Всі кошти на лікування та утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_14 зароблялись та надавались виключно сім'єю відповідача. Позивач не приймав участі в лікуванні батька та взагалі ніколи йому нічим не допомагав. З метою повного та належного догляду, Відповідач ОСОБА_3 доглядала за ОСОБА_14, а її чоловік за ОСОБА_7, який самостійно не міг пересуватись після операції та в повній мірі сам себе обслуговувати. Нажаль, результати лікування не були ефективними, в наслідок тяжкої хвороби ОСОБА_14 померла. За таких обставин, на думку відповідача, ОСОБА_7, розумів, що окрім відповідачів він нікому не потрібен, та на день народження відповідача ОСОБА_3, 10.07.2012 повідомив про намір скласти заповіт до сорока днів смерті дружини та сказати про це родичам. Оскільки воля ОСОБА_7 була його волевиявленням, з дотриманням вимог закону, відповідач ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні неповнолітній відповідач ОСОБА_4, за участю законного представника ОСОБА_6, проти задоволення позову заперечив та пояснив. Про оспорюваний заповіт дізнався після смерті ОСОБА_14, яку вважає своєю бабусею. Про обставини складання заповіту дізнався з пояснень, які надані сторонами в судовому засіданні. Вважає, що оскільки ОСОБА_14 та ОСОБА_7 вважали його своїм онуком, складання заповіту на ім'я Відповідача є цілком виправдане.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_6, який одночасно виступає законним представником ОСОБА_4, проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Пояснив, що оспорюваний заповіт, окрім волевиявлення заповідача, є волею його покійної дружини, яка переписавши свою частку власності на онука, бажала щоб її чоловік також переписав і свою частку на ОСОБА_4. На день народження дружини Відповідача, ОСОБА_7 повідомив про намір складання ним заповіту до сорока днів його дружини, що припадали на 14.07.2012 та попросив третю особу ОСОБА_6 зайнятися цим питанням. В зв'язку з чим, за браком часу, 11.07.2012 ОСОБА_6 почав шукати нотаріуса для вчинення нотаріальної дії. 11.07.2012 о 19 год. 00 хв. нотаріус Гнідюк О.Б. виїхав за місцем проживання ОСОБА_7 Поспілкувавшись, на прохання нотаріуса, ОСОБА_7 спробував написати декілька строк та в нього не вийшло. Було прийнято рішення що ОСОБА_6 підпише заповіт за ОСОБА_7 Свідків нотаріус вказав що приведе сам, оскільки пояснив, що сусіди та родичі не можуть ними бути, оскільки є зацікавленими особами. ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа ОСОБА_6 приїхав до ОСОБА_7 Оскільки до ОСОБА_7 прийшов невідомий чоловік з пляшкою горілки, третьою особою прийнято рішення залишитись у нього та чекати на нотаріуса, виклик якого було оформлено дружиною ОСОБА_6 Нотаріус приїхав приблизно о 10:10-10:40 разом зі свідками. Всі документи були готові. ОСОБА_7 був в адекватному стані, проте у нього тремтіли руки. Вголос був зачитаний заповіт, який підписано об 11:00. Потім всі поїхали. В цей день ОСОБА_7 помер. За викладених обставин, третя особа просить відмовити у задоволенні позову.

Як зазначив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович в письмових поясненнях (т.1 а.с. 171) ним дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстровим № 1285 посвідчений заповіт на все майно від імені заповідача-ОСОБА_7 на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному. Дана нотаріальна дія (заповіт) вчинена у суворому дотриманні Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, в письмовій заяві (т.1 а.с.52) третя особа просила розглянути справу без його участі.

Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку.

В судовому засіданні, за клопотанням представників позивача, судом допитано в якості свідка ОСОБА_12, яка пояснила наступне. Вона доглядала за ОСОБА_7, прибирала в квартирі, готувала їсти. ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 12 год. 00 хв. разом зі своєю тіткою ОСОБА_11 свідок приїхала до квартири ОСОБА_7 та виявили, що останній не подає ознак життя. Було викликано міліцію, яка приїхала дуже швидко, приблизно о 12 год. 10 хв. Як показав свідок, напередодні ОСОБА_7, повідомив їй, що «ОСОБА_14 волю виконав. На сорок днів всі про все дізнаються».

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про права власності на житло від 22.11.2004, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (т.1 а.с.93) на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_14 в рівних долях володіють АДРЕСА_1.

Відповідно свідоцтва про смерть (т. а.с. 6), виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Як зазначено в акті судово-медичного дослідженя трупа № 2366/ причиною смерті ОСОБА_7 стала ішемічна хвороба серця.

Відповідно свідоцтва про смерть (т. а.с. 68), виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві ОСОБА_14 померла 10 червня 2012 року.

03.04.2012 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_14 складено заповіт (т.1 а.с. 196 ), який посвідчено державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-555, відповідно до якого заповідач на випадок своєї смерті заповідає все своє майно ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 було складено заповіт (т.1 а.с. 62), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1285, відповідно до якого заповідач на випадок своєї смерті заповідає все своє майно ОСОБА_16 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вказують представники та позивач в позові та поясненнях, наданих до суду, вони не погоджуються з оспорюваним заповітом, зважаючи на порушення процедури його укладення.

Крім того, як зазначають представники позивача в обґрунтування своїх вимог, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., який працює в іншому районі міста посвідчив заповіт ОСОБА_7 у день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У спадковому реєстрі заповіт був зареєстрований в 23 години 24 хвилини. При цьому, заповіт батьком Позивача, як спадкодавцем не підписано. Заповіт підписали свідки через те, що за станом здоров'я спадкодавець фізично був не взмозі поставити свій підпис під заповітом, проте Позивач приблизно за тиждень до смерті спілкувався батьком і останній нічого не говорив йому про свої наміри позбавити Позивача спадщини і ніяких ознак, які б вказували на те, що батько не володіє руками і не в змозі підписувати документи, Позивач не помітив.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно положень ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можу бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

22 лютого 2012 року Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 був затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, надалі Порядок.

Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 Глави 3 Порядку, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача п.п. 1.9. п. 1 Глави 3 1 Порядку.

При цьому, як вбачається з оскаржуваного позивачем заповіту, у зв'язку із хворобою (слабкістю) рук спадкодавця, даний заповіт від імені ОСОБА_7, був підписаний ОСОБА_6 та прочитаний заповідачем уголос до його підписання у присутності запрошених свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_15.

Суд вважає важливими доводи представників позивача, що замість заповідача ОСОБА_7 заповіт підписано ОСОБА_6, на користь своєї дружини та сина, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

ОСОБА_6 не є спадкоємцем відповідно до оскаржуваного заповіту майна заповідача, що відповідає вимогам п.п. 1.9. п. 1 Глави 3 зазначеного Порядку, а свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_15 не є, а ні нотаріусом або іншою посадовою, службовою особою, яка посвідчує заповіт, а ні спадкоємцями за заповітом, а ні членами сім'ї та близькими родичами спадкоємців за заповітом, а ні особами, які не можуть прочитати або підписати заповіт, тобто відповідають вимогам ч. 4 ст. 1253 ЦК України.

Як вказують представники позивача ОСОБА_9 оспорюваний заповіт посвідчено ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23:34, за півгодини до закінчення дня і згідно порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом запит в реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії, і нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення запису про це до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. На момент внесення до реєстру цього запису про посвідчення заповіту, заповідач вже як дванадцять годин був мертвим. (це згідно документів, коли його знайшли мертвим). Крім того, згідно Висновку експерта № 49/2366/2 від 23.11.2015 по кримінальному провадженню № 0003223, ОСОБА_7 на момент, коли проводився огляд трупа був мертвим протягом 20-36 годин, тобто міг померти за 12 год. 00 хв. до оформлення оспорюваного заповіту.

З приводу даних тверджень представника позивача слід зазначити наступне.

07 липня 2011 року Наказом Міністерства юстиції України № 1810/5 було затверджено Положення про Спадковий реєстр.

Згідно п. 2.9. зазначеного Положення про Спадковий реєстр, приватний нотаріус як повноважний реєстратор вносить відомості до Спадкового реєстру у день вчинення відповідної нотаріальної дії.

Зважаючи на викладені обставини, приватний нотаріус Гнідюк О.Б., керуючись п. 2.9. Положення про Спадковий реєстр, відомості про оформлення та посвідчення ним заповіту ОСОБА_7 вніс до Спадкового реєстру саме у день вчинення вказаної нотаріальної дії, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому, слід зазначити, що реєстрація оспорюваного заповіту в спадковому реєстрі є процедурою внесення до нього відомостей про заповіти, які вже посвідчені та по яким зареєстровано нотаріальну дію.

Як зазначено у Висновку експерта № 49/2366/2 від 23.11.2015 по кримінальному провадженню № 0003223, на який посилаються позивач смерть ОСОБА_7 могла настати за 20-36 год. до моменту дослідження трупа, яке було проведено 13.07.2012 о 10-00 год.

У відповідності до положень ст. 212 ЦПК України висновок експертизи повинен оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами по справі - показаннями свідків, даними медичних документів, що підтверджують або ж спростовують доводи позивача. Жоден доказ для суду наперед не має встановленого значення.

Разом з тим, як пояснили в судовому засіданні Відповідач, представник відповідача, третя особа ОСОБА_6, смерть ОСОБА_7 настала після 11:00 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва 11 липня 2016 року зупинено провадження у справі в зв'язку з призначенням у даній справі посмертної судово-медичної експертизи та з подальшим направленням матеріалів вищезазначеної справи до Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз для виконання вказаної ухвали суду.

У серпні 2016 року матеріали справи повернуто до суду без виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2016 по зазначеній цивільній справі, у зв'язку з чим, провадження по справі було відновлено.

Приймаючи до уваги, що дані, вказані у Висновку експерта № 49/2366/2 від 23.11.2015 різняться з поясненнями сторін, експертиза в рамках цивільної справи № 753/22573/15-ц проведена не була, вказаний Висновок не може бути джерелом доказів, оскільки за таких обставин, не має переваги над іншими доказами, так як суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як пояснив представник позивача ОСОБА_10, в матеріалах кримінального провадження є рапорт, копія якого залучена до матеріалів цивільної справи, що зареєстрований о 12 год. 38 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 в журналі реєстрації ЗПЗ, в якому оперуповноважений ОСОБА_11 зазначає, що він виїхав на місце пригоди, за адресою: АДРЕСА_1 по повідомленню, яке надійшло на 102. На місці пригоди побачив ОСОБА_12, яка виявила труп ОСОБА_7 На думку представника позивача ОСОБА_10, у оперуповноваженого була витрачена ціла година часу, щоб виїхати на місце події, скласти рапорт. Таким чином, представник позивача ОСОБА_10, вказує, що оперуповноважений виїхав на місце події о 11:00 - 11:30, що дає підстави вважати, що оспорюваний заповіт був посвідчений після смерті ОСОБА_7

Разом з тим, суд не може вважати даний доказ належним в силу вимог ст. 58 ЦПК України, оскільки вказаний рапорт не підтверджує час настання смерті, а містить лише час його реєстрації. Таким чином, посилання представника позивача, що оперуповноважений виїхав на місце події о 11:00 - 11:30, тобто після смерті ОСОБА_7 є припущенням, та не підтверджується наданими доказами в їх сукупності.

Крім того, як пояснив представник позивача ОСОБА_9, в «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказується, що хвороба має бути вказана в заповіті і зазначена причина, по якій заповіт не підписано заповідачем. В оскаржуваному заповіті написано хвороба - «слабкість рук». Разом з тим, в переліку хвороб, які існують на сьогоднішній день в Україні, а також світі такої хвороби як слабкість рук не існує.

Вказані доводи позивача суд вважає слушними, натомість не може їх врахувати виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про нотаріат" та пункту 5 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Як встановлено судом, оспорюваний заповіт від імені ОСОБА_7 було вголос прочитано та на його прохання підписано ОСОБА_6 Крім того, як зазначено в тексті заповіту, останній підписано ОСОБА_6 в присутності заповідача, нотаріуса та свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18

Вказані обставини не свідчать про порушення вільного волевиявлення заповідача при складенні заповіту.

Як пояснила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, покійний пересувався по квартирі на милицях, на вулицю не виходив. Оскільки в повній мірі не міг себе доглядати, вона йому допомагала. Прибирала, готувала їжу.

Як пояснила Відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_7 переніс складну операцію, в наслідок якої йому в ногу було вживлено металеві пластини. Її чоловік допомагав ОСОБА_7, зокрема брив його, переодягав. ОСОБА_7 пересувався на милицях. З дому майже не виходив. Після смерті дружини стан його здоров'я погіршився.

Відповідач ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_12 пояснили, що покійний бажав скласти заповіт, зазначивши, що виконує волю дружини, та мав намір це зробити до сорока днів її смерті, враховуючи, що його дружина заповіла частину спірної квартири, ОСОБА_4, якого вважала онуком.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача ОСОБА_9 про те, що свідки, які знайшли ОСОБА_7 мертвим та були допитані в ході розслідування по кримінальному провадженню № 0003223, показали, що ніяких ознак про те, що ОСОБА_7 не володіє руками не було, оскільки він особисто заповнював квитанції за комунальні послуги, особисто розписувався за отримання пенсії та міг обслуговувати сам себе при вживанні їжі з огляду на наступне. Вказані обставини надані представником позивача ОСОБА_9 як пояснення в судовому засіданні, що не підтверджено належними та допустимими доказами в силу вимог ст. 57 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає що доводи відповідача ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_19 заслуговують на увагу.

Таким чином, приймаючи до уваги пояснення сторін, неможливість підписання заповіту заповідачем в наслідок хвороби рук (слабкість рук) не свідчать про складення заповіту з порушенням письмової форми і правил посвідчення. Крім того, не спростовано належними та допустимими доказами відсутність вільного волевиявлення заповідача при складенні заповіту.

Разом з тим, Цивільний кодекс України визначає виключний перелік випадків, коли заповіт може бути визнаний недійсним. Так. у відповідності до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, нікчемним є заповіт, який складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Разом з тим вимоги щодо оформлення та посвідчення заповіту передбачені в ч.ч. 1, 2. 3. 4 ст. 1247 ЦК України, відповідно до яких: 1) Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; 2) Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. 3) Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. 4) Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

За викладених обставин, виходячи з юридичної природи оспорюваного правочину, зі змісту заповіту вбачається, що даний документ повністю відповідає зазначеним в ст. 1247 ЦК України вимогам, що в свою чергу виключає будь - яку можливість визнання даного заповіту недійсним у відповідності до ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

При цьому, нотаріальна дія, щодо складання та посвідчення заповіту ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року була вчинена приватним нотаріусом Гнідюк О.Б. із чітким дотриманням вимог положень ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, форма та зміст вказаного заповіту повністю відповідають зазначеним вимогам ЦПК України, а тому всі твердження Позивача про недійсність оскаржуваного - заповіту є повністю необґрунтованими, не доведеними та такими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 58,59,60,84,88,209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації про визнання заповіту недійсним - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА