Справа № 426/1140/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

21 червня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі головуючого - судді Реки А.С.,

при секретарі Гапич К.Ю.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання та стягнення аліментів,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області із дійсним позовом, який в процесі розгляду справи було збільшено. В обґрунтування вимог зазначила, що 02.03.2013 року сторони уклали шлюб, у них народилися діти син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час позивач є вагітною третьою дитиною. Спільне життя з відповідачем не складається, вони декілька разів припиняли спільне подружнє життя та з квітня по вересень 2015 року проживали окремо, потім намагалися помиритися, але наприкінці листопада 2015 року остаточно припинили сімейні стосунки, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, відповідач погано ставиться до неї, не виявляє поваги, між ними части виникають сварки, що також негативно вливає на дітей. На даний час розірвати шлюб з відповідачем позивач не може, оскільки перебуває у стані вагітності, тому просить встановити режим окремого проживання, що дозволить їй в майбутньому захистити свої майнові права. Окрім того, на утриманні позивача знаходяться двоє малолітніх дітей, яким повинен бути забезпечений належний рівень життя, та який позивач одна не в змозі забезпечити. Вона отримує державну допомогу на сина ОСОБА_6 у розмірі 130 грн. та на доньку ОСОБА_5 в розмірі 860 грн. щомісячно, відповідач за весь час лише двічі надав гроші у розмірі 600 грн. та 150 грн., що є недостатнім для утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 1777 грн. на кожну дитину, оскільки ОСОБА_1 інших утриманців немає, за станом здоровя є працездатною особою та, на думку позивача, має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1450 грн. до досягнення донькою ОСОБА_5 трирічного віку, оскільки вона не в змозі працювати та отримувати додатковий дохід, у звязки з тим, що доглядає за двома малолітніми дітьми та перебуває у стані вагітності.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання визнав позов частково, суду пояснив, що дійсно вони з ОСОБА_3 тривалий час проживають окремо, він намагався досягти примирення, але позивач заперечує. Вважає, що сумісне життя з позивачем не складається через матір дружини, яка постійно втручається у їх подружнє життя. Не заперечує проти встановлення режиму окремого проживання. Щодо стягнення аліментних платежів зазначив, що він є ієреєм Української Православної Церкви Сєвєродонецької і Старобільської єпархії Сватівського церковного округу та має середньомісячний дохід у розмірі 800 грн., окрім того він займається підсобним господарством, тримає худобу, саджає городину. На даний час він має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 400 грн. або в частці від його доходів, а у майбутньому планує придбати пасіку та зможе надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі. Вказав, що коли він має таку можливість, то надає дружині гроші та продукти харчування для дітей.

Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснила, що відповідач служить в Стято-Покровському храмі с. Коломийчиха, Сватівського район, Луганської області, власного житла в с. Коломийчиха у нього немає, отримує дохід у розмірі 800 грн. щомісячно. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 35% від його доходів та 15% від доходів на утримання дружини.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони 02.03.2013 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 162256, яке видане Жовтневим відділом РАЦС реєстраційної служби Луганського МУЮ (а.с. 7).

26 лютого 2014 року народився ОСОБА_7, 08 травня 2015 року народилася ОСОБА_5, згідно копій свідоцтв про народження батько дітей ОСОБА_1, мати ОСОБА_3 (а.с. 10-11).

Згідно довідки виконавчого комітету Сватівської міської ради № 1117 від 22.02.2016 року, ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та має склад сімї: син ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6).

Як вбачається із позову, спільне життя сторін не складається через протилежні погляди подружжя на шлюб, вони з листопада 2015 року припинили сімейні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення досягнути не можуть, що також підтвердив відповідач в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Відповідно до ст. 120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором.

У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні положень статей 119, 120 СК України судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер.

Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди.

Вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Вирішуючи заявлені вимоги про стягнення аліментів суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень.

Згідно до положень ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивач набула право на отримання аліментів на своє утримання та утримання дітей у відповідності до положень ст.ст.84, 181СК України.

Визначаючи розмір аліментних платежів, які повинен сплачувати відповідач на утримання своїх малолітніх дітей та дружини, суд бере до уваги стан здоровя відповідача, який є працездатною особою, матеріальний стан ОСОБА_1, який має середньомісячний дохід 800 грн. (а.с. 33), який, як вбачається з пояснень відповідача, складається від кількості проведених церковних обрядів, та враховує, що відповідач веде підсобне господарство, з якого також отримує дохід. Таким чином, доход відповідача є нерегулярним, мінливим, частину доходу відповідач одержує в натурі, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Окрім того, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та не вправі встановлювати інший порядок стягнення аліментів, ніж просить позивач.

Також, визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дітей та позивача, яка, згідно позову, отримує державну допомогу на сина ОСОБА_6 у розмірі 130 грн. та на доньку ОСОБА_5 в розмірі 860 грн. щомісячно. Бере до уваги, що ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, на даний час перебуває у стані вагітності, у звязку з чим перебуває на обліку у Сватівському РТМО (а.с. 68-72) та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати.

З огляду на обставини справи, зважаючи на те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька так і матері, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину щомісячно та з урахуванням матеріального становища відповідача визначити аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_5 трьох років.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 77, 79, 84, 119, 120, 180-184 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити режим окремого проживання подружжя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, шлюб між якими зареєстровано 02 березня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 89.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: СМ 970437, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 09.10.2007 року), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: ЕН 925439, виданий Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 17.04.2013 року),що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 400 (чотириста) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03.03.2016 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: СМ 970437, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 09.10.2007 року),що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: ЕН 925439, виданий Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 17.04.2013 року),що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 аліменти на її утримання в розмірі 200 (двісті) грн. щомісячно, починаючи з 03.03.2016 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах оплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: СМ 970437, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 09.10.2007 року), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: ЕН 925439, виданий Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 17.04.2013 року),що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (згідно відмітки у паспорті, має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорту: СМ 970437, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 09.10.2007 року), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення було складено та підписано 24.06.2015 року.

Суддя А.С. Река