УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за договором фінансового лізингу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь основну заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі

55 542 гривні 41 копійки; упущену вигоду - 679 453 гривні 23 копійки; штраф - 3 065 гривень 31 копійку; пеня - 2 935 гривень 52 копійки; три проценти річних - 880 гривень 66 копійки; інфляційній втрати - 10 681 гривень 35 копійок;

35 % за користування чужими грошовими коштами - 4 451 гривня 59 копійок та судові витрати - 12 548 гривень 40 копійок.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати договір фінансового лізингу недійсним; стягнути з

ТОВ «Порше Лізинг Україна» на свою користь грошові кошти, сплачені на виконання договору в розмірі 575 043 гривні 05 копійок та 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2015 року узадоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків за договором фінансового лізингу відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди задоволено частково.

Визнано недійсним договір про фінансовий лізинг за № 00009065, укладений ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_2 25 листопада

2013 року.

Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) кошти в сумі 575 043,05 грн. та моральної шкоди 10 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто судові витрати з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь держави в розмірі 3 654,0 грн.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 09 жовтня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з

ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_2 кошти змінено, зменшено суму стягнення з 575 043,05 грн. до 248 205 грн. 59 коп.

Рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_210 000 грн. моральної шкоди скасовано.

В позові ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про відшкодуванням моральної шкоди відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24 травня

2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди скасовано.

У позові ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» в користь ОСОБА_2

203 грн. судових витрат.

Додатковим рішенням апеляційного суду Тернопільської області

від 09 червня 2016 року стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_2 2 069,70 грн. судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та додаткове рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що договір про фінансовий лізинг укладено з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про визнання спірного правочину недійсним на підставі ст. ст. 203, 2015 ЦК України та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 575 043 гривень 05 копійок, що еквівалентно 27 365,15 доларів США.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд виходив з того, що позивач не зазначив якими доказами підтверджено наявність моральної шкоди, передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів», у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за договором фінансового лізингу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24 травня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Тернопільської області

від 09 червня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня