Провадження № 2/761/7835/2016
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту правочину,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту правочину.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертаючись до Шевченківського районного суду м.Києва посилається на ст..114 ЦПК України.

Проте позовна заява подана до суду з порушенням правил підсудності та підлягає поверненню позивачу за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 114 ч.1 ЦПК України визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Крім того, пункт 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснює, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спір виник не з приводу нерухомого майна, відповідач на території Шевченківського району м. Києва не зареєстрований, а тому немає законом передбачених підстав для слухання справи Шевченківським районним судом м. Києва.

Статтею 115 ЦПК України передбачено - якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Тому суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі ст.121 ЦПК України, оскільки справа не підсудна цьому суду та роз'яснює право позивача звернутися до відповідного суду за місцем знаходження відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.114,116 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту правочину - повернути позивачу.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Г.Притула