РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" до Суб"єкт підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ " ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" та суб"єкта підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" звернувся до суду з позовом до суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором про надання овердрафту № 015/0016/67902 від 29 березня 2012 року у сумі 46 491,26 грн. та судового збору.

03 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до суб"єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та ПАТ " ОСОБА_4 ОСОБА_5" про визнання договору поруки № 11742/0016/333227 від 29 березня 2012 року недійсним з моменту підписання.

В судове засідання представник ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» не з"явився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Однак, будучи раніше у судовому засіданні представники позивача-відповідача позовні вимоги ПАТ " ОСОБА_4 ОСОБА_5" підтримали , зустрічний позов ОСОБА_2 не визнали та пояснили, що відповідно до договору овердрафту за № 015/0016/67902 від 29.03.2012 року суб"єкту підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 було надано овердрафт на підприємницьку діяльність із сплатою 20% річних у сумі 38 000 грн. Однак останній свої зобов"язання по вказаному договорі не виконує , а тому виникла заборгованість у сумі 46491,26 грн. , що становить заборгованість за кредитом у розмірі 24473,90 грн., по сплаті відсотків у сумі 14517,36 грн. та штраф у розмірі 7500,00 грн.

В забезпечення належного виконання вищевказаного договору з ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого остання взяла на себе зобов"язання відповідати по зобов"язанням перед банком, що виникають з умов договору овердрафту в повному обсязі. Просили суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором овердрафту у сумі 46491,26 грн. та судовий збір.

Що стосується зустрічного позову, то вважають, що вказаний договір поруки від 29 березня 2012 року підписаний між банком та ОСОБА_2, як поручителем та дружиною ОСОБА_1 Підстав для визнання його недійсним немає, а тому у зустрічному позові необхідно відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" визнав та пояснив, що дійсно 29 березня 2012 року відповідно до договору овердрафту за № 015/0016/67902 від 29.03.2012 року йому як суб"єкту підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю було надано овердрафт на підприємницьку діяльність із сплатою 20% річних у сумі 38 000 грн. Вказані кошти він отримав, і використовував на підприємницьку діяльність. Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 щодо визнання недійсним договору поруки від 29 березня 2012 року, то зі змісту вказаного договору вбачається, що він укладався дружиною як поручителем та представником банку. Хто підписував договір зі сторони дружини він не знає, вона в банк не ходила. Вона знала, що він взяв кредит в банку для ведення підприємницької діяльності, однак не вникала куда і яким чином витрачались вказані кошти. Крім того хоче пояснити, що на даний момент він з ОСОБА_2 шлюб розірвали.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_5" не визнала, свій зустрічний позов підтримала та пояснила, що дійсно її колишній чоловік у 2012 році укладав із вказаним банком кредитний договір на суму 38 000 грн. для підприємницької діяльності, оскільки він є суб"єктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем. Вказані кошти витрачав на зайняття підприємницької діяльності, і погашав кредит самостійно. Що стосується договору поруки від 29 березня 2015 року, то вона його вперше побачила у суді, особисто даний договір не підписувала, зі зімстом не ознайомлена, і в банк для його підписання не ходила. При цьому вказує, що вказаний договір поруки не був вільним виявом її внутрішньої волі та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об"єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до договору про надання овердрафту №015/0016/67902 від 29.03.2012 року ПАТ «ОСОБА_4 банк ОСОБА_5» було надано ОСОБА_1 овердрафт з лімітом 38000,00 грн. строком користування до 29 березня 2013 року із сплатою 20,0% річних.

У відповідності до п.4.2. договору овердрафту кредитор на підставі письмової заяви позичальника встановлює дебетовий ліміт овердрафту на поточний рахунок позичальника №4 для подальшого використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2., 8.1. договору овердрафту погашення овердрафту здійснюється шляхом автоматичного погашення дебетового сальдо після зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, при цьому, ОСОБА_1 зобовязався підтримувати залишок коштів на рахунку для сплати процентів та інших платежів, в строк до 14-го числа кожного місяця.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» у випадку прострочення виконання зобовязання, встановлених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

27 липня 2012 року на адресу позивача надійшла постанова Дубенського міськрайонного суду Рівненської області по справі про надання дозволу на розкриття банківської таємниці та накладення арешту на рахунок №4 в ПАТ «РБ ОСОБА_5», належний ОСОБА_1

У відповідності до п.6.4. договору овердрафту у разі накладення арешту на поточний рахунок №4, сторонами здійснюється новація зобовязання позичальника, яка полягає в зміні виду кредиту з овердрафту на кредит з відкриттям позичальнику позичкового рахунку, на який автоматично переводиться основна заборгованість за овердрафтом із збереженням решти умов договору. При цьому процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 40% річних.

Позивачем, у відповідності до вимоги п.6.4. договору овердрафту, на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про новацію договору про надання овердрафту №015/0016/67902 від 29.03.2012 року та повідомлені рахунки обліку строкової заборгованості за кредитом та нарахованих відсотків.

У відповідності до п.12.3. договору овердрафту позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 500 грн. у разі настання таких обставин, а саме: порушення позичальником /поручителем/майновим поручителем умов договору, що забезпечує виконання зобовязань позичальника за цим договором; невиконання позичальником умов п. п.8.4.-8.10. цього договору.

Штраф сплачується за невиконання кожного забов»язання окремо. За порушення п.8.7. штраф сплачується не рідше одного разу на 3 місяці (у разі постійного невиконання).

У звязку із неналежним виконанням відповідачами умов договору овердрафту, розмір штрафу станом на 14.08.2013 року становить 7500,00 грн.

Таким чином, станом на 14.08.2013 року заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання овердрафту №015/0016/67902 від 29.03.2012 становить 46491,26 грн. у тому числі : заборгованість за кредитом у розмірі 24473,90 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 14517,36 грн.; штраф за невиконання умов договору 7500,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як слідує з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Як встановлено судом, відповідач у порушення умов договору зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи також вбачається, що в забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов договору овердрафту був укладений договір поруки №11745/0016/333227 від 29.03.2012 року, згідно якого ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 і взяла на себе зобовязання перед банком ПАТ «РБ ОСОБА_5» відповідати по зобовязанням ОСОБА_1, що виникають з умов договору овердрафту, в повному обсязі цих зобовязань.

Відповідно до п. п. 1.1., 2.1. договору поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги ПАТ «РБ ОСОБА_5».

Із даного договору також слідує, що він підписаний із сторони поручителя ОСОБА_2, а із сторони банку - представником ОСОБА_5

З метою сприяння всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, ухвалою суду від 15 вересня 2014 року клопотання ОСОБА_2 задоволено та призначено судову почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку судово почеркознавчої експертизи № 1.1-286/15 від 27.07.2015 року, підпис у рядку "підпис" від імені ОСОБА_2 у верхній частині заяви на дачу згоди ОСОБА_1 від 29 березня 2012 року на поруки дружини ОСОБА_2 між записами "29 березня" та "Федорович Н.А. " виконаний не ОСОБА_2 Андрієвною, а іншою особою.

Питання про те, ким ОСОБА_2 чи іншою особою виконані підписи у нижніх лівих частинах сторінок договору № 11745/0016/333227 від 29 березня 2012 року не вирішувалось, оскільки надані зразки стосовно тих, які підлягають дослідженню, не відповідають якісним характеристикам, описаних у методиці проведення почеркознавчих експертиз, зокрема не співставимі по транскрипції , а додаткові зразки, не надані.

Питання про те, ким ОСОБА_2, чи іншою особою виконаний підпис у договорі поруки № 11745/0016/333227 від 29 березня 2012 року у розділі " реквізити та підписи сторін" біля напису "Н.А. Федорович" у графі поручитель не вирішувалось, оскільки такий підпис відсутній (відсутній напис " Н.А. Федорович" у графі " поручитель" розділу "Реквізити та підписи сторін", біля якого повинен був бути виконаний даний підпис.

Ухвалою суду від 08 грудня 2015 року у справі призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області.

Згідно висновку № 1.1-517/15 від 18.03.2016 року підписи в рядках «Поручитель» внизу кожного аркуша договору поруки «11742/0016/333227 від 29 березня 2012 року виконані не ОСОБА_2, в іншою особою.

Підпис у договорі поруки №11742/0016/333227 від 29 березня 2012 року у розділі «Реквізити та підписи сторін» біля напису «Н.А. Федорович» в графі «Поручитель» виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Підпис в рядку «Поручитель» у заяві ОСОБА_1 від 29 березня 2012 року про дачу згоди на поруку його дружини ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодерження в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Статею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного судочинства , а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленої законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин по забеспеченню зобовязання повинен укладатися у письмовій формі. Правочин по забеспеченню виконання зобов"язання, укладений без дотримання письмової форми є нікчемним.

Пункт 2 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається здійсненим у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК та іншим актам цивільного законодавства України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" заборгованість у сумі 46491,26 грн. та судовий збір в сумі 464,91 грн., в задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,58,60,212-215,218,294,296,297 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ " ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" заборгованість по договору про надання овердрафту № 015/0016/67902 від 29.03.2012 року у сумі 46491,26 грн. та судовий збір в сумі 464,91 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати договір поруки № 11742/0016/333227 від 29 березня 2012 року укладений між ПАТ " ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" та ОСОБА_2 недійсним з моменту підписання, тобто з 29 березня 2012 року.

Стягнути з ПАТ "ОСОБА_4 банк ОСОБА_5" та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рівних частинах судовий збір в сумі 464,92 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2016 року.

Суддя: Є.І. Сидорук