Справа № 386/573/16-ц
Провадження № 2/386/251/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання Максютенко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача на її користь аліментів на своє утримання під час вагітності починаючи з часу звернення з позовом до суду в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно та до досягнення дитино трьох років .

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.09.2015 року.

На теперішній час вона вагітна 17-18 тижні вагітності.

Спільне життя з відповідачем не склалося. Вона та відповідач проживають окремо, хоча шлюб між ними не розірвно. На теперішній час вона залишилася без засобів до існування, а відповідач, який працює та має стабільний заробіток, відмовляється надавати їй матеріальне утримання, у звязку із чим змушена звернутися до суду з позовом.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась , про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заявлені позивачем вимоги підтримала повному обсязі . Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився , надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечує щодо надання позивачці матеріальне утримання у розмірі 800 грн . щомісячно .

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ №094085 (а.с.8), проте, однією сімєю з березня місяця 2016 року.

Позивачка не працює, вагітна, термін вагітності складає 29-30 тижні, що підтверджується довідкою Голованіваської центральної районної лікарні від 16.09.2016 року..

Відповідач ОСОБА_4 добровільно протягом останнього часу щомісячно коштів на утримання вагітної дружини не надає. Він працює на Полтавському гірничо-збагачувальному комбінаті , де отримує заробітну плату та має сталий розмір заробітку , інших осіб на утриманні не має..

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Таким чином, суд констатує той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги на період вагітності, а відповідачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки.

Навпаки, судом встановлено, що відповідач має належне грошове забезпечення у звязку із тим, що працює.

Отже, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості надавати допомогу на утримання позивачки на період її вагітності, оскільки, як вбачається з пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивач не працює, внаслідок чого не має власних доходів, позбавлена можливості матеріально забезпечити себе, так як вагітна, що ставить її в скрутне матеріальне становище, тому потребує матеріального утримання з боку відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1, 2 ст.75 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Право на утримання вагітна дружина… має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду (ч.5 ст.84 СК України).

Утримання одному із подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч.ч.1, 2 ст.77 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.212 ЦПК України, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, і, враховуючи наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки на період її вагітності, виходячи із того, що остання потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, суд вважає, що позов ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача на її утримання аліментів під час вагітності підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.84 СК України передбачено право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності, а нормами ч.5 ст.84 СК України встановлено, що аліменти, які присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України).

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.75, 77, 79, 80, ч.ч.1, 4, 5 ст.84 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Пазов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь вагітної ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5 селище Ємилівка вул. Терешкової,1 аліменти на її утримання у розмірі 900 грн. (дев'ятсот) щомісячно, починаючи з 14 липня 2016 року до досягнення народженою дитиною трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна грн. двадцять коп.)

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини, в той же строк з моменту виготовлення повного рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Повний тест рішення судом виготовлено 26.09.2016 року.

Суддя: Гут Ю. О.