Єдиний унікальний номер 219/821/16-ц Номер провадження 22-ц/775/640/2016
Головуючий в 1 інстанції: Радче нко Л.А.
Доповідач: Новікова Г.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1,

суддів: Біляєвої О.М., Груіцької Л.О.

при секретарі: Доля В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу.Посилалася на те, що з 04.08.1992 року по 03.03.2015 року вона працювала у відповідача лікарем-наркологом, в останній час завідуючою диспансерним відділенням №1. В порушення вимог законодавства з липня 2014 року заробітна плата виплачується не регулярно, внаслідок чого у боржника перед заявником виникла заборгованість в сумі 43353,33грн., з яких 14361,36грн. компенсація заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати.У звязку з цим просила видати судовий наказ про стягнення з боржника на її користь суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 43353,33 грн., з яких 14361,36 грн. компенсація заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року заяву залишено без руху в звязку з наданням ОСОБА_2 довідки переселенця, строк дії якої закінчився. Заявниці надано строк для усунення недоліку, а саме запропоновано уточнити місце проживання та надати належні докази про таке, у тому числі довідку про місце проживання на час звернення до суду відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року відмовлено в прийнятті заяви ОСОБА_2 до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» про видачу судового наказу на підставі п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу як незаконну. Із доданих до заяви документів не вбачається,що боржник заперечує наявність заборгованості.Суд не мав права з власної ініціативи витребувати докази,чим порушив норми процесуального законодавства і не навів мотивів у чому вбачається спір про право.

В судове засідання сторони не зявилися, однак повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограма отримана особисто ОСОБА_2, довідка про доставку повідомлення на вказану заявником електронну адресу та мобільний номер телефону. Для осіб, яким не надіслано кореспонденцію (зона АТО), на сайті Апеляційного суду Донецької області також розміщено повідомлення під №197 про призначення справи до розгляду.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК, до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 58 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу було додано ксерокопію довідки від 20.11.2015 року про заборгованість КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» перед ОСОБА_2 по заробітній платі в розмірі 28981,93грн., по відпускним - 6993,38 грн., по оплаті лікарняних 2482,62грн., компенсації за невикористану відпустку 1873,52 грн.(а.с.7).

Відмовляючи в прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того,що надані заявником докази нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати не є належними та допустимими, оскільки до заяви про видачу судового наказу не додано оригіналу відповідної довідки,яка б свідчила про наявність заборгованості,а надана ксерокопія довідки не завірена належним чином. Такі копії документів не є належними доказами, які підтверджують факт настання права вимоги стягувача та свідчать про безспірність стягнення в розумінні норм цивільно-процесуального законодавства, яке регулює наказне провадження.

Між тим, як наявність заборгованості боржником оспорюється. Відповідно до листа КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» вищевказана довідка не видавалась ОСОБА_2, підписи в.о. головного лікаря ОСОБА_3 та в.о. головного бухгалтера ОСОБА_4 не відповідають дійсності (підроблені), походження печатки та штампу «КЛПУ» не відомі, оскільки станом на 20.11.2015 року вони фактично були відсутні.

Судом правильно зазначено,що у вказаних правовідносинах вбачається наявність спору про право, а саме спір щодо розміру заборгованості, який унеможливлює видачу судового наказу. Висновок суду відповідає вимогам ст.100 ЦПК України,пунктом 2 частини 3 якої передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Доводи про те,що заявником виконані вимоги цивільно-процесуального закону щодо оформлення заяви про видачу судового наказу не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються встановленими обставинами.Так як додана до заяви не завірена належним чином довідка про наявність заборгованості не є належним та допустимим доказом.

Посилання на те, що суд не мав права з власної ініціативи витребувати докази з непідконтрольної українській владі території шляхом телефонної розмови та надсилання запиту електронною поштою до відповідача без клопотання сторони в даному випадку не впливають на правильність висновку суду.

За встановлених обставин підстави для скасування ухвали судді відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Керуючись 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: