Справа № 317/2096/16-ц
№/п 2/317/834/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Гончаренко П.П.

при секретарі - Ігнатченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 селищної (сільської) ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 селищної (сільської) ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначила, що, 11.08.2015 року у віці 34 роки помер її рідний брат, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за час свого життя був одружений, а пізніше розлучений, у звязку з чим змінив своє прізвище на «Біляр».

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 4/25 частини житлового будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Урицького, будинок № 23, розташованого на земельній ділянці площею 1020 кв.м., яка належала померлому на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, 10.10.2007 року за реєстровим № 3241.

Позивач зазначає, що після смерті брата інших спадкоємців, а ні першої, а ні другої черги, немає, а отже вона є єдиним спадкоємцем другої черги за законом.

Також позивачка зазначає, що, у звязку з тим що не проживала постійно із спадкодавцем та не була з ним зареєстрована за однією адресою, мала подати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини але такої не подала, чим порушила строки подачі, передбачені ч.1 ст.1270 ЦК України. Підставою пропуску строку прийняття спадщини, стала необізнаність в тому, що перед смертю її брат розірвав шлюб із дружиною, яку позивачка вважала єдиним спадкоємцем першої черги після смерті брата. Під час особистої бесіди при похованні дружина брата і сама вважала себе таким спадкоємцем. Після спливу 6-ти місяців його колишня дружина звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено, у звязку з тим, що на час смерті вона не була дружиною спадкодавця, а тому спадкувати належні йому на час смерті права та обовязки не має права. Рідних дітей та батьків на час смерті брат не мав. Дізнавшись про це, позивачка також звернулась до нотаріальної контори, однак отримала лише особисті розяснення того, що вона вже пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата та порекомендували звернутися до суду. Тривалий час я намагалась зібрати належні докази, які б підтверджували спорідненість між позивачкою та її братом, документи підтверджуючи право власності на спадкове майно, свідоцтво про смерть брата, інші докази, однак у звязку з тим, що вона не є а ні матірю його а ні дитино, їй у всіх органах було відмовлено у наданні будь-якої інформації, колишня дружина взагалі відмовилась надати документи які залишились в неї після смерті брата, через що позивачка не могла у встановлений законом строк звернутись із заявою про прийняття спадщини та подати оформлену належним чином позовну заяву, із відповідними доказами.

Отримавши в Запорізькій районній державній нотаріальній конторі розяснення наслідків пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини, позивачка вирішила звернутись до суду із даною позовною заявою.

До початку розгляду справи по суті, за клопотаннями представника позивачки були витребуванні письмові докази спорідненості позивачки із спадкодавцем, підстави зміни прізвища спадкодавця та інформацію стосовного часу та місця його смерті, а також наявності відритої спадкової справи та кола інших спадкоємців, які у встановленому законом порядку заявили про себе.

На час розгляду справи по суті, представник відповідача ОСОБА_2 селищної (сільської) ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, завчасно надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу в його відсутності.

Позивачка та її представник у судове засідання також не з'явились, однак представником надано до суду заяву в якій він позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні та просив розглянути справу без його участі.

Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно за частиною 4 ст.169 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивості, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Факт смерті ОСОБА_4 11.08.2015 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії VI-ИК № 716211, виданим 25.08.2015 року Красногорським управлінням РАЦС Головного управління РАЦС Московської області.

Факт належності частини будинку (4/25) за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Урицького, 23, розташованого на земельній ділянці площею 1020 кв.м. (Даниляк) ОСОБА_4 підтверджується Договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, 10.10.2007 року за реєстровим № 3241 та витягом про державну реєстрацію права власності.

Запорізька районна державна нотаріальна контора на запит суду надала лист в якому повідомлено, що після смерті ОСОБА_4, який помер 11.08.2015 року, ніхто із спадкоємців на прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась.

Також Запорізька районна державна нотаріальна контора на запит суду надала Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якої у Спадковому реєстрі інформація про спадкові справи та свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 11.08.2015 року, відсутня.

Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються.

Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом чи законом. Так ,відповідно до ч.1ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємиць, який має прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав по одній приписці з спадкодавцем , має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту смерті. .

Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного ,якщо спадкоємиць пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що, особа прийняла спадщину в установлений законом строк , може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно частини третьої статті 1272 ЦК України.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк на прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215 ЦПК, ст.ст. 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 селищної (сільської) ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, паспорт: серія СА 041267, виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, 02.11.1995 р., адреса: 69063 м. Запоріжжя, вул. Ілліча, 12, додатковий строк у 30 (тридцять) календарних днів для подання до Запорізької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 (прізвище до шлюбу Даниляк), який помер 11.08.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії VI-ИК № 716211, виданим 25.08.2015 року Красногорським управлінням РАЦС Головного управління РАЦС Московської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.П. Гончаренко