Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3708/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кашуби А.В.,

при секретарі Чернянчук К.П.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 27 липня 2006 року у виконкомі Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №14. Від даного шлюбу у них народилось четверо дітей: донька ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8), син ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6), син ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_7), та син ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9). Сімейне життя в них не склалось, через постійні сварки та суперечки, у зв'язку з чим на протязі року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки працює на сезонних роботах. Аліменти на інших дітей не сплачує, утриманців не має. У зв'язку з цим позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 400 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів та їх суми, однак заперечував проти розірвання шлюбу, у зв'язку з чим просив надати строк на примирення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 липня 2006 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №14 (а.с.4). В шлюбі народилось четверо дітей: донька ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 19.01.2007 року серії НОМЕР_1 (а.с.14), син ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 18.01.2008 року серії НОМЕР_2 (а.с.13), син ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_7), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 25.03.2011 року серії НОМЕР_3 (а.с.12) та син ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9), що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 04.02.2015 року серії НОМЕР_4 (а.с.11).

Незважаючи на клопотання відповідача, надати строк на примирення суд не знайшов для цього підстав. Як встановлено судом, що підтверджено учасниками процесу та не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, спільне життя у них не склалося, сторони на протязі року проживають окремо й спільного господарства не ведуть. Намагання відповідача примиритися до цього часу ні до чого не призвели. Коли сторони проживали разом, між ними постійно виникали сварки, які безпосередньо бачали діти, і за які відповідач притягався до адміністративної відповідальності (а.с.17). Також, зі слів відповідача, які не були спростовані в суді, позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким намагається створити сім'ю. Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку у недоцільності збереження такої сім'ї, а отже і наданні строків на примирення.

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матір'ю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. При ухваленні рішення судом враховано бажання ОСОБА_1 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві позивачка зазначила, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних батьків. Відповідач проти даного факту не заперечував, у зв'язку з чим суд не вбачає за необхідне з'ясовувати відомості про наявність на утриманні ОСОБА_2 інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, однак враховує зазначені сторонами відомості при ухваленні рішення.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою та відповідачем. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 1167 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 350 грн. 10 коп.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: сина ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9), слід визначити в розмірі 400 грн. щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/4189/14-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8), сина ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6), сина ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_7) в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.11.2014 року та до досягнення ними повноліття. Оскільки питання про стягнення аліментів на вищевказаних дітей вже вирішувалось судом, рішення якого вступило в законну силу, в задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. Судові витрати при розірванні шлюбу, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI..

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 141, 180 - 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 61, 79, 81, 88, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 27 липня 2006 року у виконкомі Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №14.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_9), в розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.12.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: АДРЕСА_1) на користь держави суму судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. (р/р №0057, МФО: 812016, код ЗКПО: 37713243, банк: ГУДКСУ у Закарпатській області, КБК: 22030001)

Судові витрати, а саме 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору - слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка оплатила їх при поданні заяви до суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийА. В. Кашуба