Справа № 361/6364/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/4014/16 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 26 21.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Олійник В.І., Журба С.О.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 0050/0507/88-138, відповідно до якого Банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 85 000,00 доларів США зі сплатою 14 % річних за користування кредитом на строк з 24.05.2007 року по 24.05.2017 року.

В якості забезпечення зобов'язань за вказаним Кредитним договором між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_2 (надалі - Поручитель) 24 травня 2007 року укладено Договір іпотеки № б/н, відповідно до якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,2487 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Умовами Договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання Позичальником умов Основного зобов'язання та/або Іпотекодавцем цього Договору, Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.

Через систематичне та грубе невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 0050/0507/88-138 від 31.10.2007 р. в останнього перед банком виникла заборгованість, яка з урахуванням тіла кредиту, відсотків, пені, суми за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу, та суми за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам, становить 2 229 714 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 98 коп.

Крім того, позивач зазначає, що 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги до боржників за Кредитними договорами, зокрема, за Кредитним договором № 0050/0507/88-138 від 24.05.2007 р., укладеним між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному Кредитному договору.

З огляду на викладені обставини, та у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором, позивач просить у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 0050/0507/88-138 від 24.05.2007 р. у розмірі 2 229 714 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 98 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,2487 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» права власності на вказану земельну ділянку.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором за № 0050/0507/88-138 від 24.07.2007 року, у розмірі 2 229 714 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 98 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 24.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, а саме, на : земельну ділянку, кадастровий номер № НОМЕР_2, загальною площею 0,2487 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Красилівською сільською радою Броварського району Київської області 21 грудня 2006 року на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Красилівської сільської ради від 08 листопада 2006 року № 81, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на дану земельну ділянку.

Стягнуто із ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким залишити позовні вимоги без розгляду.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», далі - Банк) та ОСОБА_3 (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір № 0050/0507/88-138, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 85 000 (вісімдесят п'ять тисяч) доларів США, на строк з 24 травня 2007 року по 24 травня 2017 рік.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

У відповідність до умов Кредитного договору, а саме п. 5.1.1., Позичальник зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплатити нараховані відсотки.

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору № 0050/0507/88-138 від 24.07.2007 року, сторони домовилися та встановили строк користування кредитом по 24 травня 2030 рік (п. 3.1.).

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або строку плати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення заборгованості.

Із матеріалів справи вбачається, що в якості забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС_Комерцбанк» (далі - Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (далі - Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В, відповідно до п. 2 якого на забезпечення виконання Основного зобов'язання, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: земельну ділянку, кадастровий номер № НОМЕР_2, загальною площею 0,2487 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Красилівською сільською радою Броварського району Київської області 21 грудня 2006 року на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Красилівської сільської ради від 08 листопада 2006 року № 81, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно п. 8 Договору іпотеки за договором сторін предмет іпотеки оцінюється в 627 968 (шістсот двадцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн.

Як вбачається із висновку про вартість об'єкту оцінки, наданого 16 січня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Професіонал», вартість вищевказаної земельної ділянки складає 263 667 (двісті шістдесят три тисячі шістсот шістдесят сім) грн.

У відповідність до п. 13.3. Договору іпотеки у разі невиконання Позичальником умов Основного зобов'язання та/або Іпотекодавцем цього Договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі, включаючи суму кредиту та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов Основного зобов'язання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що передбачені та випливають з Основного зобов'язання, а також всі витрати, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки, в тому числі з вчиненням виконавчого напису, його реалізацією та вартість послуг незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28.07.2015 р. загальна заборгованість ОСОБА_3 за Кредитним договором № 0050/0507/88-138 від 24.07.2007 року становить 2 229 714 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 98 коп., з якої: -тіло кредиту - 1 996 717,13 грн.; -відсотки - 203 530,47 грн.; -пеня 29 258,03 грн.; -сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу - 185,02 грн.; -сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам - 24,33 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило позивачу право вимоги за Кредитними договорами, зокрема за Кредитним договором № 0050/0507/88-138 від 24.07.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавеиь має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За змістом ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 13.1. Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В Постанові №5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» надано роз'яснення про те, що нормами законодавства (насамперед статтями 36, 37 Закону № 898-IV) не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України, має право вимагати застосування його судом.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, як слідує із вищезазначеного, нормами чинного законодавства (ст. 33, 36. 37 ЗУ «Про іпотеку») не виключається можливість набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, як один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про правомірність задоволення позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки так, як на момент звернення позивача до суду, ОСОБА_3 не виконуються умови Кредитного договору № 0050/0507/88-138 від 24.07.2007 року, тому у нього виникла заборгованість перед Банком у розмірі 2 229 714 (два мільйони двісті двадцять дев'ять тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 98 коп. У зв'язку із тим, що зобов'язання ОСОБА_3 забезпечено укладанням Договору іпотеки між ОСОБА_2 та Банком, то у позивача є всі правові підстави для задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищевказаної заборгованості.

Тому, враховуючи вищезазначені норми закону, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у зверненні стягненні на предмет іпотеки договором № б/н від 24 травня 2007 року.

Натомість, жодних доказів, які б могли призвести до скасування оскаржуваного рішення апелянтом не було надано.

Рішення суду є обґрунтованим та доведеним, підстав для скасування, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України апелянтом не було наведено.

Таким чином, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, та підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307 ,308 ,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: