_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/436/16
УХВАЛА

26.09.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання позивача по зустрічному позову ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 520/10960/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Позивач ОСОБА_2 в позовній заяві просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за борговою розпискою у розмірі 214079 гривень, що є еквівалентом 9700 доларів США, та судові витрати.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд: визнати розписку від 26.09.2014 року про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 грошових коштів недійсною.

31 серпня 2016 року в судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_4 надав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання, а саме: 1. Чи підписана розписка від 26.09.2014 року власноручним підписом ОСОБА_1?; 2. Чи можливо, що підпис на розписці від 26.09.2014 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою навмисно зміненим почерком?. Проведення експертизи представник просив суд доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, витрати покласти на ОСОБА_1.

В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_1 посилалась на те, що у вересні місяці 2015 року ОСОБА_1 отримала ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відкриття провадження по справі, відповідно до якої - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення грошових коштів у розмірі 214079,00 грн., що є еквівалентом 9 700 доларів США наданих ОСОБА_1 відповідно до розписки від 26.09.2014 року. Отримавши відповідну ухвалу ОСОБА_1, довгий час не могла зрозуміти, як та яким чином, вона заборгувала ОСОБА_2, адже вона не може згадати, щоб вона вступала у грошові зобов'язання. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 520/10960/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення грошових коштів, ОСОБА_1 побачила документ, а саме розписку від 26.09.2014 року, яка була складена не нею, а іншою особою, підпис ОСОБА_1 на титульній сторінці відсутній, а на зворотній сторінці стоїть не чіткий підпис, який відрізняється від її власного.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи та просила суд його задовольнити.

Позивач по справі ОСОБА_2 та її представник заперечили проти задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, просили суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання та продовжити розгляд справи.

Суд вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 просить суд визнати розписку від 26.09.2014 року про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 грошових коштів недійсною, посилаючись на те, що вона не може згадати, щоб вона вступала у грошові зобов'язання, а побачивши розписку від 26.09.2014 року, підтвердила, що вона складена не нею, а іншою особою, підпис ОСОБА_1 на титульній сторінці відсутній, а на зворотній сторінці стоїть не чіткий підпис, який відрізняється від її власного.

Так, згідно зі статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З урахування вищевказаного, з метою повного та обєктивного розгляду справи, суд вважає, що призначення судової почеркознавчої експертизи по вказаній справі є доцільним, оскільки її висновки потребують спеціальних знань і можуть мати правове значення для вирішення справи, у звязку з чим на вирішення якої слід поставити наступні питання:

1. Чи виконаний підпис у розписці від 26.09.2014 року власноручним підписом саме ОСОБА_1?;

2. Чи можливо, що підпис на розписці від 26.09.2014 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою навмисно зміненим почерком?

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення судової почеркознавчої експертизи потрібен значний проміжок часу, тому провадження у справі на час проведення експертизи необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 144, 147, 202 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача по зустрічному позову ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи задовольнити.

Призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи виконаний підпис у розписці від 26.09.2014 року власноручним підписом саме ОСОБА_1?;

2. Чи можливо, що підпис на розписці від 26.09.2014 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою навмисно зміненим почерком?

Проведення експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1.

Копію ухвали суду, після набрання законної сили, направити для виконання до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У розпорядження експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, після набрання ухвалою законної сили, направити матеріали цивільної справи № 520/10960/15-ц, експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1, оригінал розписки від 26.09.2014 року.

Провадження у цивільній справі № 520/10960/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.