У Х В А Л А

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року у справі за позовом державного комунального підприємства управління «Тепловодоканал» Новодністровської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 1170 грн 10 коп., з яких 745 грн 4 коп. основного боргу, 381 грн 18 коп. інфляційних витрат, 43 грн 88 коп. 3% річних.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 4 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року, рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20 листопада 2015 року скасовано, у задоволенні позову Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У заяві Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року та залишення в силі рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20 листопада 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статей 509, 526, 609-612, частини 2 статті 625 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень Державне комунальне підприємство Управління «Тепловодоканал» посилається на рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 березня 2008 року, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2011 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року та 15 серпня 2016 року, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року та 15 серпня 2016 року, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції виходив з того, що послуги з водовідведення оплачувалися споживачем з розрахунку обсягу споживання холодної та гарячої води згідно з показниками засобів обліку воду, з урахуванням пільги 50% на всю кількість спожитих послуг. Згідно наданих ОСОБА_4 доказів, у неї відсутня заборгованість за спожиті послуги водопостачання та водовідведення.

В рішенні колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 березня 2008 року, що надано заявником як приклад, позивачі за спожиті послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання не розрахувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає погашенню.

В рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2011 року, що надано заявником, як приклад судом було встановлено, що відповідач нерегулярно сплачував за надані послуги, тому в нього виникла заборгованість.

Посилання заявника на рішення Апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року та 15 серпня 2016 року, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2015 року та 15 серпня 2016 року, як на приклади неоднакового застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, не може бути взяте до уваги, оскільки вказані судові рішення винесено в порядку апеляційного, а не касаційного провадження.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року, що надана заявником як приклад, судами було встановлено, що відповідач належним чином не сплатив за послуги з теплопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Порівняння змісту вказаного для прикладу судового рішення зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом державного комунального підприємства управління «Тепловодоканал» Новодністровської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, за заявою Державного комунального підприємства Управління «Тепловодоканал» про перегляд рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 4 березня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк