печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубеля І. В. у виконавчому провадженні № 48167441 про обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І. В. звернувся до суду з поданням, у якому просив тимчасово відмовити у виїзді за кордон з тимчасовим вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань та зобов'язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду з України громадянина України ОСОБА_2, у разі вилучення у неї паспортного документу для виїзду за кордон - надіслати у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України за місцем видачі.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином, заяви або клопотання не подав, про причини неявки суду не повідомив. У прохальній частині подання просив заяву розглянути без участі державного виконавця.

Суд, вивчивши подання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Подання мотивується тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження № 48167441 з примусового виконання виконавчого напису № 432, виданого 08.06.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В. Г. про звернення стягнення на рухоме майно - транспортний засіб - автомобіль марки ВМW, модель 745, тип транспортного засобу легковий седан В, рік випуску 2003, номер державної реєстрації - НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 та переданий у заставу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» згідно з договором застави № 020712-ЗАВ від 02.07.2012.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що добровільно боржник вимоги ВДВС та виконавчого напису не виконує, що свідчить, на думку державного виконавця, про ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

15.07.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.11.2015 вказаний державний виконавець направив до суду подання від 12.11.2015 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа.

06.08.2015 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2, оголошено заборону на його відчуження, яку направлено до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області та сторонам. Крім цього, 06.08.2015 головним державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Звертаючись до суду з даним поданням, головний державний виконавець посилався на ті підстави, що боржником не вчиняються дії для виконання виконавчого документа, що трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості та переховування майна, на яке передбачено звернення стягнення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч. 1 ст. 6 Закону №3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №606-ХІV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння ( дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, з доданих до подання доказів не вбачається, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання.

Також суду не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, зокрема, що за час виконання судового рішення боржник виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, або доказів, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання виконавчого напису шляхом залишення території України.

Крім цього, Порядком взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України 07.02.2014 №288/5/102, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2014 за №273/25050, визначено вимоги до оформлення подань державними виконавцями.

Так, подання має обов'язково містити прізвище, ім'я та по батькові боржника (керівника юридичної особи боржника), дату народження (число, місяць та рік), таке подання подається на розгляд суду за погодженням.

Подання державного виконавця не відповідає вказаним вимогам та відсутній підпис начальником відділу державної виконавчої служби, який би підтверджував факт погодження, як цього вимагає ст. 377-1 ЦПК України.

Матеріали справи не містять доказів, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання виконавчого напису нотаріуса.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубеля І. В. у виконавчому провадженні № 48167441 про обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова