У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Демяносова М.В., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуальногоправа, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд керувався тим, що скаржник не подав у визначений судом строк заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин її пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію вказаної ухвали суду ОСОБА_4 отримав 27 березня 2015 року, про що свідчить розписка (а. с. 61)

На цю ухвалу суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу 14 вересня 2015 року (а. с. 119).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема для належного оформлення скарги та для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причини пропуску.

На виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 надав квитанцію про сплачу судового збору, однак заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження надано не було, незважаючи на те, що у супровідному листі від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 вказав, що заява про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку буде надіслана протягом тридцяти днів, вказавши, що ухвалу суду отримав 30 вересня 2015 року (а. с. 130).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявникові.

11 січня 2016 року ОСОБА_4 повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року (а. с. 146-147) та клопотання про поновлення строку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та скаржнику наданий строк для усунення її недоліків, а саме для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних підстав для поновлення строку.

Вказану ухвалу суду ОСОБА_4 отримав 03 лютого 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, апеляційний суд, встановивши, що заявник в зазначений строк не навів підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, правомірно, на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновку суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Демяносов М.В. Леванчук А.О.