Номер провадження: 22-ц/785/6354/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

ОСОБА_2

суддів: Драгомерецького М.М.

при секретарі: Колмакові В.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

24 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі Банк) звернулось до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20 липня 2005 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «універсальна» GOLD в сумі 5600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаної відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк зобовязався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач в свою чергу зобовязався у встановлені договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору. У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 30 вересня 2013 року склалась заборгованість в розмірі 15993,13 грн., у тому числі: 2664,17 грн. за кредитом; 12091,19 грн. по процентам за користування кредитом; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 737,77 грн. (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, та на ст.ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, 629, 1054 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути судові витрати в сумі 2243,60 грн. (а.с. 1-2).

Справа розглянута за відсутністю відповідача ОСОБА_3

Заочним рішенням суду першої інстанції позов Банку задоволено. Суд стягнув з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15993.13 грн. та витрати про сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 28-29).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2016 року заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду залишена без задоволення (а.с. 67).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, просять рішення суду першої інстанції скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права, а саме, судом першої інстанції він не сповіщався про час та місце судового засідання належним чином, чим були порушені його права, а також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним кредиту в сумі 5600 грн. та платіжної картки (а.с. 70-72).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, пояснення на апеляцію представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача підлягає задоволенню за таких підстав.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що попий у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, кетах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з у сіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2005 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «універсальна» GOLD в сумі 5600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який складається з підписаної відповідачем Заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Банк зобовязався надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач в свою чергу зобовязався у встановлені договором строки погашати кредит, відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах договору.

У порушення умов кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 30 вересня 2013 року склалась заборгованість в розмірі 15993,13 грн., у тому числі: 2664,17 грн. за кредитом; 12091,19 грн. по процентам за користування кредитом; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 737,77 грн. (процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник, відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Тому права позивача були порушені і у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором

Проте, з таким висвком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.3., 3.14. правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня указаного місяця.

При закінченні строку дії відповідної картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії картки), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя о закритті картрахунку.

Строк дії картки миттьового випуску продовження не підлягає.

Згідно наданим Банком розрахунком заборгованості за кредитом останній платіж здійснено відповідачем ОСОБА_3 09 жовтня 2006 року, а позов предявлений Банком лише 24 січня 2014 року (а.с. 4).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі був зобовязаний довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як заперечення проти позову.

В порушення вказаних вимог Банком не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції докази у підтвердженні отримання відповідачем картки, її виду та строку її дії, а також не доведено, що відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою, які містяться в матеріалах справи ( а.с. 7-9, 9-10).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс 14, в постанові від 22 жовтня 2014 року у справі №6-127цс14, в постанові від 12 листопада 2014 року №6-167цс14, які у відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, виконуючи повноваження апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що Банком пропущений строк позовної давності для захисту порушеного права, підстав поважності причин пропуску строку Банком не наведено, тому є законні підстави для відмови у позові за спливом строку позовної давності.

Отже, порушення норм процесуального права, а саме, 212, 213 ЦПК України, та норм матеріального права, а саме, ст. ст. 256, 261, 267 ЦК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у позові.

При подачі апеляційної скарги відповідачем сплачений судовий збір в сумі 267,96 грн., що підтверджується документально платіжним дорученням від 19 липня 2016 року (а.с. 69), тому у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з Банку на користь відповідача слід присудити вказаний судовий збір.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2014 року скасувати й ухвали нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 267,96 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_2

ОСОБА_5