Справа № 159/3568/16-ц
Провадження № 2/159/1302/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 вересня 2016 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду ВАСИЛЮК О.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору №122/08 від 05.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 01.11.2008 року та визнання недійсним іпотечного договору від 05.03.2008 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору №122/08 від 05.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 01.11.2008 року та визнання недійсним іпотечного договору від 05.03.2008 року.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Так, позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ч.5 ст.119 ЦПК України, а саме позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

Посилання позивача на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Так, Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення сплати та повернення судового збору.

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" було передбачено, що споживачі - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Згідно частин 3 та 4 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України "Про захист прав споживачів" саме Законом України "Про судовий збір", норми якого змінені законом від 22 травня 2015 року, зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України "Про судовий збір", то саме цей Закон підлягає застосуванню.

За таких обставин суд вважає, що підстав для звільнення позивача від сплати судового збору немає.

Так, із поданої позивачем позовної заяви, вбачається, що він заявляє вимогу немайнового характеру (просить визнання недійсним кредитного договору №122/08 від 05.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 01.11.2008 року та визнання недійсним іпотечного договору від 05.03.2008 року).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Отже, з огляду на вищенаведене, позивачу необхідно предявити до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1102,40 грн. щодо предявленої ним вимоги немайнового характеру.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору №122/08 від 05.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 01.11.2008 року та визнання недійсним іпотечного договору від 05.03.2008 року, залишити без руху .

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_4