Справа № 166/611/16-ц Провадження № 22-ц/773/1356/16 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Категорія: 59 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до спільного підприємства по агропромисловому будівництву "Ратнеагробуд" про зобов'язання видати довідку, за апеляційною скаргою позивача на рішення Ратнівського районного суду від 27 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до спільного підприємства по агропромисловому будівництву (далі СП) "Ратнеагробуд", посилаючись на те, що за професією він є електрозварником. На вказаній посаді працював у Ратнівському МСО з 20.10.1981 року по 28.05.1982 року та у Ратнівській МПМК 16 (після реорганізації - Ратнівській ПМК-12, Ратнівський райагробуд, СП «Ратнеагробуд») з 15.10.1984 року по 28.01.1991 року.

Вказує на те, що досягнувши 55-річного віку, та маючи більше 12 років 6 місяців стажу роботи на посаді елекрогазозварника, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Позивач звертався до відповідача із заявою видати уточнюючу довідку для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України " Про пенсійне забезпечення", однак останнім йому було відмовлено у видачі такої довідки з посиланням на відсутність первинних документів.

ОСОБА_1 вважає таку відмову незаконною, оскільки первинними документами, на підставі яких можливо установити повну зайнятість працівника, є трудова книжка, відомості про заробітну плату та накази, а тому просив суд зобовязати СП «Ратнеагробуд» видати довідку про підтвердження наявного у нього трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди з 20.10.1981 по 28.05.1982 та з 15.10.1984 по 28.01.1991 на посаді електрозварника ІV розряду в СП «Ратнеагробуд».

Рішенням Ратнівського районного суду від 27 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може зобов'язати відповідача надати позивачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди з 20.10.1981 року по 28.05.1982 року та з 15.10.1984 року по 28.01.1991 року на посаді електрозварника ІV розряду в СП «Ратнеагробуд», оскільки не наділений повноваженнями для визначення пільгового характеру роботи на підприємстві із зазначенням часу та робіт.

Однак до таких висновків місцевий суд прийшов з порушенням норм матеріального права та без повного зясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно із п. 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

З цього випливає, що для підтвердження шкідливих умов праці у запитуваний позивачем період (1981-1991 роки) проведення атестації його робочого місця не потребувалось.

Згідно зі Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, що затверджений чинною на період роботи позивача ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (позиція 24 розділ ХХХІІ «Загальні професії»), посада електрозварника відноситься до цього переліку.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів (а.с.8-9) №№ 3-10 трудової книжки БТ-І №0735610 позивача ОСОБА_1, останній працював електрозварником ІV розряду:

- з 20 жовтня 1981 року по 28 травня 1982 року в Ратнівській МСО;

- з 15 жовтня 1984 року по 03 лютого 1986 року в Ратнівській МПМК-16;

- після ліквідації МПМК-16 і переведення в Ратнівську ПМК-12 з 04 лютого 1986 року по 28 січня 1991 року в Ратнівській ПМК-12, яка 03 лютого 1988 року перейменована в Райагробуд.

14.01.2015 року позивач звернувся до відповідача про видачу довідки для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак останній у видачі такої довідки відмовив, мотивуючи це тим, що документи для надання уточнюючої довідки в архіві цього підприємства не збереглися (а.с.16).

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і перелік виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2.

Відповідно до пункту 11 «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації" (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами, зокрема:

а) довідку про заробітну плату;

б) копії документів про проведення атестації робочих місць;

в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

З наведеної норми права випливає, що основними документами, на підставі яких відповідна комісія місцевого органу Пенсійного фонду встановлює певні періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка і відомості про нараховану працівникові заробітну плату, а також накази про встановлення йому неповного робочого дня.

В розглядуваній справі відповідно до записів в трудові книжці (а.с.8-11), довідки про заробітні плату (а.с.11) та наказів (а.с.62-65) ОСОБА_1М працював електрозварювальником і був прийнятий на роботу з повним робочим днем. Наказів про переведення його на роботу з неповним робочим днем в розглядувані періоди роботи відповідачем не надано і таких доказів судом не здобуто. З наданої відповідачем довідки про заробітну плату позивача за 1984-1990 роки (а.с.12) вбачається, що за цей період місячна заробітна плата в межах кожного року вказаного періоду за своїм розміром суттєво не відрізнялась.

Цим спростовуються доводи представника відповідача і суду з посиланням на записи в наявних в матеріалах справи книги обліку нарахувань заробітної плати за 1981-1991 роки (а.с.66-150), яка на той час називалась «Книга учета рассчетов по оплате труда» (а.с.138), про те, що в певні періоди роботи згідно із цими записами ОСОБА_1 відпрацьовував від 5 до 23 годин на місяць. Це твердження відповідача і суду ґрунтується на тому, що у вказаних книгах напроти прізвища позивача (в більшості місяців) в колонці «відпрацьовано людиноднів/людиноднів» переважно був запис щодо відпрацьованих «людиноднів». При цьому кількість «людиногодин» в жодному записі не перевищувала кількості робочих днів у місяці, а заробітна плата, наприклад, за 22 відпрацьованих позивачем у червні 1985 року «людинодні» була такою ж (123,64 рублі), як і за відпрацьовані (згідно із записами в названій книзі) ним у серпні того ж року 22 «людиногодини». Така ж ситуація характерна для всього періоду, що досліджується. Це може пояснюватися лише неправильністю ведення зазначеної книги відповідальним за це працівником, яка в першу чергу призначена для відображення в ній правильних записів щодо нарахованої заробітної плати, а не обліку робочого часу, який ведеться згідно відповідних табелів.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4, який працював у відповідача з червня 1970 року по листопад 1989 року, тобто в період, коли там же працював і позивач, показав, що він працював разом з ОСОБА_1 електрозварником повний робочий день всі робочі дні кожного місяця. З наданої представником позивача в судовому під час апеляційного розгляду даної справи уточнюючої довідки, виданої названому свідку адміністрацією відповідача у 2003 році, вбачається, що цей свідок з 14 червня 1970 року по 5 листопада 1989 року працював повний робочий день електрозварником. Хоча згідно із записами в згаданій книзі, наприклад, у період з січня по червень 1989 року він працював не більше 21 «людиногодини» на місяць. Це ще раз підтверджує, що записи в цій книзі щодо відпрацьованого робітниками, в тому числі і позивачем, робочого часу є недостовірними, а тому не можуть бути підставою для висновку про те, що позивач в окремі періоди роботи у відповідача працював електрозварником неповний робочий день.

Всі інші докази, наведені вище, підтверджують факт виконання позивачем роботи електрозварника із шкідливими умовами праці на протязі всього робочого дня. У звязку з цим відповідач зобовязаний видати йому довідку, встановлену додатком №5 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, із зазначенням в ній відомостей по те, що ОСОБА_1 в періоди з 20.10.1981 року по 28.05.1982 року та з 15.10.1984 року по 28.01.1991 року працював повний робочий день електрозварником.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, оскаржуване в даній справі рішення суду підлягає відповідно до положень ст. 309 ЦПК України скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ратнівського районного суду від 27 липня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Зобовязати спільне підприємство по агропромисловому будівництву "Ратнеагробуд" видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку за формою встановленою Додатком № 5 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, із зазначенням в ній відомостей про те, що ОСОБА_1 в періоди з 20.10.1981 року по 28.05.1982 року та з 15.10.1984 року по 28.01.1991 року працював повний робочий день електрозварником.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: