Справа № 344/8687/16-ц
Провадження № 4-с/344/99/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 вищого навчального закладу «Галицька академія», заінтересовані особи ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05 квітня 2016 року, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вжити заходів щодо виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2016 року заявник ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Галицька академія» звернувся до суду зі скаргою про скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05 квітня 2016 року, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вжити заходів щодо виконання рішення суду. Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник зазначає, що 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Галицька академія» звернувся до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції з заявами № 04-01/443 та № 04-01/441 про виконання рішення по цивільній справі № 344/13979/14-ц, провадження № 2/344/731/15 від 19 травня 2015 року згідно виданих виконавчих листів. У своїй заяві № 04-01/441 від 11 вересня 2015 року ОСОБА_1 вищий навчальний заклад «Галицька академія» просив відкрити виконавче провадження та стягнути з ОСОБА_2 8 530,00 гривень заборгованості за договором № 021/ІФР/11/КС від 01 вересня 2011 року про підготовку фахівця, у заяві № 04-01/443 відкрити виконавче провадження та стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору. Державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження № 48734159 та № 48731997, проте стягнення з боржника не проводиться. Заявник звертався з відповідними скаргами, але жодних заходів не було здійснено. 21 червня 2016 року була направлена скарга на бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, проте відповідь не отримана. 30 червня 2016 року заявник отримав постанову від 05 квітня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з невиявленням майна, на яке можна було б звернути стягнення. За таких обставин заявник просить поновити строк для оскарження постанов, скасувати постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно виконавчого провадження ВП №48734159 та №48731997 від 05 квітня 2016 року, визнати бездіяльність посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції протиправною, постановити окрему ухвалу, зобовязати вжити заходів щодо виконання рішення суду.

У судове засідання представник заявника не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Заінтересовані особи до суду не прибули, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що згідно вимог частини другої статті 386 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду скарги.

Від представника Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції надійшли до суду письмові заперечення, в яких просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Суд, всебічно і повнозясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

05 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №48734159 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, якою виконавчий лист № 344/13979/2014, виданий 21 серпня 2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вищого навчального закладу «Галицька академія» 243,60 грн. судового збору повернутий стягувачу (а.с. 3-4).

05 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №48731997 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, якою виконавчий лист № 344/13979/2014, виданий 21 серпня 2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вищого навчального закладу «Галицька академія» 8 530,00 грн. заборгованості (а.с. 5).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник ОСОБА_2 пенсію не отримує (а.с. 38).

Відповідно до відповіді з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, а саме: ОСОБА_2, інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с. 39).

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції звернувся до відділу УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, територіального управління Держгірпромнагляд в Івано-Франківській області про надання інформації про реєстрацію за ОСОБА_2 рухомого майна та транспортних засобів (а.с. 40-41).

З відповіді Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справа України вбачається, що транспортних засобів за ОСОБА_2 незареєстровано (а.с. 42).

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області, станом на 26 жовтня 2015 року техніка в Івано-Франківській області за ОСОБА_2 не зареєстрована (а.с. 43-44).

З відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, боржник ОСОБА_2 не працює (а.с. 45).

Боржник ОСОБА_2, згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та /або фізичними особами-підприємцями, на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 46).

Актом державного виконавця від 04 квітня 2016 року, складеного державним виконавцем Гнатюком В.Я. Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції за участю понятих, встановлено, що при виході на місце виконання за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Січинського, 62в, майна, яке б належало боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності, не виявлено (а.с. 47).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що за боржником ОСОБА_2 відсутні записи про наявні речові права на нерухоме майно чи записи про право власності на нерухоме майно (а.с. 48).

Постановою Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції від 21 січня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладений арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення у розмірі 9 065,41 грн. (а.с. 49).

Згідно положень статті 385 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Копії постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві заявник отримав 30 червня 2016 року, про що свідчить відмітка про отримання на супровідному листі (а.с. 3), даних про отримання та ознайомлення заявником з копіями оскаржуваних постанов раніше матеріали не містять.

08 липня 2016 року заявник надіслав скаргу до суду поштою (а.с. 6).

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах справи суд вважає, що заявнику слід поновити строк звернення до суду.

Відповідно до статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частина перша статті 14 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності з положеннями пункту 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (в редакції, чинній на час прийняття спірних постанов), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

З матеріалів виконавчих проваджень № 48734159 та № 48731997, наданих Відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, вбачається, що з метою виконання виконавчих документів, виданих 21 серпня 2015 року, державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження складений 04 квітня 2016 року акт за участю двох понятих (а.с. 47).

Згідно даного акту, при виході на місце виконання за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Січинського, 62в, майна, яке б належало боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності, не виявлено.

Проте з даного акту вбачається, що сам боржник ОСОБА_2 присутній не був, жодні особи, які проживають за місцем реєстрації боржника, також не були присутні, вихід був здійснений за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Січинського, 62в без зазначення квартири боржника.

Таким чином, суд не може прийняти акт від 04 квітня 2016 року в якості доказу, який підтверджує відсутність майна, яке б належало боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Також суд зазначає, що інших заходів, спрямованих на встановлення наявності у боржника рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не було здійснено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції заходи примусового виконання рішень не вчинені своєчасно і у повному обсязі виконавчі дії з примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області не здійснені, тому вимоги скарги про скасування постанов про повернення виконавчого документу стягувачеві підлягають задоволенню.

Щодо вимог скарги про визнання бездіяльності посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції протиправною, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки заявником не зазначено, в чому саме полягає бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, а також судом встановлено, що державним виконавцем вчинялися певні виконавчі дії з метою виконання рішення суду.

Оскільки згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» право вчиняти будь-які виконавчі дії покладено саме на державного виконавця, тому суд вважає, що вимога про зобовязання Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції вжити заходів щодо виконання рішення суду також є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Щодо постановлення окремої ухвали, то суд виходить з того, що у судовому засіданні не встановлено істотних порушень чинного законодавства, які б потребували винесення окремої ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, перевіривши, чи діяв державний виконавець відповідно до вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо;добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 19 Конституції України, статей 1, 5, 6, 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 3, 4, 57-60, 208-210, 292, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 вищого навчального закладу «Галицька академія», заінтересовані особи ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05 квітня 2016 року, визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вжити заходів щодо виконання рішення суду задовольнити частково.

ПоновитиОСОБА_1 вищому навчальному закладу «Галицька академія» строк звернення до суду зі скаргою.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №48731997 від 05 квітня 2016 року.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №48734159 від 05 квітня 2016 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко