Справа № 183/3902/16
Провадження № 2/183/2216/16
У Х В А Л А

19 вересня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря Данильченко Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про визнання незаконним наказів, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача.

В судовому засіданні до початку розгляду справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду не сплачений судовий збір за позовну вимогу щодо визнання незаконним наказу № 88-в від 25 червня 2013 року "Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників" та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача в судовому засідання звернула увагу на те, що з 01 вересня 2015 року у зв'язку із внесеними змінами до Закону України "Про судовий збір", позивач при зверненні до суду з позовними вимогами про визнання незаконним наказу № 88-в від 25 червня 2013 року "Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників" та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повинна була сплатити судовий збір.

Представник позивача послався на відсутність грошових коштів у позивача для сплати судового збору, а також на те, що середня заробітна плата за час вимушеного прогулу відноситься до заробітної плати відповідно до рішення Конституційного Суду України.

Вислухавши думку сторін, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просить, зокрема, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 123 748,86 грн., та визнати незаконним наказ № 88-в від 25 червня 2013 року "Щодо внесення змін до штатного розкладу банку та скорочення чисельності та штату працівників". Тобто, з позовної заяви вбачається, що вона містить одночасно одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до суду заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата в Україні з 01 січня 2016 року становить 1 378 грн. Отже, при поданні позову позивач повинна була сплатити за вимогу майнового характеру судовий збір у розмірі 1 237,49 грн., а за вимогу немайнового характеру 551,20 грн., а всього 1 788,69 грн., що позивачем зроблено не було.

Суд не приймає посилання представника позивача про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу відноситься до заробітної плати і вимоги про його стягнення не підлягають сплаті судовим збором, оскільки таке твердження не відповідає змісту п. 3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року N5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N114/8713, де передбачено, що суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, відносяться до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 121, ст. 207 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно встановити строк у три дні, з моменту оголошення цієї ухвали, для усунення зазначених недоліків, тобто сплати судового збору з наданням суду оригіналу платіжного документу для долучення до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121, 207, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 встановити строк у три дні, з моменту оголошення цієї ухвали, для сплати судового збору в розмірі 1 788,69 грн., з наданням суду оригіналу платіжного документу для долучення до матеріалів справи.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом пяти днів, починаючи з наступного за днем її оголошення.

Суддя Г.Є. Майна