АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
Апеляційне провадження 22-ц/796/8946/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») звернувся до суду з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за комунальні послуги за період з 01 вересня 2008 по 01 березня 2014, за останнім обліковується заборгованість, яка у загальному розмірі складає 23717,90 грн., з яких: 21157,80грн. - сума основного боргу; 1144,20грн. - втрати від інфляції за вказаний період; 1415,90грн. - 3% річних.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року задоволено позов КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги в сумі 21 157,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» інфляційні втрати в сумі 1144,20грн., 3% річних в сумі 1415,90грн., судовий збір в розмірі 243,6 грн. (а.с.66-68).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року (а.с.98-99).

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає на те, що судом першої інстанції не досліджено всіх обставин справи; не було застосовано строк позовної давності; що суд першої інстанції не провів повного та всебічного з'ясування обставини щодо неправомірності застосування позивачем тарифів, затверджених розпорядженням КМДА., зазначає про неякісне надання позивачем житлово-комунальних послуг.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, представник КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - ОСОБА_2 скаргу не визнала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів Шевченківського району, про що свідчить копія статуту Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», копія договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №720101 від 01 жовтня 2003 року, копія договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №05618/2-10 від 20 квітня 2005 року, копія договору доручення на надання послуг з облік, нарахування збору платежів власників, наймачів та орендарів №1 від 01 лютого 2012 року (а.с.41-54).

Згідно довідки форми № 3 ТОВ «Кийградсервіс» за Вих. №606 від 03 березня 2014 року, ОСОБА_1 є власником особового рахунку квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований (а.с.7). Окрім ОСОБА_1, у вказаній квартирі зареєстрована його дружина ОСОБА_3, 1979р.н.

ОСОБА_1 користується житлово-комунальними послугами, однак, здійснює оплату за ці послуги неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно з рахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, у період з 01 вересня 2008 року по 01 березня 2014 року, складає 23717,90 грн., з яких: 21157,80грн. - сума основного боргу; 1144,20грн. - втрати від інфляції за вказаний період; 1415,90грн. - 3% річних (а.с.5-6).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім цього, ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна позовна давність відповідно до положення ст..257 ЦПК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положення ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було заявлено вимоги щодо застосування строків позовної давності до ухвалення рішення у справі судом першої інстанції. Зокрема, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не містить посилання про застосування строку позовної давності (а.с.73-77).

Тому, доводи апелянта щодо незастосування строків позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки за вказаних обставин суд апеляційної скарги позбавлений можливості застосувати строк позовної давності.

Доводи апеляційної скарги стосовного неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг та стосовно сум нарахування за період по особовому рахунку, які не містять в собі джерело походження, структуру боргу, інформацію про вартісну базу нарахування боргу не заслуговують на увагу, оскільки ці питання не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до положення ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги стосовно того, що договір не скріплено печаткою довірителя, а також не містить реквізитів останнього договору про надання житлово-комунальних послуг, що не позбавляє споживача комунальних послуг обов*язку здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги, оскільки відповідачі є споживачами комунальних послуг, користуються тепловою енергією, водопостачанням.

Відповідно до роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 січня 2012 року №7/10-1315, при прийнятті новозбудованих житлових будинків у експлуатацію, в разі якщо вони побудовані за кошти інвесторів та не належать до комунальної власності, окремо рішення міської ради щодо призначення балансоутримувача цих будинків не потрібно, оскільки п. 11, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено право сільських, селищних, міських рад приймати рішення про передачу іншим органам повноважень щодо утримання майна, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно положення статті 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем не якісних житлово-комунальних послуг, а також неправильне застосування позивачем тарифів за ці послуги не заслуговують на увагу, оскільки ці питання не є предметом спору у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: