Справа пр. №2/756/5475/16
У Х В А Л А

28 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Великохацька В.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації), в якому вона просила суд зобов'язати відповідача здійснити реєстрацію її місця проживання та місця проживання її доньки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. У позові вона зазначила, що звернулася до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) із заявою про реєстрацію місця проживання її та її доньки у квартирі АДРЕСА_1, однак відповідачем було відмовлено позивачу у реєстрації місця проживання, оскільки на це відсутня згода батька дитини. Тобто позивачем фактично оскаржується відмова Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) зареєструвати останню та її доньку за вищезгаданою адресою.

Слід зазначити, що в даному випадку відповідачем не оспорюється право власності чи прав користування ОСОБА_1 та її доньки квартирою АДРЕСА_1, а відтак даний спір не стосується захисту прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних чи житлових правовідносин.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

П.1 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ч.1 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У даному випадку спірні правовідносини виникли у зв'язку зі здійсненням владних управлінських функцій відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, який є структурним підрозділом Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, а відтак відповідно до положень Закону України "Про місцеві державні адміністрації" відноситься до системи органів виконавчої влади.

Також згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зокрема, принцип "суду, встановленого законом", як одного з елементів права на справедливий суд, закріплено у п.п.107-109 рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії", де суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

З цього приводу прецедентним, є також рішення Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12.10.1978 року. У вказаному рішенні зазначено, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не тільки на правову основу самого існування "суду", а й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, установлений законом" у ч.1 ст.6 конвенції передбачає "всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, установленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в цивільній справі у випадку, якщо заяву не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та, керуючись ст.122 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг (відділу з питань реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації) про зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання.

Копію ухвали з заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка звернулась з нею до суду.

Роз'яснити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя В.В. Великохацька