Справа № 466/3517/15 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/1867/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Богонюка М.Я., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про реальний поділ будинку №14 по вул. Чикаленка у м. Львові між ним та відповідачкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: м. Львів, вул. Чикаленка, 14 з врахуванням того, що кожен з них є співвласниками будинку в рівних частках по 1/2 кожен.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, визначено реальний розподіл будинку №14 що на вул. Чикаленка у м. Львові між співвласниками: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 згідно запропонованого висновком № 046/15 судової будівельно - технічної експертизи варіанту поділу нерухомого майна, а саме:

Співвласнику 1/2 ідеальної частини ОСОБА_2 залишено у власності приміщення квартири №1 частина житлового будинку літ. А-1, частина прибудови літ. А-1, прибудова літ. а-1.

Співвласнику 1/2 ідеальної частини ОСОБА_5 залишено у власності приміщення квартири №2 частина житлового будинку літ. А-1, частина прибудови літ. А-1.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Львів вул. Чикаленка, 14 відповідно до варіанту №1 таблиця №2 висновку №046/15 судової будівельно - технічної експертизи варіанту поділу нерухомого майна, а саме:

Співвласнику 1/2 частини будинковолодіння - ОСОБА_5 залишено у користуванні земельну ділянку площею 404,0 кв.м. з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А в м.: 10.80; 0.20; 3.20; 32.10; 6.80; 9.86; 2.80; 1.00 по житловій прибудові літ. А-1 і житловому будинку літ. А-1 (11.0); 11.56, в тому числі з врахуванням площ під забудовами (зелений колір таблиці №2 додатку до висновку).

Співвласнику 1/2 частини будинковолодіння - ОСОБА_8 залишено у користуванні земельну ділянку площею 404,0 кв.м. з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А в м.: 11.56; по житловому будинку літ. Ф-1 і житловій прибудові літ. А1-1 (11.00); 1.00; 9.86; 6.80; 6.40; 19.50; 15.80; 0.24; 23.84; 7.70 в тому числі з врахуванням площ під забудовами синій колір таблиці №2 додатку до висновку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 4249 грн. грошової компенсації за вбиральню літ. М.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 243,60 грн. судового збору та 3360 грн. - половину вартості експертизи, а всього 3603,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що визначений в оскаржуваному рішенні варіант реального розподілу будинку та порядок користування земельною ділянкою зумовлює проблему обслуговування належної їй частини житлового будинку, оскільки суд не взяв до уваги, що в результаті такого поділу мережі з обслуговування її будинку віднесені на територію сусіднього землекористування. Також, апелянт зазначає, що оскаржуваним рішенням її позбавлено права на користування вбиральнею за умови надання грошової компенсації позивачем, однак, встановлена в рішенні суду сума компенсації не дозволяє облаштувати вбиральню в іншому місці і втрата приміщення санітарно - гігієнічного призначення істотно знижує вартість будинковолодіння. Крім цього, апелянт просить врахувати, що за оскаржуваним рішенням суду фактично жодної компенсації за вбиральню вона не отримає, оскільки змушена компенсувати позивачу судові витрати за проведення судової будівельно - технічної експертизи. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду змінити, залишити реальний поділ будинковолодіння №14 по вул. Чикаленка у м. Львові без змін, встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №3 таблиця 4 висоновку №046/15 судової будівельно технічної експертизи, зобов»язати ОСОБА_5 виконати роботи з облаштування вбиральні в межах землекористування ОСОБА_2, замість переданої за встановленим судовим рішенням порядком землекористування.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Частина 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду в частині реального поділу будинковолодіння №14 по вул. Чикаленка у м. Львові між співвласниками ОСОБА_5 та ОСОБА_2 згідно з варіантом, запропонованим висновком № 046/15 судової будівельно технічної експертизи, апелянтом не оскаржується, а відтак його законність та обґрунтованість в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою в м. Львові по вул. Чикаленка, 14 між співвласниками житлового будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що варіант №1, запропонований експертом, найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки враховує розмір часток у житловому будинку з мінімальним відхиленням від засад рівності, повну ізоляцію земельних ділянок співвласників, можливість користування земельною ділянкою довкола належної частини житлового будинку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок , будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується реєстраційним посвідченням серії КММ №013703, виданим Львівським ОДКБТІ та ЕО 24.04.1998 року, що власником ? ідеальної частини житлового будинку №14 по вул. Чикаленка у м. Львові є ОСОБА_5, який успадкував частину будинковолодіння після смерті батька, ОСОБА_9 в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 21.04.1998 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що власником іншої ? ідеальної частини житлового будинку №14 по вул. Чикаленка у м. Львові, є ОСОБА_2, яку вона успадкувала на підставі заповіту після смерті батька, ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 28.08.2013 року.

З архівного витягу, виданого Державним архівом Львівської області, вбачається, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №528 від 18.05.1959 року за будинком №14 по вул. Чикаленка (раніше вулиця Паралельна) у м.Львові, який належав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 площа земельної ділянки, яка закріплена за будинокм становить 794.30 кв.м. Зазначені відомості також підтверджуються довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 04.06.2015 р. №3/7321 про те, що за будинком №14 по вул. Чикаленка (колишня Паралельна) у м.Львові закріплена земельна ділянка площею 794.3 кв.м. Підстава землекористування рішення виконкому Львівської міської ради народних депутатів №450 від 24.04.1959 року.

Висновком судової будівельно технічної експертизи №046/15 від 26.08.2015 року, проведеної ТзОВ «ОСОБА_9 Світ», запропоновано один варіант реального поділу будинковолодіння №14 по вул. Чикаленка у м. Львові, а також три варіанти порядку користування присадибною земельною ділянкою відповідно до запропонованого експертом варіантом поділу будинковолодіння та розміру ідеальних часток його співвласників.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який встановлюючи порядок користування земельною ділянкою в м. Львові по вул. Чикаленка, 14 між співвласниками житлового будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_2 згідно із запропонованим експертом варіантом №1 виходив з того, що цей варіант найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки враховує розмір часток у житловому будинку, відповідає розміру ідеальних часток співвласників, не передбачає спільного користування частиною земельної ділянки, передбачає повну ізоляцію земельних ділянок, можливість користування земельною ділянкою довкола належної частини житлового будинку, можливість вільного доступу до належних співвласникам частин житлового будинку, що забезпечить можливість його безперешкодного обслуговування.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вірно взяв до уваги роз»яснення п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Вважаючи оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, апелянт посилається на те, що встановлення судом першої інстанції порядку користування земельною ділянкою у м. Львові по вул. Чикаленка, 14 згідно з варіантом №1, запропонованим експертом у висновку судової будівельно технічної експертизи, зумовлює проблеми з обслуговування належної їй частки у житловому будинку, так як позивач входить на територію належну для обслуговування її частини будинковолодіння, посилається на ламані межі землекористування, віднесення мереж з обслуговування належної їй частини будинковолодіння на територію землекористування, яке виділено позивачу.

На думку колегії суддів такі доводи апелянта є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначаючи про такі обставини ОСОБА_2, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, а встановлення ламаних меж землекористування не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про віднесення мереж з обслуговування належної їй частини будинковолодіння на територію землекористування, яке виділено позивачу, вказуючи на те, що запропонований експертом у висновку судової будівельно технічної експертизи варіант №1 порядку користування земельною ділянкою, зумовлює проблеми з обслуговування належної їй частики у житловому будинку, позивака не вказала, які конкретно мережі, які конкретно виникають проблеми з обслуговуванням найденої відповідачці частини житлового будинку, і чим це підтверджується.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що встановленим судом першої інстанції порядком користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку №14 по вул. Чикаленка у м. Львові порушується її право користуватися вбиральнею, що доводить недотримання мінімальних санітарно - гігієнічних вимог при визначенні порядку користування земельною ділянкою. Як вбачається з усіх трьох запропонованих експертом варіантів порядку користування земельною ділянкою, вбиральня, що позначена літ. М у всіх трьох запропонованих варіантах, в тому числі і згідно із запропонованим експертом варіантом №3, який запропонувала ОСОБА_2, підлягає знесенню зі сплатою позивачем ОСОБА_5 4249.00 грн. грошової компенсації.

Доводи апелянта щодо невідповідності розміру компенсації за вбиральню тим затратам, які необхідно понести для будівництва нової вбиральні, не заслуговують на увагу, оскільки розмір грошової компенсації 4249.00 грн. визначений експертом, її розрахунок зазначено у висновку судової будівельно технічної експертизи №046/15 від 26.08.2015 р. Такий розмір грошової компенсації, її розрахунок відповідачкою, всупереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України не спростований належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачаться, що відповідачка ОСОБА_2 просила призначити експертизу для виготовлення четвертого варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою у рівних частинах щодо ширини земельної ділянки, однак не виконала вимог ухвали про оплату експертизи, у зв»язку з чим така експертиза не проводилась.

Слід зазначити, що з варіанту поділу житлового будинку №14 по вул. Чикаленка у м. Львові, а також з варіантів порядку користування земельною ділянкою, вбачається, що вбиральня, позначена літ. М, знаходиться на земельній ділянці зі сторони приміщень, які за згодою співвласників розподілені власнику ? ідеальної частини ОСОБА_5 (квартира №2).

Запропонованим експертом варіантом №3 встановлення порядку користування земельною ділянкою у м. Львові по вул. Чикаленка, 14 передбачено передачу в користування позивача земельну ділянку, на якій залишаються житловий будинок, позначений літ. Г-1, за який ОСОБА_2 належить 22075 грн. грошової компенсації, та вбиральня, позначена літ. М, за яку ОСОБА_2 належить 4249.00 грн. грошової компенсації, а всього, згідно з варіантом №3 ОСОБА_5Г повинен сплатити ОСОБА_2 26324.00 грн. грошової компенсації.

Крім цього, з таблиці №4 до висновку експерта №046/15 (варіант №3 порядку користування земельною ділянкою по вул. Чикаленка, 14 у м. Львові) вбачається, що лінія розмежування земельних ділянок між співвласниками будинковолодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_2 частково проходить по стіні приміщення, позначеного літ. «а-1», що утруднюватиме доступ до стіни, її обслуговування.

З врахуванням положень ч.1 ст. 88 ЦПК України безпідставними, такими що не спростовують висновку суду першої інстанції про встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Чикаленка, 14 у м.Львові згідно із запропонованим експертом варіантом №1, є доводи апеляційної скарги про те, що за рішенням суду ОСОБА_2 не отримає 4249.00 грн. грошової компенсації, так як змушена компенсувати позивачу понесені ним судові витрати у розмірі 3603.60 грн., з яких 3360. 00 грн. половина оплати вартості експертизи та 243.60 грн. судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Чикаленка, 14 у м.Львові згідно з варіантом №1, передбаченим висновком судової будівельно технічної експертизи ТзОВ «ОСОБА_9 - Світ» №046/15 від 26.08.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Богонюк М.Я.

ОСОБА_12