Справа № 587/1160/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Козловій К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Управління поліції охорони в Сумській області до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2016 року близько 06 годин 30 хвилин службовий автомобіль групи затримання Управління поліції охорони в Сумській області ВАЗ -21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_3 слідував з вулиці Героїв Сумщини на вул. Гагаріна на спрацювання системи тривожної сигналізації в приміщенні офісу «Супутник-Суми». В ході слідування на перехресті вул. Героїв Сумщини, вул. Гагаріна та площа Покровська, вул. Харківська сталося зіткнення службового автомобіля ВАЗ 21093, належного позивачу з автомобілем «Chevrolet Niva», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Автокредит Плюс», під керуванням ОСОБА_2, який володіє даним автомобілем на підставі договору лізингу. 19 лютого 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми було закрито адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 01 квітня 2016 року постанову Ковпаківського районного суду м. Суми залишено без змін. Позивач вважає відповідача винним у заподіяні даної дорожньо-транспортної пригоди. Пошкоджений службовий автомобіль позивача ВАЗ 21093 по даний час знаходиться в неробочому стані, непридатний для використання та зберігання. Майнова шкода відповідно до звіту про належну експертну оцінку від 11.02.2016 року становить 30733,74 грн. Даний службовий автомобіль був закріплений за відповідачем відповідно до наказу від 04 січня 20116 року. 01 червня 2015 року між адміністрацією позивача та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідача було звільнено із займаної посади 23 травня 2016 року за власним бажанням. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Chevrolet Niva» застрахована в страховій компанії «Кредо», поліс АІ8787841 дійсний до 19.11.2016 року, а відповідальність автомобіля ВАЗ 21093 застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», поліс №АЕ 3577429, дійсний по 12.12.2016 року. Посилаючись на ці обставини просив стягнути з відповідача завдану шкоду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнав, вважав, що його вина в скоєнні ДТП не встановлена, позов необґрунтований.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді поліцейського - водія батальйону поліції охорони в Сумській області, у відповідності за наказом позивача від 4 січня 2016 року №1 за відповідачем був закріплений автомобіль ВАЗ -21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. На підставі наказу №195 о/с від 23 травня 2016 року відповідача було звільнено з займаної посади за пунктом 7 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

З протоколу про адміністративне правопорушення та постанови Ковпаківського районного суду м. Сум від 19 лютого 2016 року вбачається, що 28 січня 2016 року о 16:25 год. автомобіль марки «Chevrolet Niva», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, в м. Суми на перехресті вул. Харківська - вул. Гагаріна -вул. Героїв Сталінграду - пл. Покровська при ввімкненому сигналі світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортному засобу, що завершав рух через перехрестя, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ -21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Внаслідок даного ДПП був пошкоджений автомобіль ВАЗ - 21093 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який є службовим автомобілем позивача.

Матеріальна шкода заподіяна позивачу, відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку від 11.02.2016 року, становить 30733,74 грн. (арк. с. 27-54).

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2016 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.( арк. с. 11).

Постановою Апеляційного суду Сумської області постанова Ковпаківського районного суду м. Суми залишена без змін.( арк. с. 9-10).

У відповідності з ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Отже, підставами для цивільно-правової відповідальності є: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки (дія чи бездіяльність); вина; причинний зв'язок між збитком і протиправною поведінкою.

Посилання представника позивача на порушення відповідачем положень п.2.3 «б»,8.10,10.1, 16.5 Правил дорожнього руху носить гаданий, уявний характер, і не може бути підставою для задоволення позову.

У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх вимог.

Зокрема, суду не надано доказів на підтвердження вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу. Сам відповідач категорично заперечує свою вину у заподіянні шкоди Управлінню поліції охорони.

Наявність винної поведінки відповідача можна було б встановити шляхом призначення по справі судово-автотехнічної експертизи, про що роз'яснювалось сторонам, однак такого клопотання від сторін не надходило, а сам суд позбавлений можливості самостійно призначати експертизи.

Не може бути підставою для задоволення позову і посилання позивача на наявність укладеного між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність від 1 червня 2015 року.

У відповідності з положеннями статті 134 КЗпП України, на яку посилається позивач, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Разом з тим, у відповідності з статтею 1351 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.Кодекс доповнено статтею 135-1 згідно з Указом ПВР № 1616-09 від 24.12.76; із змінами, внесеними згідно із Законом № 263/95-ВР від 05.07.95.

Натомість посада відповідача не відноситься до посад і робіт, зайняття яких надає право укладення договорів про повну матеріальну відповідальність, тому наявність укладеного між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність від 1 червня 2015 року не може бути підставою для повної матеріальної відповідальності відповідача.

Отже, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213,214,215 ЦПК України, ст. ст. 1166 Цивільного кодексу, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Управління поліції охорони в Сумській області до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя