Справа № 522/3027/16-ц
Провадження № 2/522/3964/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_4, Управління патрульної поліції м. Одеси, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРИЗ», про визнання договору-доручення та договору купівлі-продажу транспортного засобу виконаними та дійсними, визнання довідки-рахунку недійсною та визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_4, Управління патрульної поліції м. Одеси, ТОВ «БРИЗ», про

-визнання договору доручення від 29.09.2011 року між довірителем ОСОБА_2 та повіреним ОСОБА_4 та договору купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 року, між продавцем ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діяв ОСОБА_4, та покупцем ОСОБА_1, - виконаними та дійсними;

-визнання недійсною довідки-рахунку серії ААЕ № 258791 від 21.07.2015 року, виданої ТОВ «БРИЗ» ОСОБА_3;

-визнання права власності на легковий автомобіль універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 року.

Крім того, позивач просить встановити порядок виконання рішення у даній справі шляхом скасування відповідними компетентними органами державної реєстрації вищевказаного транспортного засобу на імя відповідача ОСОБА_3 та проведення державної реєстрації цього транспортного засобу на її імя.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 29.09.2011 року ОСОБА_4, діючи в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 29.09.2011 р., посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 5620, продав їй згаданий транспортний засіб за 11500 дол. США, на підтвердження чого ОСОБА_4 видав їй письмову розписку, передав технічний паспорт на автомобіль та видав їй нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження цим транспортним засобом терміном дії до 29.09.2014 р., й після закінчення терміну дії цієї довіреності вона звернулася до відповідача ОСОБА_2 з проханням видати нову довіреність на її імя на право розпорядження спірним автомобілем, але він відмовив у її проханні, без пояснення будь-яких причин, а згодом вона довідалася, що спірний автомобіль був перереєстрований на імя відповідача ОСОБА_3, яка є сестрою відповідача ОСОБА_2, на підставі виданої ТОВ «БРИЗ» довідки-рахунку ОСОБА_2 ААЕ № 258791 від 21.07.2015 р., заяви відповідача ОСОБА_2 від 10.04.2015 р. № 60691011 на імя начальника (5101) ВРЕР № 1 м. Одеси про втрату технічного паспорту на автомобіль, висновку по дослідженню номерів кузову, двигуна автомобіля від 23.05.2007 р., заяви відповідача ОСОБА_3 від 21.07.2015 р. на імя начальника (5101) ВРЕР № 1 м. Одеси та акту технічного огляду автомобіля від 2015 р.

Також позивач зазначає, що з моменту придбання спірного автомобіля (29.09.2011 р.) до теперішнього часу вона відкрито користується цим транспортним засобом та зберігає його на платній охоронюваній автостоянці з відеоспостереженням біля будинку, в якому вона мешкає, й для неї залишається незрозумілою недобросовісна поведінка відповідача ОСОБА_2, який після продажу їй транспортного засобу, примудрився переоформити цей транспортний засіб на імя своєї сестри відповідача ОСОБА_3, тому вона припускає, що в діях відповідачів наявний склад злочину, передбачений ст. 190 КК України, в звязку з чим, на підставі відповідної її заяви, були внесені відомості до ЄРДР про порушення кримінального провадження № 0004275 за даним фактом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_7А . та директор ТОВ «БРИЗ» - ОСОБА_8 підтримали позов.

Направлені судом судові повістки відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за останньою відомою судові адресою їхнього місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, були повернуті судові разом з актами ТОВ «Даймєкс» про те, що застати їх вдома не уявляється можливим.

Управління патрульної поліції м. Одеси не повідомило суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи було повідомлене належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки.

Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача та представника ТОВ «БРИЗ», суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частко з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2, будучи власником транспортного засобу легкового автомобіля універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 року, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС № 054469, виданого РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 р., 29 вересня 2011 року видав третій особі ОСОБА_4 довіреність терміном дії до 29 вересня 2014 року на право розпорядження цим транспортним засобом, в тому числі з правом продажу цього транспортного засобу за ціною та умовами за розсудом ОСОБА_4, правом укладення та підписання останнім за нього відповідних договорів цивільно-правового характеру та отримання належних йому грошей ОСОБА_4, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 5620.

Виходячи і змісту вказаної довіреності, суд доходить висновку, що фактично між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_4 був укладений договір доручення щодо продажу вищевказаного транспортного засобу.

Діючи на підставі вищевказаної довіреності від 29.09.2011 р. за р. № 5620, ОСОБА_4 29.09.2011 року відчужив згаданий транспортний засіб ОСОБА_1 за 11500,00 дол. США, що повністю відповідає змісту наданих ОСОБА_2 повноважень ОСОБА_4 за цією довіреністю.

На підтвердження факту продажу спірного транспортного засобу ОСОБА_1 та отримання від неї грошових коштів в сумі 11500,00 дол. США за спірний транспортний засіб, ОСОБА_4 видав ОСОБА_1 письмову розписку від 29.09.2011 р., видав їй нотаріально посвідчену довіреність від 30.09.2011 р. терміном дії до 29.09.2014 р. на право розпорядження цим транспортним засобом, в тому числі з правом зняття його з обліку в органах ДАІ та його продажу за ціною та умовами за своїм розсудом, та передав ОСОБА_1 технічний паспорт на цей транспортний засіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

За загальним правилом правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам його дійсності. До зазначених умов ч. 4 ст. 203 ЦК України, зокрема, віднесено відповідність форми вчинення правочину вимогам закону. При цьому, формою вчинення правочину є спосіб вираження волі сторін на його вчинення, а відповідно до ст.. 205 ЦК України воля сторін на вчинення правочину може бути виражена в письмовій формі.

За приписами ч. 1 ст. 1000 та ч. 1 ст. 1004 ЦК України, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя. Повірений зобовязаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що 29.09.2011 року між третьою особою ОСОБА_4, який діяв в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.09.2011 р. за р. № 5620 та у відповідності зі змістом наданих повноважень цією довіреністю, і позивачем ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу відповідно до досягнутої між ним домовленості щодо усіх істотних умов цього договору, та вони повністю виконали цей договір, що підтверджується письмовими доказами.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги пояснення позивача стосовно того, що через недостатність грошових коштів вона не зверталася до органів ДАІ з метою перереєстрації спірного транспортного засобу на своє імя після укладення вищевказаного договору купівлі-продажу цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Проте в липні 2015 року спірний транспортний засіб був перереєстрований на імя відповідача ОСОБА_3 на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 10.04.2015 р. № 60691011 на імя начальника (5101) ВРЕР № 1 м. Одеси про втрату технічного паспорту на спірний транспортний засіб, отриманого ОСОБА_2 свідоцтва про реєстрацію спірного транспортного засобу серія СХТ 007435 замість раніше виданого свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВНС № 054469, заяви відповідача ОСОБА_3 від 21.07.2015 р. на імя начальника (5101) ВРЕР № 1 м. Одеси про перереєстрацію спірного транспортного засобу, висновку ОНІСЕ № 5258 від 23.05.2007 р. по дослідженню номерів кузову, двигуна спірного транспортного засобу, виданої ТОВ «БРИЗ» довідки-рахунку ОСОБА_2 ААЕ № 258791 від 21.07.2015 р. на спірний транспортний засіб та акту технічного огляду спірного транспортного засобу від 2015 р.

Водночас судом установлено, що з моменту придбання спірного автомобіля і до закінчення терміну дії виданої їй ОСОБА_4 довіреності на право розпорядження цим автомобілем від 30.09.2011 р. терміном дії до 29.09.2014 р., позивач відкрито користувалася цим транспортним засобом, та починаючи з 30.09.2011 р. і до теперішнього часу зберігає цей автомобіль на платній охоронюваній автостоянці з відеоспостереженням біля будинку, в якому вона мешкає, а також зберігає свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу ТЗ ВНС № 054469, видане РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 р.

Крім того, починаючи з 29.09.2011 року по теперішній час відповідачі не зверталися до позивача з будь-якими вимогами щодо повернення та/або витребування спірного транспортного засобу, а так само не зверталися до правоохоронних органів або до суду з приводу цього транспортного засобу, та його не було оголошено у розшук.

Більш того, представник ТОВ «БРИЗ» підтвердила в суді, що під час оформлення довідки-рахунку серії ААЕ № 258791 від 21.07.2015 р. та акту № 258791 від 21.07.2015 р. технічного стану та оцінки спірного транспортного засобу і номерного агрегату, спірний автомобіль фактично не був предявлений відповідачами та не оглядався.

Відповідачі не надали суду будь-яких доказів, які б спростовували вищевказані обставини.

Таким чином, суд вважає доведеними доводи позивача стосовно того, що відповідачам достеменно було відомо про те, що вона придбала спірний автомобіль ще у вересні 2011 року, отже відповідач ОСОБА_2 не мав законних підстав для відчуження цього автомобіля на користь відповідача ОСОБА_3 у 2015 році.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що видана ТОВ «БРИЗ» відповідачу ОСОБА_3 довідка-рахунок серії ААЕ № 258791 від 21.07.2015 р. на спірний автомобіль підлягає визнанню недійсною, а державна перереєстрація спірного автомобіля на імя відповідача ОСОБА_3 - скасуванню.

Разом з тим, беручи до уваги, що видана ОСОБА_2 ОСОБА_4 нотаріально посвідчена довіреність на право розпорядження спірним транспортним засобом від 29.09.2011 р. за р. № 5620 станом на дату відчуження ОСОБА_9 цього транспортного засобу ОСОБА_1 29.09.2011 р. була дійсною і була скасована лише 04.04.2014 року, а також враховуючи, що станом на дату судового розгляду даної справи вказана довіреність у встановленому законом порядку не визнана недійсною та не оспорюється, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання договору доручення від 29.09.2011 року між довірителем ОСОБА_2 та повіреним ОСОБА_4, оформленого згаданою довіреністю, дійсним та виконаним - є зайвими, отже не підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів в рівних частинах понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 2720,60 грн., повязані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 року, виконаним та дійсним.

Визнати довідку-рахунок серії ААЕ № 258791 від 21 липня 2015 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «БРИЗ» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 06.04.2001 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, - недійсною.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.06.2007 р., ІПН : НОМЕР_4, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на легковий автомобіль універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ОСОБА_5 України в Одеській області 14.08.2007 року.

Це рішення є підставою для проведення відповідними компетентними органами державної реєстрації легкового автомобіля універсал синього кольору марки «TOYOTA COROLLA MATRIX, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № 2ТІLR32Е32С223495, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на імя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.06.2007 р., ІПН : НОМЕР_4, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4), та скасування державної реєстрації цього транспортного засобу на імя ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 06.04.2001 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН : НОМЕР_5, НОМЕР_6, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 12.06.1996 р., що зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, та з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 06.04.2001 р., що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частинах судові витрати в сумі 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15.06.2007 р., ІПН : НОМЕР_4, що зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко

23.09.2016