Справа № 344/1965/15-ц
Провадження № 6/344/37/16
У Х В А Л А

12 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції повторно звернувся до суду із поданням, погодженим начальником ВДВС, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №344/1965/15 від 24.06.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 374340 грн. заборгованості, 3654 грн. судового збору. 03.07.2015 року відкрито виконавче провадження. Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується. Заборгованість згідно рішення суду на користь стягувача не сплачено та не надано державному виконавцю відомостей щодо її погашення або ж наявності обставин що унеможливлюють на даний час повне і фактичне виконання рішення суду. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник має закордонний НОМЕР_1 виданий 14.11.2013 року та неодноразово перебуває за межами України.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця

Згідно вимог подання заявник просив розглядати подання без участі представника ВДВС.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №48012336 з виконання виконавчого листа №344/1965/15 від 24.06.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 374340 грн. заборгованості, 3654 грн. судового збору.

Відповідно до ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 03.07.2015 року.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження. Відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник взагалі обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження і необхідність погашення заборгованості.

06.07.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу.

06.07.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на все рухоме майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу.

02.10.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках та вкладах боржника, що належать боржнику в межах суми боргу.

Відповідно до інформації ДПС України боржником відкрито рахунки в банківських установах.

Доказу відсутності грошових коштів на рахунках суб`єкт звернення суду не надав.

Суб`єктом звернення складено акти про неможливість увійти в приміщення боржника у зв`язку з тим, що воно закрито. Однак вказані причини не є перешкодами для виконання примусового виконання, оскільки законом передбачено відповідний порядок для усунення таких перешкод і забезпечення входу у відповідне житло для державного виконавця.

Згідно інформації директора ТзОВ ,,Рознет боржник звільнена з роботи з 24.07.2015 року.

Також суду не надано доказу того, що невиконання боржником її зобов`язань пов`язано із її виїздом за кордон.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тимчасове обмеження права боржника на пересування є винятковим засобом впливу на нього, полягає в обмеженні права на свободу пересування, що може бути застосовано після вичерпання усіх передбачених законом засобів примусового виконання.

Суду не надано доказу того, що державним виконавцем вичерпано усі існуючі засоби для примусового виконання.

Подання державного виконавця не містить обґрунтування необхідності застосування до боржника заходу впливу, що пов`язаний з обмеженням права особи на пересування.

Таким чином, подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. ст. 60, 377-1 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя Бородовський С.О.