Номер провадження: 22-ц/785/6601/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2А.» на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2016 року по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2А.» до Фермерського господарства «Дінекс-Агро», ОСОБА_3 про визнання договору оренди недійсним,

встановила:

Представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві здійснювати засівання земельної ділянки №:01:001:0291. Вказав, що позивачем з ОСОБА_3 укладено договір оренди на вказану земельну ділянку, після чого відповідачем укладено договір оренди з фермерським господарством «Дінекс-Агро». В наступний час земельна ділянка не засіяна, але дії фермерського господарства «Дінекс-Агро», яке дискуванням землі знищило врожай позивача, змушують до забезпечення позову.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечує з посиланням на те, що в наступний час існують два договори оренди, спір про дійсність вказаних договорів є предметом спору по даній справі, у зв'язку із чим заборона здійснювати засівання земельної ділянки №:01:001:0291 може перешкоджати господарській діяльності юридичної особи і є фактично вирішенням справи по суті спору.

Ухвалою суду у задоволенні даної заяви було відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати цю ухвалу та задовольнити клопотання про забезпечення позову щодо заборони до вирішення справи по суті та стягнути з відповідача на користь ФГ «ОСОБА_2А.» судовий збір, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Роз'ясненнями п. 4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції були направлені виділені матеріали справи на 13 аркушах.

При цьому самі матеріали справи представлені 6 аркушами ( копія позовної заяви (а.с.1-3), копія заяви про вжиття заходів забезпечення позову (а.с.4), копія довіреності ОСОБА_4 (а.с.5), ухвала про відмову у задоволенні заяви від 08.07.2016р. (а.с.6)).

Інші матеріали а.с.7-13 представлені апеляційною скаргою, квитанцією про сплату судового збору, довіреністю представника та копією оскаржуваної ухвали.

З тексту ухвали та наданих судом матеріалів не вбачається чи було відкрите провадження по справі, чи прийняв суддя позов до розгляду, які докази були надані сторонами.

При таких обставинах колегія суддів взагалі не може пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог.

Більш того, в судовому засіданні представники сторін заяви про те, що судами різних інстанцій вже розглядалися спори між цими ж сторонами та з цього ж приводу, однак, належних доказів цих обставин надані матеріали справи не містять, з цих матеріалів також не вбачається, чи був обізнаний суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали про наявність таких судових рішень, та чи стосуються ці рішення предмета цього позову.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2016 року винесена передчасно, вона не може вважатися обґрунтованою, і тому ухвала підлягає скасуванню з направленням питання щодо розгляду заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_2А.» задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2016 року скасувати, питання щодо розгляду заяви направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: В.О. Панасенков

ОСОБА_5