Справа № 152/1059/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 серпня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Коновальчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

26 липня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із указаною позовною заявою до Плебанівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про продовження строку прийняття спадщини.

Зазначив, що 25 грудня 2014 року у с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, оскільки є сином спадкодавця. Інших спадкоємців немає.

Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії.

Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що в сільській раді позивачу пояснили, що він може оформити спадщину у будь-який час, оскільки він прийняв спадщину вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном.

Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, у якій позивач просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 25).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві від 10 серпня 2016 року Плебанівський сільський голова ОСОБА_3 просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 26).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого.

25 грудня 2014 року у с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-АМ № 300699 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,0936 га на території Плебанівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 069350 (а.с. 9).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, оскільки є сином спадкодавця, що вбачається зі свідоцтва про народження ЯЯ № 355641 (а.с. 8).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 22).

Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5 № 167/02-31 від 5 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12).

Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки в сільській раді позивачу пояснили, що він може оформити спадщину у будь-який час, оскільки позивач прийняв спадщину вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю не шість, а два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивач належним чином не обґрунтував необхідність визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю у шість місяців.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 грудня 2014 року матері ОСОБА_2 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 25 грудня 2014 року матері ОСОБА_2.

У іншій частині позову відмовити.

Згідно зі статтями 228, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий