АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9989/16 Головуючий у 1 інстанції - Савлук Т.В.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Панченка М.М.

Суддів - Волошиної В.М., Котули Л.Г.

При секретарі - Куркіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 7 червня 2016 року справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Універсал-Транс», треті особи ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Універсал-Транс» і просив винести рішення, яким виплатити заподіяну йому матеріальну шкоду третьою особою ОСОБА_3, при виконанні ним трудових обов»язків водія Приватного підприємства «Універсал-Транс», у сумі 29.184 грн.02 коп.

Зазначав, що 21.08.2015 року ОСОБА_3, при виконанні трудових обов»язків, керуючи автомобілем «АТАМАN», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ПП «Універсал-Транс» на перехресті бул.Перова-вул.Алішера Навої у м.Києві, в порушення п.п.2.3,13.1. Правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_2, в результаті чого, останньому заподіяна матеріальна шкода у вище зазначеному розмірі.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 7 червня 2016 року у позові відмовлено /а.с.80-84/.

Відмовляючи у позові, суд мотивував свій висновок тим, що пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 не перебуває у позивача на праві власності, а тому позов пред»явлено особою, яка не мала правових підстав звертатись до суду з цим позовом.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 7 червня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі /а.с.87-89/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 21.08.2015 року ОСОБА_3, при виконанні трудових обов»язків водія ПП«Універсал-Транс», керуючи автомобілем «АТАМАN», державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу ПП «Універсал-Транс», на перехресті бул.Перова-вул.Алішера Навої у м.Києві, в порушення п.п.2.3б,13.1. ПДР допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_2, в результаті чого, автомобілю НОМЕР_2 заподіяні механічні пошкодження.

Вина третьої особи ОСОБА_3 в указаній ДТП підтверджується постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 27.11.2011 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /а.с.6-7/.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

А, згідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку виконаного ТОВ «Екпертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 1.09.2015 року за №С15-291, вартість відновлювального ремонта автомобіля НОМЕР_2, з урахуванням амортизаційного зносу, становить 29.184 грн.02 коп. /а.с.9-23/.

Розмір заподіяної шкоди у сумі 29.184 грн.02 коп. відповідачем та третіми особами не оскаржений і не спростований.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Встановлено також, що власником автомобіля НОМЕР_2, яким під час ДТП на законній правовій підставі керував позивач ОСОБА_2, є ОСОБА_4 /а.с.35/.

Право позивача ОСОБА_2 на законне керування пошкодженим автомобілем під час ДТП сторонами не оскаржується.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року слідує, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача прав вимоги за цим позовом є помилковим і не узгоджується з положеннями ст.ст.395,396 ЦК України.

Так, відповідно до ст.395 ЦК України право володіння, а позивач при керуванні пошкодженим автомобілем, володів ним на законних підставах, відноситься до речових прав на чуже майно.

А в силу ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Як роз»яснено у п.13 постанови Пленуму ВССУ №4 від 1.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 386,395,396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 ПДР (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у при розгляді справи №6-183цс14, згідно якої відповідно до ст.396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особою, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст.396 ЦК України. Окрім того, законом не покладається на позивача обов»язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відповідно, суд першої інстанції припустився помилки, вважаючи, що позивач ОСОБА_2 не мав права на звернення до суду з цим позовом.

Доводи ПП «Універсал-Транс» в тій частині, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 при виконанні ним трудових обов»язків водія автомобіля «АТАМАN», державний номер НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна», а тому, на думку позивача, відповідальною за указаною ДТП повинна бути указана страхова компанія, колегія суддів відхиляє, як безпідставні і такі, що не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою при розгляді справи №6-2808цс15.

А, згідно ст.360-7 ЦПК України, суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_2 заподіяної в результаті ДТП матеріальної шкоди у сумі 29.184 грн.02 коп.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_2 належить стягнути сплачений судовий збір у сумі 1.157 грн.52 коп./а.с.45,103/.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 7 червня 2016 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Універсал-Транс» про відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 29.184(двадцять дев»ять тис.сто вісімдесят чотири) грн.02 коп.

Стягнути з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1.157 грн.52 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді