Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого-судді - Марківського О.В.

з участю: секретаря - Сушко Н.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новотроїцьке цивільну справу за позовом (заявою) ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

18.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із означеним вище позовом до відповідача ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що його батько - відповідач по справі з 2007 року взагалі не піклується про нього, не надає будь-якої допомоги та абсолютно не цікавиться життям сина.

Позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно нього, виключити відомості про батька в Книзі реєстрації народжень з актового запису № 115, вчиненого 20.12.2001 року відділом РАЦС Новотроїцького РУЮ Херсонської області та визначити його місце проживання з матір'ю - ОСОБА_5 за місцем проживання останньої.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що відповідач не цікавиться його життям та не надає жодної допомоги на його утримання. Навпаки батько навіть вимагав з нього гроші, щоб надати дозвіл на виїзд з матір'ю за кордон.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення та показав, що періодично спілкувався з сином по телефону. Матеріально допомагати дитині він не може, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_5 - мати позивача, у судовому засіданні пояснила, що після розлучення з відповідачем у 2007 році, відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надавав. Заяву на вивіз дитини за кордон відповідач надав взамін на її відмову від стягнення з останнього аліментів на утримання позивача. Для отримання інших довідок теж вимагав кошти.

З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається що відповідач не надає ніякої допомоги на утримання сина та абсолютно не цікавиться його життям.

Свідок ОСОБА_8 надав аналогічні пояснення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що її син - відповідач по справі, не може здійснювати своїх батьківських обов'язків, оскільки дитина з матір'ю на даний час проживають далеко за кордоном. Відповідач спілкується з сином по телефону.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання.

Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.01.2007 року відповідач ОСОБА_1 є батьком позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 25.08.2016 року № 01-26/640, орган опіки та піклування Новотроїцької РДА вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідачем та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов'язками щодо своєї неповнолітньої дитини, та той факт, що відповідач не займається його вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідачем від виховання дитини, оскільки він є повнолітньою особою і повністю розуміє всю відповідальність за долю свого сина. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1

Як вбачається з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач та представник позивача довели доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування відносно свого сина та необхідність позбавлення дитини батьківського піклування.

Враховуючи викладене, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, ст.55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст.150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і керуючись ст.7,10, 15,16,60,61,81,88, 209, 213 - 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю - ОСОБА_5 за місцем її проживання.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд.

Суддя О.В. Марківський