Справа № 369/9437/16-ц
Провадження № 2/369/4113/16
У Х В А Л А

іменем україни

18 жовтня 2016 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що вона звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу. Підставою для звернення з позовом до суду стало те, що 02 червня 2014 року ОСОБА_2 позичила в неї грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, які зобовязалась повернути в строк до 20 липня 2014 року. Незважаючи на взяті на себе зобовязання з повернення позики, ОСОБА_2 грошові кошти у повному обсязі не повернула. Оскільки ОСОБА_2 протягом тривалого часу в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобовязання, уникає зустрічей та бесід, тому виникають підстави вважати, що відповідач може відчужити належне їй нерухоме майно на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду, вразі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1044 га, кадастровий номер :01:035:0016, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Гоголя, буд. 51.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 94 281 грн. 42 коп..

Вивчивши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, вважаю, що позивачем ОСОБА_1не надано до заяви про забезпечення позову доказів, з приводу того, що існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Також позивач не надала суду належних доказів того, що вид забезпечення позову, який просить вона застосувати, є співмірним із заявленими позивними вимогами

У зв'язку з вищевикладеним заява ОСОБА_1про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук