Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1380/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.08.2016 колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Кіселика С.А.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Айсберг» про відшкодування збитків та моральної шкоди за апеляційною скаргою ТОВ «Айсберг» на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Айсберг" (далі по тексту ТОВ „Айсберг") про відшкодування збитків. Просила: стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у відшкодування заподіяних збитків у сумі 10800 грн.; стягнути з відповідача на свою користь доходи від неправомірного використання належного позивачу павільйону у сумі 21762 грн. та моральну шкоду у сумі 10000 грн. і судовий збір в сумі 425 грн.62 коп.

Позов обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить торгівельний металевий павільйон на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2004 року. 05.02.2004 року уклала з відповідачем договір на відшкодування експлуатаційних витрат. 05.04.2004 року зареєструвалась як ФОП, а 14.12.2004 року уклала з відповідачем договір оренди нежитлових приміщень та торгових місць з розвиненою інфраструктурою ринку «Айсберг» №062, на підставі якого відповідач передав, а вона прийняла у строкове платне користування облаштоване торгове місце з розвиненою інфраструктурою для обслуговування та проведення підприємницької діяльності. 03.05.2012 року її підприємницька діяльність припинена офіційно. Вона звернулась до відповідача з заявою про узгодження дати повернення об'єкта оренди. У наданій відповіді на заяву відповідач підтвердив факт припинення договору та повідомив про зняття з себе відповідальності за збереження її приватної власності. При цьому дату та умови повернення торгівельного місця відповідачем запропоновані не були. Всі звернення позивача з приводу демонтажу павільйону відповідач залишав без задоволення чим протягом тривалого часу чинив позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Проте сам отримував дохід від використання майна відповідача, а саме торгівельного павільйону.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив її право на володіння, користування та розпорядження майном в результаті чого позивач не отримувала дохід який могла отримати за здачу даного павільйону в оренду.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Айсберг» про відшкодування збитків та моральної шкоди позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 32292 грн. доходу від неправомірного використання належного позивачу павільйону, моральну шкоду у сумі 5000 грн. і судовий збір в сумі 424 грн.26 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Айсберг» подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати заочне рішення і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач звернулась з позовом в якому обставини заявлені як підстави не відповідають дійсності. А підставами для скасування рішення суду є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Айсберг», який підтримав апеляційну скаргу, пояснення позивача та її представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у позові у повному обсязі із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 01 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди нежитлових приміщень та торгових місць з розвиненою інфраструктурою ринку «Айсберг» , на підставі п. 1.1. якого відповідач передав, а позивач прийняла у строкове платне користування облаштоване торгове місце з розвиненою інфраструктурою (фундамент з облаштованим майданчиком та підведеними комунікаціями, системами водовідведення й водостоку, системами електрозабезпечення, охорони, місцями для реклами та асфальтно-бетонним покриттям для покупців та підвезення товарів) (додаток №3 до договору) для обслуговування та проведення підприємницької діяльності у магазині - контейнері.

Строк дії договору закінчувався 31.12.2008 року.

23 січня 2009 року позивач письмово звернулася до ТОВ «Айсберг» з заявою про припинення договору, в якій просила узгодити дату та повернення об'єкта оренди. Переписка з приводу демонтажу павільйону тривала з 23 січня 2009 року по 01 червня 2012 року, а саме до моменту повідомлення її про те, що з 28 березня 2012 року директором ТОВ «Айсберг» було прийняте рішення про комісійне відкриття її павільйону та передачу його в оренду.

Враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу (з лютого 2009 року) чинив їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, позивач 26.07.2012 року звернулася до Олександрійського міськрайонного суду з позовом про усунення ТОВ «Айсберг» перешкод у користуванні майном, а саме металевим павільйоном.

14 березня 2014 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області прийняв рішення яким задовольнив її вимоги та зобов'язав ТОВ «Айсберг» надати їй безперешкодний доступ до металевого торговельного павільйону та не чинити перешкоди у володінні і користуванні ним, яке ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 червня 2014 року залишено без змін.

Опираючись на висновки суду, що містяться у зазначених судових рішення, позивач, в позовній заяві, зазначає, що у разі якби ТОВ «Айсберг» не було порушене її законне право на володіння, користування та розпорядження належним їй торговельним павільйоном, вона б здала його в оренду та з квітня 2009 року отримувала орендну плату у розмірі 300 грн. на місяць, а тому з урахуванням встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, зазначає, що вправі пред'явити вимогу про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди за період з 01 лютого 2012 р. по дату ухвалення судового рішення.

Суд першої інстанції, у своєму рішенні, дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди і позивачем такий висновок суду у апеляційному порядку не оскаржується.

В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач незаконно володіючи майном позивача зобов'язаний у відповідності до вимог ст. 390 ЦК України передати власнику майна всі одержані або такі, що могли бути одержані доходи за весь час володіння майном.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які необхідно стягнути з відповідача суд першої інстанції прийняв до уваги суму розміром 702 грн.00 коп. зазначену у фіскальному чеку виданому відповідачем в рахунок сплати орендної плати за грудень 2012 року.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги, що фіскальні чеки, на які посилається позивач, видані ТОВ «Айсберг» в рахунок оплати за надані товариством послуги, а не в рахунок орендної плати.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що сума 702 грн. 00 коп., яка сплачується всіма особами з ким ТОВ «Айсберг» укладено договір оренди нежитлових приміщень та торгових місць з розвиненою інфраструктурою ринку «Айсберг», є платою за користування облаштованим торговим місцем з розвиненою інфраструктурою (фундамент з облаштованим майданчиком та підведеними комунікаціями, системами водовідведення й водостоку, системами електрозабезпечення, охорони, місцями для реклами та асфальтно-бетонним покриттям для покупців та підвезення товарів) (додаток №3 до договору) для обслуговування та проведення підприємницької діяльності у магазині - контейнері і не є доходом відповідача від оренди повільйона оскільки він є власністю підприємця і не входить до предмету договору оренди.

Дану інформацію, в судовому засіданні, підтвердила і сама позивач пояснивши, що якби вона особисто користувалась своїм магазином - контейнером, то за вищезазначені послуги, що надаються відповідачем, мала б сплачувати йому саме цю суму у 702 грн. 00 коп.

Крім того, матеріали справи містять постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, від 15 вересня 2014 року, про закінчення виконавчого провадження, із якої вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про усунення перешкод у користуванні торгівельним металевим павільоном на території ринку «Айсберг» шляхом зобов'язання ТОВ «Айсберг» надати безперешкодний доступ до спірного торговельного павільйону та не чинити перешкод у володінні та користуванні ним закінчено.

Даних про те, що дана постанова скасована суд не має.

Не надано позивачем також доказів того, що після закінчення виконавчого провадження, після 15 вересня 2014 року, відповідач знову чинить ОСОБА_2 перешкоди у користуванні павільйоном.

Позивач не надала суду доказів щодо незаконного володіння відповідачем майном позивача та отримання від цього володіння доходу.

Долучені до матеріалів справи фотознімки, виконані за допомогою розмножувальної апаратури (а.с. 85,86), колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ по справі, оскільки дані знімки не містять фактичних даних щодо незаконного володіння відповідачем майном позивача та отримання від цього володіння доходу.

Оскільки позивач не надала доказів того, що відповідач користується її майном та отримує від цього дохід, колегія суддів дійшла висновку, щодо відсутності підстав стягнення із відповідача на користь позивача компенсації за моральну шкоду.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи в результаті чого зробив висновки які не відповідають обставинам справи.

Згідно п.1,3 ЦПК України не повне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ТОВ «Айсберг» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року задовольнити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2016 року скасувати.

ОСОБА_2 в позові до ТОВ «Айсберг» про відшкодування збитків та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Кіселик С.А.

Судді: Авраменко Т.М.

Суровицька Л.В.