Справа № 464/3844/16 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/5822/16 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко М.Р.

з участю представника позивачів ОСОБА_2, прокурора Панькевича Р.В., представника відповідача Нездійминоги А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб прокуратури Львівської області, Профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, про визнання права користування квартирою, вселення та зобов»язання до вчинення дій-

встановила:

В квітні 2016 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6звернулися в суд з позовом до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб прокуратури Львівської області, Профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, про визнання права користування квартирою, вселення та зобов'язання до вчинення дій.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 в органах прокуратури Львівської області працює із 2000 року, перебуває на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби України управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області. На підставі постанов Кабінету Міністрів України від 04.02.1988 № 37, від 15.03.1999 № 380, наказу Генерального прокурора України від 09.02.2007 № 212ц, ст. 121 ЖК УРСР, наказом прокурора області від 13.06.2014 № 807к, йому надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї 3 особи - він, дружина та донька. До Львівської міської ради із приводу вирішення питання видачі спеціальних ордерів неодноразово звертався профспілковий комітет працівників прокуратури Львівської області.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2015 року, котре залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.12.2015 року, зобов'язано виконавчий комітет Львівської міської ради та Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати ОСОБА_4 спеціальний ордер на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї 3 особи. На виконання зазначеного судового рішення Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист, за яким відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження, до боржника застосовувалися штрафні санкції, у Галицький відділ поліції ГУ НП у Львівській області скеровано подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, після чого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Однак, в порушення прав, що випливають із житлових правовідносин, спеціального ордеру на службове житлове приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_1, позивачам не видано.

Просиливизнати за ними право користування квартирою АДРЕСА_1, вселити їх в оспорювану квартиру та зобов'язати Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір житлового найму із ОСОБА_4

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб прокуратури Львівської області, Профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, про визнання права користування квартирою, вселення та зобов'язання до вчинення дій задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право користування квартирою АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти договір житлового найму із ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник відповідача Сихівської районної адміністрації ЛМР, вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі покликається на те, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Звертає увагу, що ордер, який є єдиною підставою на вселення в надане жиле приміщення, носить персональний характер і не може передаватись іншим особам, це правовстановлюючий документ індивідуального характеру.

На думку апелянта, при вирішенні спорів щодо визнання права користування жилим приміщенням треба врахувати, що однією із суб»єктивних підстав виникнення права на житло, тобто набуття права користування конкретним жилим приміщенням, є вселення у нього в установленому законом порядку.

В даному випадку такий порядок не дотриманий через відсутність у позивачів ордера на вселення в житлове приміщення.

В свою чергу, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім»я якого видано ордер.

Звертає увагу, що Сихівська районна адміністрація не наділена повноваженнями щодо закріплення службового житла, повноваження з приводу оформлення і видачі ордерів на жилі приміщення належать департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР.

У п. 4.2.11 Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради від 29.04.2016 року № 334 передбачено повноваження районної адміністрації в галузі житлово-комунального господарства, а саме зміна договору найму житлових приміщень та укладення договору найму з фактично зареєстрованими і проживаючими мешканцями житлових приміщень.

Зважаючи на те, що у позивачів відсутній ордер на вселення у спірне житлове приміщення, як єдина правова підстава для укладення договору найму жилого приміщення, позивачі не зареєстровані у цьому приміщенні і проживають за іншою адресою, не підлягає задоволенню відповідна вимога про зобов'язання укласти договір найму.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з того, що ні Львівська міська рада, ні її виконавчі органи рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2015 року про зобов'язання видати спеціальний ордер на вселення позивача та членів його сім»ї не виконали, що зумовлює порушення цивільних прав позивачів, зокрема, права на користування службовою житловою квартирою та створює невпевненість у їхньому правовому статусі як носіїв суб'єктивних прав.

Крім цього, суд звернув увагу на наявність у позивачів права користування оспорюваним житлом та невиконання Виконавчим комітетом Львівської міської ради, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради рішення Галицького районного суду м. Львова про видачу спеціального ордеру, тому сама по собі відсутність такого ордеру, за умови наявності права на нього, не може бути підставою для відмови в укладенні договору найму.

Під час розгляду апеляційної скарги позивачі звернулися із заявою про відмову від позовних вимог в частині вселення та зобов»язання Сихівську районну адміністрацію укласти договір найму, ухвалою від 22.11.2016 року відмова позивачів від вказаної частини позовних вимог прийнята судом, як наслідок рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про вселення та зобов'язання до вчинення дій - скасовано, провадження по справі в цій частині закрито.

Враховуючи наведені обставини, за правилами ст. 303 ЦПК України колегією суддів оскаржуване рішення перевіряється лише в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 права користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

До складу житлового фонду, відповідно до ст. 4 ЖК УРСР, відносяться житлові будинки, а також житлові приміщення у інших будівлях. Жилі будинки та жилі приміщення у інших будівлях, що належать державі складають державний житловий фонд.

Частиною 1 ст. 5 ЖК УРСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

При цьому, згідно із ст. 61 ЖК УPCP користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із протоколом № 10 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області від 13.06.2014 року, враховуючи заяви працівників прокуратури Львівської області щодо надання службового житла із врахуванням складу сім'ї, а також черговості перебування на квартирному обліку, стажу роботи в органах прокуратури, сумлінного ставлення до виконання службових обов'язків та житлових умов, вирішено закріпити житло за адресою АДРЕСА_1 за черговиком № 46 загальної черги ОСОБА_4 (склад сім'ї 3 особи - він, дружина, донька).

Відповідно до наказу прокурора Львівської області № 807к від 13.06.2014 «Про надання службового житлового приміщення працівникам органів прокуратури Львівської області», погодженого головою профспілкового комітету працівників органів прокуратури Львівської області, надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби, державної прикордонної служби управління прокуратури області ОСОБА_4 на склад сім'ї 3 особи. Вказана квартира виділялася адміністрацією прокуратури Львівської області як службова.

Із листа прокурора Львівської області від 13.06.2014 № 58-17вих-14 на ім»я в.о. директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради слідує, що прокуратура області просила провести закріплення службових квартир за адресою АДРЕСА_1 черговику № 46 загальної черги ОСОБА_4 (склад сім'ї 3 особи - він, дружина, донька).

Згідно з ст. 118 ЖК УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 121 ЖК УРСР порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Статтею 122 ЖК УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Радою Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37 «Про службові жилі приміщення» (із змінами і доповненнями) затверджено «Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення» та «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР».

Згідно із п. 40 зазначеного вище Переліку, до категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, віднесено працівників прокуратури за переліком, визначеним Генеральним прокурором України.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 16 квітня 2004 року № 48/13-ок «Про затвердження переліку категорій працівників органів прокуратури, яким може бути надано службове житло, та про затвердження Положення про облік та розподіл службової житлової площі Генеральної прокуратури України», службове жиле приміщення може бути надано, в тому числі, начальникам управлінь і відділів, старшим помічникам та помічникам прокурорів, заступникам начальників управлінь та відділів, старшим прокурорам управлінь і відділів, прокурорам управлінь і відділів.

Пунктами 18, 19 розділу 11 «Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 219 від 19 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями), передбачено, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури міської ради належить оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Відповідно до пунктів 5.1.22, 5.1.23 «Положення про департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому від 27 жовтня 2006 року № 1206 з наступними змінами, до компетенції Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради відноситься оформлення та видача ордерів на жилі приміщення, прийняття рішень щодо закріплення службового житла, виведення службових приміщень з обліку службових.

Верховний Суд України у пункті 11 «Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» від 26 травня 2001 року роз'яснив, що у випадках, коли згідно із законодавством жиле приміщення надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та профкому або за спільним рішенням громадської організації та її профспілкового органу з наступним повідомленням виконкому місцевої ради або місцевої державної адміністрації (статті 52, 53 ЖК), право на жиле приміщення виникає з часу його надання, тому в разі відмови у видачі ордера може бути заявлено позов про його видачу.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, зобов'язано виконавчий комітет Львівської міської ради та Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видати спеціальний ордер на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї 3 особи: ОСОБА_4, його дружина - ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_6

На виконання зазначеного судового рішення 14.12.2015 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 461/8155/15-ц, згідно якого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49942346.

За невиконання без поважних причин зазначеного судового рішення до боржника застосовувались штрафні санкції, про що виносились постанови про накладення штрафу від 15.02.2016 року та від 17.03.2016 року. 17.03.2016 року в Галицький відділ поліції ГУ НП у Львівській області було скеровано подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності згідно із законом. З огляду на неможливість виконання рішення без участі боржника, 31.03.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, позивачі вживають заходів для виконання рішення суду про зобов'язання видати спеціальний ордер, укладення з ними договору найму спірної квартири, однак досі ордер їм не виданий з вини боржника (бездіяльності, яка порушує житлові права позивачів), що є підставою для не визнання відповідачем Сихівською РА ЛМР позовних вимог.

Що стосується обов»язковості судових рішень, варто зазначити, що Європейським Судом з прав людини постановлено «пілотне рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, у якому серед іншого зазначено, «що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше половини рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України».

Зважаючи на те, що відповідачем - Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради не виконується рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 серпня 2015 року про видачу спеціального ордера на вселення у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6, яке набрало законної сили, останні обгрунтовано обрали такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права на користування даною квартирою, оскільки саме спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету прокуратури Львівської області щодо розпорядження відомчим житловим фондом породжує права та обов'язки, зокрема, і право особи на користування майном, а відсутність ордеру та укладеного договору не позбавляє особу права на користування житлом, яке надане на законних підставах.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2016 року в частині визнання за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 права користування квартирою АДРЕСА_1 - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин