Провадження № 2-др/243/23/2016
26 серпня 2016 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Словянськ, Донецької області) питання про ухвалення додаткового рішення суду, -
Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання частково недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору страхування, визнання документів такими, що не мають юридичної сили задоволено частково.

Із змісту рішення видно, що судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Беручи до уваги встановлені судом факти, зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Особи, що брали участь у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явились.

Відповідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

З огляду на викладене, на виконання ухвали Апеляційного суду Донецької області, суд приходить до такого висновку.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про визнання частково недійсним кредитного договору, визнання недійсним договору страхування, визнання документів такими, що не мають юридичної сили задоволено частково (а.с. 170-183).

Як видно із резолютивної частини зазначеного рішення суду від 22 червня 2016 року, судом вирішено:

- визнати умову договору споживчого кредиту (заява позичальника) № ACPYRC 21170008 від 21 серпня 2008 року укладеного між ПАТ «Акцент - Банк» та ОСОБА_1, щодо обовязку позичальника сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту щомісячно в сумі 309 (триста девять) грн. 88 копійок недійсною з моменту укладення договору;

- визнати умову кредитного договору (заява позичальника) № ACPYRC 21170008 від 21 серпня 2008 року укладеного між ПАТ «Акцент - Банк» та ОСОБА_1 щодо сплати єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 1 505 ( одна тисяча пятсот пять) грн. 00 коп. недійсною з моменту укладання договору;

- визнати недійсною умову кредитного договору (заява позичальника) № ACPYRC 21170008 від 21 січня 2008 року укладеного між ПАТ «Акцент - Банк» та ОСОБА_1 щодо сплати страхового збору в сумі 660 (шістсот шістдесят) грн. 54 коп. з моменту укладання договору;

- визнати недійсним договір особистого страхування № ACPYRC 21170008 від 21 січня 2008 року укладений між ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та ОСОБА_1 з моменту укладання договору;

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання меморіальних ордерів від 21 серпня 2008 року такими, що не мають юридичної сили відмовлено (а.с 182-183).

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон), визначено розміри ставок судового збору за подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону, у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналіз норм ЗУ «про судовий збір» та норм ЗУ «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на момент подання позовної заяви - 22 жовтня 2015 року, дає підстави дійти до висновку, що норми ЗУ «Про судовий збір» регулюють порядок сплати, розмір судового збору та підстави звільнення від його сплати при поданні заяви до суду з будь-яких спірних правовідносин. В той же час норми ЗУ «Про захист прав споживачів» регулюють правовідносини, що виникли між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Зокрема звільнення споживача від сплати судового збору при подачі позову про захист справ споживача є нормою, направленою на забезпечення можливості споживача захистити свої права. За таких обставин, норма, якою споживач звільняється від сплати судового збору є спеціальною нормою по відношенні норм ЗУ «Про судовий збір».

Отже, саме за таких обставин та на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при поданні позовної заяви позивачка була звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З матеріалів справи видно, що позивачем заявлено пять вимог немайнового характеру, чотири з яких судом було задоволено.

За приписами п.п. 12,13 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно ч.1 ст 4 ЗУ «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на момент подання позову 22 жовтня 2015 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно пп. 2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону«Про судовий збір», в редакції, яка діяла на момент подання позову 22 жовтня 2015 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року складає 1 218 грн. 00 коп.

Таким чином, ставка судового збору за вимогу немайнового характеру складає 487 грн. 20 коп.

Зважаючи на викладене, з відповідача ПАТ «Акцент-Банк» в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 461 грн. 60 коп.(487 грн. 20 коп. Х3), оскільки саме така сума підлягала б сплаті за три вимоги немайнового характеру при зверненні до суду із даним позовом.

З відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки саме така сума підлягала б сплаті за одну вимогу немайнового характеру при зверненні до суду із даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (скорочена назва ПАТ «А-Банк», 49074 м. Дніпро, Індустріальний район, вул. Батумська, буд. 11) , в дохід держави на р/р 0075, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач Словянське УК /Словянськ/ 22030001, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір у розмірі 1 653 (одна тисяча шістсот шістдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094 м. Дніпро, Жовтневий район, вул. Набережна Перемоги, буд. 32), в дохід держави на р/р 0075, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач Словянське УК /Словянськ/ 22030001, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001, судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич