У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області, управління Державної казначейської служби у Березівському районі Одеської області, третя особа - голова ліквідаційної комісії Березівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області Білоконь О.А., про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив стягнути з Березівського відділення поліції Комінтернівського відділу Головного управління національної поліції в Одеській області, управління Державної казначейської служби у Березівському районі моральну шкоду, завдану йому незаконними рішеннями (діями) Березівського відділення поліції.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28 липня, 07 серпня, 05 листопада та 11 листопада 2015 року він звертався до Березівського відділення поліції Комінтернівського відділення Головного управління національної поліції в Одеській області (на той час Березівське районне відділення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області) із заявами про скоєння злочинів суддями Березівського районного суду Одеської області, на які листами-відповідями йому було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР із посиланням на те, що правоохоронні органи не вирішують питання про притягнення суддів до адміністративної або іншої відповідальності за заявами чи скаргами громадян, та направлено матеріали до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій працівників Березівськогого ГУМВС України в Одеській області було порушено його право на справедливий суд, так як упродовж тривалого часу працівники Березівського відділення поліції не прийняли жодного процесуального рішення щодо захисту його інтересів, у зв'язку із чим просив задовольнити позов.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із норм ст. 1167 ЦК України, з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_4 з огляду на його недоведеність та необґрунтованість.

Суди правильно зазначили, що саме по собі посилання на висновки службового розслідування за результатами звернень ОСОБА_4, які останній вважає незаконними, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди. Обов'язковою умовою для компенсації моральної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду, за умови, що між протиправними діями (бездіяльністю) і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та доведеність особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач фактично не погоджується з процесуальними діями та рішенням Березівського відділення поліції.

Докази про те, що ці дії і рішення визнані протиправними, у матеріалах справи відсутні.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 12 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик