Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2016 Справа №607/3947/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- за участю секретаря Гудима Н.І.;

- представника позивача - ОСОБА_1;

- представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

- відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_5, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення порядку користування майном,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення порядку користування майном, зокрема користування подвір"ям, приміщеннями та прибудовами за адресою АДРЕСА_1 в частині вільного доступу до будинку через центральний вхід подвір"я, а також вільного пересування і користування всією прибудинковою територією. А також просить усунути перешкоди - забезпечити вільний доступ до обох частин будинку, що належить відповідачам, забезпечити можливість зберігання речей позивача та його сина, їх перебування та проживання в будь-якій його частині.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у шлюбі, 26.12.1978р. до 16.11.1993р. у них народились двоє дітей ОСОБА_8 і ОСОБА_5. Сім'я ОСОБА_5 проживала в АДРЕСА_2. 18.11.2009р. у позивача народився син ОСОБА_6, який зареєстрований за вище вказаною адресою. Також у цьому ж будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5. Рішеннями судів у справі про поділ майна колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7 колишньому подружжю ОСОБА_7 виділено в натурі майно, а саме: кожному по 1/2 частці домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3. Розподіл стосувався будинку загальною площею 113,6 кв.м., з них - житлової площі 76,3 кв.м. Аналогічно, реально поділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - площею 0,24 га. На думку позивача, обраний судами варіант поділу і виділення в натурі частки майна не дозволяє належним чином здійснювати йому та його сину гарантоване ст.405 ЦК України право на користування житлом. Так, судами зобов'язано розробити окремі входи в дане помешкання, та здійснити реальний поділ житла, що було вчинено власниками без врахування законних прав та інтересів позивача та його сина. Виходячи з доступної для проживання позивачів частини будинку, що належить ОСОБА_2, та яка складає 57,2 кв.м., із них житлової 38,6 кв.м., розмір житлової площі є недостатнім для повноцінного проживання на ній осіб різної статі та не відповідає вимогам щодо норм житлової площі на одну особу. Окрім того, згідно здійсненого поділу земельної ділянки та відповідно подвір'я, вхід до будинку (через огорожу і вікна) є значно ускладнений і потребує врегулювання. А тому, просить суд захистити їх порушені права, задовольнивши позов.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Відповідач ОСОБА_7 в судових засіданнях повідомив, що належний йому будинок АДРЕСА_4 та земельні ділянки подарував ОСОБА_4, а тому він жодних прав на будинок і землю немає, позовні вимоги до нього безпідставні.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечив щодо користування позивачами належним ОСОБА_2 будинком АДРЕСА_5, так як місця для позивачів лише у її будинку недостатньо.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову в її частині, так як позивачі не мають до неї жодного родинного відношення, а тому й не мають права користуватись її майном.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Тернопільського районного суду від 16.11.1993р. розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, який був укладений 26.12.1978р.

Однак, свідоцтво про розірвання шлюбу видано лише 03.08.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №96 від 03.08.2007р.

У рішенні суду зазначено, що у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_8, 1979р.н., і ОСОБА_5, 1981р.н.

18.11.2009р. у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_10, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 02.12.2009р. Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №37.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 04.06.2014р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.10.2014р. позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про поділ жилого будинку та земельної ділянки задоволено. Проведено поділ будинковолодіння з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_6. Виділено в натурі ОСОБА_7 приміщення та будови ? частки домоволодіння згідно варіанту №2 висновку будівельно-технічної експертизи №5703/13-22 від 07.02.2014р., а саме: - по житловому будинку: коридор «1-1» площею 8,5 кв.м. вартістю 17190 грн.; кімната «1-3» площею 16,9 кв.м. вартістю 34177 грн.; кімната «1-4» площею 20,8 вартістю 42064 грн.; - по надвірних будівлях і спорудах: підвал «Пд» вартістю 17904 грн.; хлів «Д» вартістю 26733 грн.; вбиральня «Ж» вартістю 1587 грн.; ? огорожі загальною вартістю 12593,5 грн.; огорожі вартістю 8911 грн.; ? вимощення 1383,5 грн.; 2/3 площадки вартістю 33935 грн. Разом по домоволодінню 203314 грн., що становить 1/2 частки і менше від належної на 136грн. Виділено в натурі ОСОБА_2 приміщення та будови ? частки домоволодіння згідно варіанту №2 висновку будівельно-технічної експертизи №5703/13-22 від 07.02.2014р., а саме: - по житловому будинку: коридор "1-2" площею 6 кв.м. вартістю 12134 грн.; кімнату "1-5" площею 21.2 кв.м. вартістю 42873 грн.; кімнату "1-6" площею 17,4 кв.м. вартістю 35188 грн.; кухню "1-7" площею 9,9 кв.м. вартістю 20020 грн.; ванна "1-8" площею 2,7 кв.м. вартістю 5460 грн.; - по надвірних будівлях і спорудах: літня кухня літера "В" вартістю 38167 грн.; гараж літера "Г" вартістю18799 грн.; ? огорожі на загальну суму 12593,5 грн.; ? вимощення вартістю 1383,5 грн.; 1/3 площадки 16968 грн. Разом по домоволодінню 203586грн., що становить ? частки і більше від належної на 136 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за різницю в частках в сумі 136 грн. При реальному розподілі сторонам слід змінити та обладнати за особисті кошти кожного автономні мережі газопостачання, електропостачання, водопостачання згідно проекту на реконструкцію (перепланування), виконаного ліцензованою проектною організацією та обладнати окремі виходи з двору на вулицю. Реально поділити між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,24 га. Виділити у власність ОСОБА_7 згідно варіанту п'ятого додаткового висновку судової земельно-технічної експертизи №712/14-22 від 20.05.2014 року в натурі 1/2 частину даної земельної ділянки загальною площею 0,1216 га. Виділити у власність ОСОБА_2 згідно варіанту п'ятого вищевказаного висновку судової земельно-технічної експертизи в натурі 1/2 частину даної земельної ділянки загальною площею 0,1216 га.

09.11.2015р. на замовлення ОСОБА_7 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено окремий технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_7 з надвірними будівлями і спорудами.

Згідно договору дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_7 (Дарувальник) та ОСОБА_4 (Обдаровувана), посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори 11 жовтня 2015року, ОСОБА_7 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0601га, що розташована на території с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі даного договору 11.10.2015р. цим же нотаріусом видано витяг №45464013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4

Відповідно до договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами укладеного між ОСОБА_7 (Дарувальник) та ОСОБА_4 (Обдаровувана), посвідченого 06.01.2016р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11, ОСОБА_7 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 належний йому на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_8 На земельній ділянці, розташований: житловий будинок з прибудовою, загальною площею 56,2 кв.м. житловою - 37,7 кв.м., та слідуючі надвірні будівлі і споруди: господарська будівля літ "Д", підвал "ПдД", огорожа "1-4", вимощення "ІІ".

На підставі даного договору 06.01.2016р. цим же нотаріусом видано витяг №51466371 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок за ОСОБА_4

Згідно договору дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_7 (Дарувальник) та ОСОБА_4 (Обдаровувана), посвідченого 06.01.2016р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори укладеного ОСОБА_11, ОСОБА_7 безоплатно передав у власність ОСОБА_4, належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0615га, що розташована на території с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі даного договору 06.01.2016р. цим же нотаріусом видано витяг №51467355 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано 24.03.2016р., що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 24.03.2016року, актовий запис №51.

Як вбачається з довідки №2484 від 20.09.2016р. виданої виконкомом Великогаївської сільської ради, житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_9 числиться за гр. ОСОБА_4. В житловому будинку зареєстровані ОСОБА_7 - 1959р.н.

Відповідно до довідки №2427 від 13.09.2016р. виданої виконкомом Великогаївської сільської ради, власником житлового будинку по АДРЕСА_10 та земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,24га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,12га, являлась гр. ОСОБА_2 з 1996 року та 2014 року відповідно. Право користування майном в рівних частках розподілялось на зареєстрованих осіб: ОСОБА_2 - голова двору; ОСОБА_7 - колишній чоловік; ОСОБА_8 - син; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_6 - внук, 2009р.н. (зареєстрований з 2009року).

Згідно довідки №2387 від 09.09.2016р. виданої виконкомом Великогаївської сільської ради, в будинковолодінні по АДРЕСА_11 зареєстровані ОСОБА_2 - власник, 1961р.н.; ОСОБА_5 - син, 1981р.н.; ОСОБА_6 - внук, 2009р.н.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позов з наступних мотивів.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Судом встановлено що власником будинку АДРЕСА_12 є відповідач ОСОБА_2, власником суміжного будинку НОМЕР_4 - ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_5 є повнолітнім сином ОСОБА_2, однак членом сім'ї ОСОБА_4 не є.

Син позивача ОСОБА_5 - неповнолітній ОСОБА_6 є внуком ОСОБА_2, однак також не є членом сім'ї ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 та його неповнолітній син ОСОБА_6 мають зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_13

Беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 заперечує право позивачів на користування її будинком НОМЕР_3 без такого ж користування будинком НОМЕР_4 належним ОСОБА_4, враховуючи положення статті 156 ЖК України, суд прийшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 порушила право позивачів на безперешкодне користування будинком НОМЕР_3, так як позивачі є членами її сім'ї (довідка №2387 від 09.09.2016р.).

Окрім того, згідно ч. 2 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

А відтак, позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 є обґрунтований та підлягає до задоволення. Слід усунути ОСОБА_5 і малолітньому ОСОБА_6 перешкоди у користуванні житлом, шляхом забезпечення вільного доступу до будинку АДРЕСА_12 Тернопільського району Тернопільської області, який належить ОСОБА_2, користування усіма приміщеннями цього будинку, а також прибудинковою територією та надвірними будівлями і спорудами.

В частині позову до ОСОБА_7 і ОСОБА_4 суд прийшов до переконання про необґрунтованість позову, так як відповідач ОСОБА_7 відчужив належний йому будинок НОМЕР_4 ще до звернення позивача із позовом до суду. А тому ОСОБА_7 не є належним відповідачем. Щодо відповідача ОСОБА_4, суд зазначає, що позивачі не входять у коло членів її сім'ї, у належному їй будинку НОМЕР_4 не зареєстровані, а тому й не мають правових підстав користуватись цим будинком і відповідними надвірними будівлями і спорудами та прибудинковою територією.

На підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача, в частині якого задоволено позов, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі пропорційному задоволеним вимогам. Позивачем при зверненні до суду сплачено 1102,40 грн. судового збору. Так як вимоги задоволені лише щодо одного з двох будинків, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 551,20 грн. (1102,40 / 2) судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5, який діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, встановлення порядку користування майном - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_5 і малолітньому ОСОБА_6 перешкоди у користуванні житлом, шляхом забезпечення вільного доступу до будинку АДРЕСА_12 Тернопільського району Тернопільської області, який належить ОСОБА_2, користування усіма приміщеннями цього будинку, а також прибудинковою територією та надвірними будівлями і спорудами.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук