Справа № 159/2974/16-ц
Провадження № 2/159/1121/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

з участю секретаря Горішної Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.10.2003 року. Від спільного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, 2005 р.н та дочок - ОСОБА_4, 2006 р.н. та ОСОБА_5, 2008 р.н. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім'ї почали виникати конфлікти, непорозуміння, між ними як подружжям стали дуже напружені стосунки і це негативно впливає на виховання дітей. Також позивачка вказує, що в сім'ї немає порозуміння, відповідач ніде не працює, не поважає її як дружину, постійно ображає її, наносить побої, вона не відчуває захищеності, підтримки та поваги, її спроби налагодити подружні відносини не дали бажаних результатів. Вказує, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому вона звернулась до суду та просить шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 свої вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, та пояснила, що шлюб розпався остаточно, примирення між ними неможливе, а тому настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що на розірвання шлюбу згідний, однак не погоджується з підставами його розірвання. Вказує, що дружина веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, довго затримується на роботі, не займається доглядом та вихованням дітей, і на грунті цього постійно виникають сварки та непорозуміння.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.10.2003 року убачається, що ОСОБА_2 26.10.2003 року вступив в юридичний шлюб з ОСОБА_1, який зареєстровано Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, зроблено запис №14.

Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 21.02.2005 р.) та дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 07.09.2006 р.) і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 05.08.2016 р.).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як убачається із наданих позивачкою ОСОБА_1 пояснень у судовому засіданні, остання настоює на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти надання строку для примирення та пояснила, що не бажає підтримувати з відповідачем подружніх відносин. Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу, згідний на розірвання шлюбу, не погодився лише із підставами його розірвання.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи ту обставину, що сторони виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.24,110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 жовтня 2003 року Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис №14.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючаО. А. Восковська