1Справа № 335/6632/15-ц 6/335/428/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю., при секретарі Огневюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться зведене виконавче провадження № 49715515/3 з примусового виконання:

1)виконавчого листа № 202/1022/14-ц виданого 17.04.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 1 187 189,92 грн.;

2)виконавчого листа №335/6632/15-ц виданого 26.10.2015 Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ВОСТОК АВТОМИР" суми майнових збитків та судових витрат у розмірі 35 062,40 грн.;

3)наказу №908/3964/14 виданого 24.11.2014 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради заборгованості по орендній платі у розмірі 130 198,10 грн.;

4)наказу №908/1530/16 виданого 16.08.2016 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості у розмірі 11034,61 грн.;

5)наказу №908/1530/16 виданого 16.08.2016 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості у розмірі 4660,09 грн.

Загальна сума заборгованості за зведеним виконавчим провадженням складає 1368145,12 грн.

12.03.2015 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника, про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

09.09.2016 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 у звязку з чим, описане майно потребує визначенню вартості субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання.

27.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_2, згідно звіту якого вартість нерухоме майно ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1 складає - 497033,00 грн. без урахування ПДВ.

Боржник рішення суду та вимоги державного виконавця не виконує.

Державний виконавець просить винести рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9 - з метою повного та своєчасного виконання рішення, а саме здійснення подальших виконавчих дій, які полягають в описі рухомого майна.

Суд, перевіривши доводи, викладені в поданні, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В обґрунтування необхідності примусового входження до житла боржника, державний виконавець мотивує тим, що з обмеженим доступом до житла боржника існує перешкода для здійснення виконавчих дій, які полягають в описі рухомого майна, яке знаходиться за адресою боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9, хоча даних про те, що боржник чи інші особи чинять перешкоди в проникненні до житла боржника не має.

Судом також встановлено, що звертаючись до суду з вищевказаним поданням, державним виконавцем не надано відомостей про те, що боржник належним чином був повідомлений про винесену постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження для виконання та для відома; про його виклик до ВДВС та попередження про вихід за адресою.

До подання додано інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно квартира відповідно до якої, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1

До подання державний виконавець додав відповідь надану адресним сектором УДМВС України в Запорізькій області згідно якої на 18.03.2015 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Суду надано довідку Департаменту реєстраційних послуг травня 2016 року, згідно якої за адресою м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Вказані довідки суд не може взяті до уваги, оскільки довідки датовані 18.03.2015 року та 02.03.2016 року, подання у свою чергу надійшло до суду 23.11.2016 року, тобто вони не є належними доказами та не можуть підтверджувати те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суду не надано підтвердження того, кому належить право власності на квартиру за адресою м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9.

В матеріалах подання містяться акти державного виконавця від 25.03.2016 року, 24.03.2016 року відповідно до яких державний виконавець виходив на адресу м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9, боржника ОСОБА_1, однак вони не є доказом ухилення від виконання зобовязань, оскільки, як вбачається з актів, їх було складено та підписано тільки самим державним виконавцем, інших свідків чи понятих у акті не зазначено. Інших належних по оформленню актів виходів на адресу боржника матеріали додані до подання не містять, також не надано підтверджень того, що державний виконавець виходив за адресою м. Запоріжжя, вул. Гастелло, 9, взагалі.

В матеріалах подання містяться акти державного виконавця від 24.03.2016 року, відповідно до якого державний виконавець виходив на адресу АДРЕСА_2, боржника ОСОБА_1, однак вони не є доказом ухилення від виконання зобовязань, оскільки, як вбачається з актів, їх було складено та підписано тільки самим державним виконавцем, інших свідків чи понятих у акті не зазначено. Інших належних по оформленню актів виходів на адресу боржника матеріали додані до подання не містять, також не надано підтверджень того, що державний виконавець виходив за адресою АДРЕСА_2.

Також слід зазначити, що згідно ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Примусове проникнення до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а має бути розумна співмірність між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення в справі АГОСІ проти Обєднаного Королівства).

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_1

Керуючись ст. 376 ЦПК України, ст..10, 18Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Ю.Кравченко