Справа № 144/353/16-ц Провадження № 22-ц/772/2258/2016Головуючий в суді першої інстанції Герман О. С.
Категорія 23Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Марчук В.С., Жданкіна В.В., секретар - Агеєва Г.В., за участі: представника позивача - ОСОБА_2 та представника відповідача - Парпальос В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Реєстраційна служба Теплицького РУЮ у Вінницькій області, відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі про визнання недійсним договору оренди землі, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 11.01.2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Теплик-Агро», зареєстрований у відділі Держкомзему в Телицькому районі Вінницької області 20.06.2012 року.

Позов мотивовано тим, що начебто 11.01.2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Теплик-Агро» укладено договір оренди землі, згідно якого відповідачу передано земельну ділянку, розташовану на території Великомочульської сільської ради Теплицького району, загальною площею 3,2795 га, кадастровий номер 020000065, терміном на 5 років, зі сплатою орендної плати.

20.06.2014 року вказаний договір зареєстровано у відділі держкомзему в Теплицькому районі.

06.11.2014 року між тими самими сторонами укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі від 11.01.2012 року.

28 грудня 2009 року ОСОБА_5 померла, а ОСОБА_4, яка є сестрою померлої, прийняла спадщину за законом і 25.03.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину, за яким право власності на вищевказану земельну ділянку перейшло до позивачки.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 дізналась про договір оренди землі від 11.01.2012 року та угоду про внесення змін.

Позивач стверджує, що ні договір, ні угоду ОСОБА_5 підписати не могла, оскільки померла ще у 2009 році.

Оскільки добровільно припинити дію договору не вдалось, позивач змушена звернутись до суду із позовом.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24 травня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 11.01.2012 року, укладений між померлою ОСОБА_5 та ТОВ «Теплик-Агро», який зареєстровано у відділі Держкомзему в Теплицькому районі 20.06.2012 року за №06871. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, представник ТОВ «Теплик-Агро» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, зокрема, суд взяв до уваги тільки твердження позивача, судом не витребувано спадкову справу, на підтвердження факту пропущення строку позовної давності, також судом не було задоволено клопотання відповідача про проведення почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 25.03.2015 року, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1), успадкувала земельну ділянку, площею 3,2795 га, що знаходиться на території Великомочульської сільської ради (а.с.6-8).

Після отримання спадку позивач дізналась, про наявність договору оренди землі укладеного між померлою ОСОБА_5 та ТОВ «Теплик-Агро» від 11 січня 2012 року. Договір укладений щодо земельної ділянки, яка належала ОСОБА_5 строком на 5 років. Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему в Теплицькому районі 20 червня 2012 року за № 06871.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що укладений договір суперечить чинному законодавству, так як не дотримано вимог ст. 203 ЦК України та є сфальсифікованим, оскільки був укладений після смерті сторони договору.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» , оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В статті 14 цього Закону вказано, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Судом встановлено, що в оспорюваному договорі роком його укладання є 2012-й. Причому рік укладання надруковано, а не рукописний.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.5) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років.

Підпис у договорі - це дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, що підпадає під поняття «правочин». (ч. ст.. 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони .

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (ПП Верховного суду України, висловлена у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-127цс13).

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_5 не могла фізично підписати даний договір, а отже, в даному випадку порушена вимога ч.3 та 4 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Твердження представника апелянта про те, що позивач пропустила строк звернення до суду є безпідставним, оскільки встановлено, що позивач лише 25 березня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину, в якому вказується про спірну земельну ділянку як на спадкове майно. Доказів своїх тверджень апелянт не надав.

Представник апелянта, зазначила, що у справі необхідно було призначити почеркознавчу експертизу, оскільки ОСОБА_5 підписала цей договір наперед.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду про недоцільність призначення почеркознавчої експертизи, оскільки підставами позову є неможливість підписання договору в 2012 році оскільки сторона по договору померла в 2009 році.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що спірний договір суперечить вимогам чинного цивільного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та законними, так як базуються на нормах права, а мотиви та доводи апеляційної скарги не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплик-Агро» - відхилити.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.05.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: