АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г.., Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2014 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Комерційний Банк «Надра » до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 року даний позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства « Комерційний Банк «Надра » заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 302 560.37 грн., з яких: 787 973.52грн. непогашеного кредиту; 382 354.04 грн. несплачених відсотків; 52302.82 грн. пені; 79 930.00 грн. штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_2, ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідач посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, розгляд справи за відсутності його належного повідомлення та позбавлення його можливості висловити свої заперечення. Зазначає, що судом не ураховано, що він не отримував 19.10.2007 року з операційної каси банку 100 000 дол. США відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України та п.4 гл.3 розділу ІІІ Інструкції «Про касові операції» в банках України, у справі відсутній оригінал заяви на видачу готівки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представник позивача Белінській В.А. просив апеляційну скаргу відхилити. Зазначав, що рішення суду є законним та обґрунтованим, кредит наданий ОСОБА_2 був цільовим, наданий саме на придбання трьох квартир зазначених у кредитному договорі і ці квартири було придбано відповідачем. Вважає, що боржник намагається уникнути відповідальності за договором.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася. Колегія суддів, виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України ухвалила розглянути справу за її відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, визначені кредитним договором та договором поруки, щодо вчасного повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з них у солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх правильними.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За правилами статті 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, отримуючи кредит позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, а також сплатити проценти в розмірі та на умовах, передбаченими кредитним договором.

Як встановлено судом та убачається з матеріалів справи, 19.10.2007 року між ВАТ « Комерційний Банк «Надра », правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №146/ІІ/63/2007-840, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США на придбання нерухомого майна, зі сплатою 12.49% річних, з кінцевим терміном погашення до 18.10.2032 року.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором в цей же день - 19.10.2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати за належне виконання кредитного договору перед кредитором у повному обсязі, солідарно з боржником.

Банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі обумовленому кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки, належним чином посвідчена копія якої долучена до справи, та меморіальним ордером № 513 від 19.10.2007 року ( а.с.18-19) а також придбанням квартир відповідачем на які ним був отриманий кредит, що спростовує доводи апеляційної скарги про неотримання кредиту.

Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно поданого позивачем розрахунку станом на 26.11.2013 року складає 162 962.64 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.11.2013 року становить 1 302 560.37 грн., а саме з яких: 787 973.52 грн. непогашеного кредиту; 382 354.04 грн. несплачених відсотків; 52302.82 грн. пені; 79 930.00 грн. штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу

Апеляційна скарга не містить заперечень щодо правильності обрахування заборгованості.

При вирішенні спору суд першої інстанції вірно керувався нормами ст.ст. 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України , умовами договору кредиту і договору поруки та зробив правильний висновок про те, що у позивача виникло право на стягнення заборгованості, процентів за користування ним та штрафних санкцій і такі кошти правильно стягнуті солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка виступила поручителем виконання позичальником умов кредитного договору.

Доводи апелянта щодо його неповідомлення про час і місце розгляду справи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як убачається з матеріалів справи відповідачі своєчасно повідомлялися про судові засідання за адресою зазначеною у позовній заяві та укладених між сторонами договорах. Оскільки відповідачі про зміну місця проживання не повідомляли, виходячи з приписів ч.5 ст.74 ЦПК України вони вважаються такими, що повідомлені належним чином. Крім того, повістка у судове засідання, яке відбулося 20.03.2014 року, згідно зворотного поштового відправлення 405, вручена ОСОБА_2 особисто.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки (ч.3 ст.27 ЦПК України)

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають й тому не можуть бути прийняті до уваги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/2103/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2670/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко Н.О.,

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.