Справа № 565/9/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

з участю: секретаря Нафєєвої Н.В.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчатися у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до закінчення сином навчання.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що їх з відповідачем син є повнолітнім і на даний час навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики. Для навчання сина необхідні грошові кошти, а відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає.

В судове засідання ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленою, не з'явилася. Від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, у якій позивачка також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 16 березня 2007 року. За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.10.2008 року ОСОБА_5 сплачував на неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 виповнилось 18 років. На даний час ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики та у зв'язку із цим потребує матеріального утримання. Вказує, що в листопаді та грудні 2015 року позивачка на утримання сина не отримувала від відповідача коштів, а тому була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів і лише в січні, після звернення до суду, дізналася, що ОСОБА_5 написав заяву про утримання із його заробітної плати щомісячно на користь сина по 1000 грн. Представник вказує, що відповідач ОСОБА_5 самостійно, без згоди позивачки, прийняв рішення про суму матеріального утримання сина на період навчання. ОСОБА_4 вважає зазначену суму недостатньою для належного матеріального утримання сина, який продовжує навчатися і просить стягнути з відповідача на утримання ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, до закінчення сином навчання.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав та вказав, що дійсно від спільного проживання у них з позивачкою ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2, який на даний час навчається у Люблінській політехніці на факультеті електротехніки і інформатики. Вказав, що після розлучення вони з ОСОБА_4 розглядали питання щодо сумісного проживання сина разом із ним, однак син залишився проживати разом із матір'ю. До повноліття сина він сплачував на його утримання аліменти спочатку у розмірі 1/4 частини заробітку, а після зменшення розміру аліментів за його позовом, у розмірі 1/6 частини заробітку. ІНФОРМАЦІЯ_7 синові виповнилося 18 років. Поспілкувавшись із сином щодо його подальшого матеріального утримання, вони прийшли до висновку, що 1000 грн. для цього достатньо. При цьому позивачку до відома з цього приводу він не ставив. 27.11.2015 року він написав в бухгалтерію РАЕС заяву на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на користь сина ОСОБА_2, однак перше стягнення відбулося в січні 2016 року із заробітної плати за грудень 2015 року. Також звернув увагу на те, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 і від спільного проживання в шлюбі у них народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. На даний час його дружина ніде не працює у зв'язку із хворобою і він несе витрати на її лікування. Окрім цього, у нього на утриманні перебувають батьки пенсіонери, яким він постійно матеріально допомагає. Вказав, що розмір аліментів заявлений позивачкою є завищеним та необґрунтованим, а сам позов безпідставним, тому просить в позові відмовити. При цьому у своїх пояснення зазначив, що не бажає залучати до участі у справі повнолітнього сина.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 повністю підтримав доводи свого довірителя, вказавши додатково, що позивачка не подала до суду жодного доказу того, що повнолітній син ОСОБА_2 проживає разом із нею. Представник зауважив, що у такому разі безпосередньо до суду має звернутися з позовом повнолітній син і тому вважає, що у суду немає підстав для задоволення позову.

Заслухавши та проаналізувавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

До такого висновку суд прийшов із наступних підстав і мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 17.04.2007 року.

Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30.06.1998 року.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2007 року із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 14.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24.10.2008 року зменшено розмір стягнутих аліментів із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 1/4 частини до 1/6 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В ході судового розгляду справи судом встановлено наявність спору між сторонами щодо утримання повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень відповідача встановлено і представником позивача не оспорюється, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розлучення сторін залишився проживати разом із матір'ю і по приїзді до України з місця навчання також проживає разом із матір'ю.

ОСОБА_2 є студентом Люблінської політехніки і запланований термін закінчення його навчання 28.02.2018 року, про що свідчить довідка, яка видана самостійним секретарем факультету електротехніки і інформатики Люблінської політехніки 15.12.2015 року (оригінал довідки з перекладом оглянуто в судовому засіданні).

Із рахунків про оплату від 28.10.2015 року та 11.12.2015 року вбачається, що позивачка ОСОБА_4 несе витрати на оплату навчання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживання його у гуртожитку (оригінали рахунків з перекладом оглянуто в судовому засіданні).

Із довідки №2768 від 02.03.2016 року вбачається, що починаючи з грудня 2015 року із заробітної плати ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 утримуються аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Довідкою №323 від 21.01.2016 року підтверджується, що ОСОБА_5 працює інженером з експлуатації устаткування атомної електростанції І категорії РЦ-2 ВП «Рівненська АЕС» і його нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з липня по грудень 2015 року становить 93845,53 грн.

Довідкою №752 від 16.02.2016 року підтверджується, що ОСОБА_4 працює інженером І категорії ХЦ ВП «Рівненська АЕС» і її нарахований заробіток за шість місяців роботи починаючи з липня по грудень 2015 року становить 77157,64 грн.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.08.2008 року вбачається, що ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище із «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В судовому засіданні також було встановлено наявність у відповідача ОСОБА_5 інших утриманців - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та наявність у позивачки ОСОБА_4 інших утриманців - сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Твердження сторін про наявність на їх утриманні батьків пенсійного віку, суд до уваги не бере, так як в судовому засіданні встановлено, що батьки отримують пенсії, проживають окремо і спільного господарства зі сторонами не ведуть. Вказаний факт в судовому засіданні сторонами не спростований.

Також наявність у позивачки ОСОБА_4 безвідсоткової цільової позики, згідно договору №485 від 07.04.2008 року не може слугувати обставиною, що впливає на визначення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище обох сторін і стан їх здоров'я, наявність у відповідача інших утриманців, а також здійснення утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 його матір'ю ОСОБА_4 в добровільному порядку, суд вважає за необхідне в даному випадку визначити аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, з дня пред'явлення позову, тобто з 05 січня 2016 року, до припинення навчання в Люблінській політехніці, тобто до 28 лютого 2018 року включно, в розмірі 1/8 частини заробітку або іншого доходу відповідача щомісячно.

Керуючись статтями 8, 10, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, статтями 182, 199 - 201 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Шахти, Ростовська область, Російська Федерація, ІПН НОМЕР_1, працюючого інженером з експлуатації устаткування атомної електростанції І категорії РЦ-2 ВП «Рівненська АЕС», зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 05.01.2016 року по 28.02.2018 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Головуючий