Номер провадження: 22-ц/785/4211/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого: Артеменка І.А.,

суддів: Сватаненка В.І..

ОСОБА_2,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Балтської РДА, про поділ спільного майна подружжя,-

встановила:

У липні 2012 року позивач ОСОБА_4 (уточнюючи свої позовні вимоги) звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на цілий житловий будинок № 71 по вул. Будьонного у с. Піщана Балтського району Одеської області, що коштує 154281 грн., стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію за ? частку автомобіля ВАЗ 2107 у розмірі 16000 грн., стягнути з ОСОБА_3І, на її користь компенсацію за ? частину автомобільного причепа у розмірі 2000 грн., визнати за нею право власності на частину спільного майна подружжя, а саме на майно:

1. Мопед вартістю - 1500 грн.;

2. Велосипед вартістю - 400 грн.;

3. Циркулярна пилка вартістю - 200 грн.;

4. Соковижималка вартістю - 600 грн.;

5. Газовий таганок 2-х камфорочний вартістю - 400 грн.;

6. Холодильник «SAMSUMG» вартістю - 2200 грн.;

7. Телевізор «SAMSUMG» вартістю - 1000 грн.;

8. Телевізор ««LG» вартістю - 2500 грн.;

9. Комп'ютер «SAMSUMG» вартістю - 6000 грн.;

10. Музичний центр «PANASONIK» вартістю - 500 грн.;

11. Пральна машина «SAMSUMG» вартістю - 3000 грн.;

12. Бойлер «Gогеnіе» вартістю - 1600 грн.;

13. Гідрофор вартістю - 1100 грн.;

14. Гідробокс 180/90 вартістю - 5000 грн.;

15. Пилосос «Ракета» вартістю - 150 грн.;

16. М'які куточки (з кріслами) 2 шт. вартістю - 5000 грн.;

17. Меблева стінка (довжина - 4 м.) вартістю - 3500 грн.;

18. Меблі для прихожої кімнати вартістю -700 грн.;

19. Духовка електрична вартістю - 150 грн.;

20. Килим «Палас» 4/6 вартістю - 300 грн.;

21. Килимова доріжка (4шт) вартістю - 200 грн..

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 1998 році вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 05.03.2012 року був розірваний. Шлюбний договір між сторонами не укладався.

06.04.2012 року між сторонами відбулася домовленість щодо поділу спільного майна, які вони оформили у вигляді розписки.

Позивачка зазначила, що до цього часу вони з відповідачем не можуть найти згоди щодо поділу майна, що стало підставою для звернення до суду.

Крім того, позивачка зазначила, що автомобіль ВАЗ 2107 та причеп до нього були протиправно відчужені відповідачем без її згоди і половина вартості цих речей їй не компенсована.

Також позивачка вказала, що оскільки неповнолітні діти знаходяться на її утриманні, відповідач практично аліменти не сплачує, участі у вихованні дітей не приймає, просила відійти від рівності часток у розподілі спільного майна та визнати за нею право власності на будинок, в якому вона проживає разом з дітьми.

Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_4, право власності на 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Будьонного, 71, с. Піщана Балтського району Одеської області, що вартує - 102854 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію за ? частку автомобіля ВАЗ 2107, який є неподільною річчю, в розмірі -16000 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію за ? частину причепу автомобільного, який є неподільною річчю, в розмірі 2000 грн.;

- визнано за ОСОБА_4 право власності на частину спільного рухомого майна подружжя, а саме: мопед вартістю - 1500 грн.; велосипед вартістю - 400 грн.; циркулярна пилка вартістю - 200 грн.; соковижималка вартістю - 600 грн.; газовий таганок 2-х камфорочний вартістю - 400 грн.; холодильник «SAMSUMG» вартістю - 2200 грн.; телевізор «SAMSUMG» вартістю - 1000 грн.; телевізор ««LG» вартістю - 2500 грн.; антена супутникова «Орепtоке» вартістю - 700 грн.; комп'ютер «SAMSUMG» вартістю - 5000 грн.; музичний центр «PANASONIK» вартістю - 500 грн.; пральна машина «SAMSUMG» вартістю - 3000 грн.; бойлер «Gогеnіе» вартістю - 1600 грн.; гідрофор вартістю - 1100 грн.; гідробокс 180/90 вартістю - 5000 грн.; пилосос «Ракета» вартістю - 150 грн.; м'які куточки (з кріслами) 2 шт. вартістю - 5000 грн.; меблева стінка (довжина - 4 м.) вартістю - 3500 грн.; меблі для прихожої кімнати вартістю -700 грн.; духовка електрична вартістю - 150 грн.; килим «Палас» 4/6 вартістю - 300 грн.; килимова доріжка (4шт) вартістю - 200 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати по справі у розмірі 2448,69 грн..

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Піщана, вул. Будьонного, 71.

Визнати, що автомобіль ВАЗ 2107 та автомобільний причеп до нього продані під час шлюбу та не повинні приймати участь при поділі спільного майна. Інші рухомі речі розподілити між сторонами відповідно до розписок від 06.04.2012 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відступаючи від рівності часток у розподілі спільного майна подружжя та визнаючи за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини житлового будинку № 71 по вул. Будьонного у с. Піщана Балтського району Одеської області, суд виходив з того, що неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Але колегія суддів повністю не може погодитись з рішенням суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовується сторонами, що 27.06.1998 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження № 083037 (а.с.7, т.1).

Від шлюбу подружжя мають двох дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 150272 (а.с.11, т.1), та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 360881 (а.с.12, т.1)

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 01 березня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дітей по 400 грн. на кожну дитину (а.с.14, т.1).

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується витягом з рішення (а.с.13, т.1).

З переліку майна, придбаного спільно в шлюбі, що був наданий позивачкою у судовому засіданні у суді першої інстанції, вбачається, що за час шлюбу подружжя придбали майно, на загальну суму 242301 грн., що підтверджується розпискою, яка була складена у присутності свідків ОСОБА_6І, та ОСОБА_7 (а.с.16, т.1), а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Будьонного, 71, с. Піщана Балтського району Одеської області вартістю - 154281 грн., автомобіль ВАЗ 2107 вартістю - 32000 грн., причіп до автомобіля вартістю - 4000 грн.,комплект дисків із зимовою резиною вартістю - 2200 грн., мопед вартістю - 1500 грн., велосипед 3 одиниці вартістю - 400 грн., циркулярна пилка вартістю - 200 грн., ДКУ (саморобне) вартістю - 200 грн., болгарка вартістю - 390 грн., дриль вартістю - 300 грн., фрезер з набором фрез вартістю 500 грн., шуруповерт вартістю - 390 грн., електричний рубанок вартістю - 290 грн., електричний лобзик вартістю - 200 грн., електричний наждак вартістю - 200 грн., насос водяний БЦН 3 шт. вартістю - 400 грн., зварювальний апарат вартістю - 600 грн., бензопила «Штриль» вартістю - 1500 грн., бензопила «Урал» вартістю - 1000 грн., кабель електричний (280 м.) вартістю - 500 грн., соковижималка вартістю - 600 грн., газовий таганок 2-х камфорочний вартістю - 400 грн., холодильник «SAMSUMG» вартістю - 2200 грн., телевізор «SAMSUMG» вартістю - 1000 грн., телевізор «LG» вартістю - 2500 грн., антена супутникова «Орепtоке» вартістю -700 грн., антена телевізійна вартістю - 40 грн., комп'ютер (2 шт.) ««SAMSUMG» вартістю - 12000 грн.; музичний центр «PANASONIK» вартістю - 500 грн., відеомагнітофон «SAMSUMG» вартістю - 150 грн., пральна машина ««SAMSUMG» вартістю - 3000 грн., пральна машина «SATURN» вартістю - 300 грн., бойлер «Gогеnіе» вартістю - 1600 грн., гідрофор вартістю - 1100 грн., гідробокс 180/90 вартістю - 5000 грн., Пилосос «Ракета» вартістю - 150 грн., мякі куточки (з кріслами) 2 шт. вартістю - 5000 грн., меблева стінка (довжина - 4 м.) вартістю - 3500 грн., меблі для прихожої кімнати вартістю -700 грн., духовка електрична вартістю - 150 грн., теребілка для кукурудзи вартістю - 300 грн., електричні двигуни (3 шт.) - 300 грн., сівалка вартістю - 160 грн., диски окучув. вартістю - 300 грн., культиватори ручні (2шт.) вартістю - 200 грн., килим «Палас» 4/6 вартістю - 300 грн., килимова доріжка (4шт.) вартістю - 200 грн., тренажер спортивний вартістю - 900 грн..

Відповідно до ст. 368 ЦК та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Майно придбане подружжям за час шлюбу є їх сумісною власністю.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

У п. 30 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації за ? частку автомобіля ВАЗ 2107 та ? частку автомобільного причепу, оскільки вказане рухоме майно було реалізовано у період шлюбу.

Зазначене також підтверджується ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2013 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_4 про накладання арешту на зазначений автомобіль, причеп та їх експлуатацію було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу транспортних засобів укладався в період, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя розпорядився спільним майном, то необхідно враховувати, що не майно, а гроші, одержані від продажу автомобіля, є обєктом спільної сумісної власності подружжя, у разі, якщо не буде доказано, що гроші були витрачені на потреби сім'ї.

Таким чином, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що спірне рухоме майно було реалізовано у період шлюбу, належних та допустимих доказів того, що гроші не були витрачені на потреби сім'ї позивачкою не надано, тому висновок суду щодо необхідності ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_4 половину вартості зазначеного майна є необґрунтованим та не заслуговує ну увагу.

Що стосується визнання за ОСОБА_4 права власності на 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Будьонного, 71, с. Піщана Балтського району Одеської області, то колегія суддів також не може погодитися в цій частині з висновком суду з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розподіляючи житловий будинок таким чином, виходив з того, що діти проживають разом з позивачкою, відповідач належним чином не сплачує аліменти, тому відповідно до ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, з ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування, а дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При ньому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Але колегія суддів звертає увагу, що заборгованості у ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дітей не має, що підтверджується довідкою Балтського районного відділу державної виконавчої служби від 16.11.2016 року за № 3711/03-40/4.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що спірний житловий будинок, який є спільною сумісною власністю подружжя, повинен бути розділений у рівних частках.

Що стосується іншого майна, то суд першої інстанції, на думку колегії суддів, враховуючи інтереси обох сторін та дітей, здійснив справедливий та цілком обґрунтований поділ, тому рішення в цій частині скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд першої інстанції на усі зазначені обставини уваги не звернув, не надав належну оцінку доказам, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке підлягає зміні в частині поділу житлового будинку та компенсації вартості за проданий автомобіль та причеп.

На підставі зазначеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року змінити.

В частині визнання права власності ОСОБА_4 на 2/3 частини житлового будинку та компенсації вартості ? частини автомобіля ВАЗ 2107 та ? частини автомобільного причепу скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати в порядку розподілу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Будьонного, 71, с. Піщана Балтського району Одеської області.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації вартості ? частини автомобіля ВАЗ 2107 та ? частини автомобільного причепу відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_2