н/п 2/490/1689/2016 Справа № 490/2624/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 серпня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Шевельовій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -
Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
26.03.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №50006262 від 09.10.2012 року, в якій сторони погодили збільшення строку кредиту до 84 місяців.
Згідно умов Кредитного договору усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту у доларах США, визначеному вище, відповідно до п. 1.3 Загальних умов кредитування.
Пунктом 1.2 Загальних умов Договору відповідач зобов"ячзався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.
Крім того, відповідно до п. 1.6 Загальних умов зобов*язання відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50006262 від 09.10.2012 року забезпечено Договором застави №50006262 від 11.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Team, 2012 року виробництва, кузов №WVWZZZ1KZDW072332, об*ємом двигуна 1598 куб.см., державний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності.
Пунктом 1.4.2 Загальних умов Сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється відповідачем у повному обсязі у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як передбачено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.
До 10 числа кожного місяця ТОВ "Порше Мобіліті" надсилає відповідачу ОСОБА_1 відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.3 Загальних умов).
Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, як це зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, позивачем відповідно до п. 1.4.3 Загальних умов були виставлені відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за січень 2016 року, який, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими відповідачем ОСОБА_1, внаслідок чого виникла заборгованість останнього, що підтверджується відповідними рахунками.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов?язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Порушенням зобов"язання, згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Невиконання відповідачем своїх зобов"язань з оплати чергового платежу з повернення кредиту за Кредитним договором у строки, погоджені Сторонами в Графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості у сумі 3787,06 грн. за Додатковим кредитом.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до викладених норм діючого законодавства позивачем нараховано 3 % річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання відповідачем ОСОБА_1 у розмірі 14,63 грн. за додатковим кредитом.
Згідно із ч. 1 ст. 624 ЦК якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Поняття неустойки визначено у ч. 1 ст. 549 ЦК України, за якою неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За змістом п. 8.1 Загальних умов у разі порушення відповідачем ОСОБА_1 терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.
Враховуючи допущені з боку відповідача прострочення по сплаті чергових платежів, згідно із п. 8.1 Загальних умов та вимог чинного законодавства, була нарахована пеня на загальну суму 48,76 грн. за Додатковим кредитом.
Положеннями п. 3.2 Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ "Порше Мобіліті" має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового кредиту, серед іншого, у випадку порушення відповідачкою терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць (п. 3.2.1 Загальних умов).
06.01.2016 року на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором №50006262, якою позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, які станом на дату направлення вимоги становили 380782,55 грн.
У даній вимозі також було вказано і про те, що у випадку неповернення суми кредиту та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, у тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ "Порше Мобіліті" у заставу.
Однак, дану вимогу відповідачем виконано не було.
Станом на 03.02.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідача перед позивачем складається з наступних платежів:
1) прострочена заборгованість 3850,45 грн., з яких 3787,06 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за Додатковим кредитом; 14,63 грн. - сума 3 % річних за час прострочення за Додатковим кредитом; 48,76 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов"язання по сплаті чергових платежів за Додатковим кредитом;
2) заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 373885,86 грн., з яких: 364244,96 грн. - сума заборгованості за кредитом та Додатковим кредитом; 6210,38 грн. - сума заборгованості за процентами; 791,66 грн. - сума 3 % річних за час прострочення за Кредитом та Додатковим кредитом; 2638,86 грн. - сума пені, нарахованої за п. 8.1 Кредитного договору.
Крім того, п. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3, позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. На підставі зазначеного пункту відповідачу нараховано штраф у розмірі 38 675,00 грн.
06.01.2016 року на адресу реєстрації та фактичного проживання відповідач направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором за №50006262.
Отже, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 02.03.2016 року за кредитним договором становить 464491,45 грн.
Крім того, відповідно до п. 4.1.2 Договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст.. 2.3 цього Договору, заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 % від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього Договору.
Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ №31/27-235 віл 12.02.2016 року, автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Team, 2012 року виробництва, державний номер НОМЕР_1, що був переданий в заставу за Договором застави №50006262 від 11.10.2012 року, 26.06.2015 року був перереєстрований за довідкою-рахунком на нового власника ОСОБА_4.
ОСОБА_4 вказаний вище автомобіль 03.10.2015 року продала теперішньому власникові ОСОБА_2
Положеннями п. 2.3.4 Договору застави визначено, що Заставодавець зобов"язується без попередньої письмової згоди заставодержателя не здійснювати стосовно предмету застави дій, пов"язаних зі зміною права власності на предмет застави, а також дій, пов"язаних з передачею предмета застави третім особам, у тому числі у тимчасове користування.
Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржника, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.
Станом на день вчинення відповідачем ОСОБА_1 реєстраційної операції щодо зміни права власності на предмет застави, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна, згідно Договору застави від 11.10.2012 року, у зв"язку з чим новий власник (покупець) мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля.
Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постановах від 03 квітня 2013 року №6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року №6-168цс14).
Таким чином, застава автомобіля за договором застави від 11.10.2012 року зберігає силу для нового власника ОСОБА_2, а тому звернення стягнення підлягає саме на транспортний засіб, який на час вирішення судом спору належить на праві власності і знаходиться у користуванні ОСОБА_2
В силу застави, відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Заставодержатель, згідно із п. 5.1 Договору застави, має право задовольнити свої вимоги за цим Договором у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов"язань за Кредитним договором.
Частиною 1 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов"язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
За рахунок заставленого майна, згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про заставу", заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст.. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов"язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку з пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до п. 5.2 Договору застави задоволення вимог Заставодержателя здійснюється шляхом добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави.
Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.
Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в п. 1.1 цього Договору, або, за вимогою заставодержателя, визначається незалежними суб"єктами оціночної діяльності, призначеними заставодержателем (п. 5.4.1 Договору застави).
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, витрати на правову допомогу.
Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах"визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати становив: 01.01.2016 - 30.04.2016 - 1378 грн.
Відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», якою затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ.
Згідно з додатком до цієї Постанови, якщо компенсація сплачується іншою стороною, її граничний розмір не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, а за складання позовної заяви 50% розміру мінімальної заробітної плати.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 551,20 грн. (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за 2016 рік (1378*40%/100 = 551,20 грн.).
За складання позовної заяви від 11.03.2016 року, становить 609,00 грн. (1378/2=689,00 грн.).
За таких обставин, граничний розмір компенсації позивачу витрат на правову допомогу становить 1160,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3842, 96 грн. з кожного.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 525, 526, 527, 533, 543, 553, 554, 610, 625, 626, 627,1054, 1056 ЦК України, Законом України "Про заставу", -
Позов задовольнити частково.
В рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" за Кредитним договором № 50006262 від 09.10.2012 року, розмір якої станом на 02.03.2016 року становить 464491,45 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen, модель Golf Team, 2012 року виробництва, кузов №WVWZZZ1KZDW072332, об*ємом двигуна 1598 куб.см., державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" витрати по сплаті судового збору у розмірі 7381,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" витрати на правову допомогу у розмірі 1160,20 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.П. Черенкова