Номер провадження: 22-ц/785/883/16
Головуючий у першій інстанції Матяш Т. Л.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Сібовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 14 лютого 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 18 липня 2011 року у відповідача ОСОБА_4, з якою проживав однією сім'єю, але не перебував у шлюбі, народилась дитина. Запис про батька дитини проведено відповідно до статті 135 СК України за заявою матері на її прізвище, спільну заяву про реєстрацію дитини ОСОБА_4 подати відмовилась. Вважаючи себе батьком дитини, позивач ОСОБА_3 просив визнати його батьківство відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, внести зміни в актовий запис про народження дитини, вказавши прізвище дитини «ОСОБА_5», ім'я «ОСОБА_5», по-батькові «ОСОБА_5», вказавши батька дитини «ОСОБА_3», визнати за ОСОБА_3 права та обов'язки батька дитини (а.с.2-3).

Відповідач ОСОБА_4 в особі представника позов не визнала, особисто пояснень суду першої інстанції по суті заявлених вимог не надала.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2015 року в позові відмовлено (а.с.114-116).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив із заперечення ОСОБА_4 батьківства ОСОБА_3 та не надання ОСОБА_3 доказів свого батьківства.

Висновки суду ґрунтуються на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, не відповідають обставинам справи, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, що згідно п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Уфа Башкортостан, постійне місце проживання зареєстровано в АДРЕСА_1. ОСОБА_3 громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.4).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса Одеської області. Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 2 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1224, згідно якого значаться батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_4 (т.1 а.с.6).

В актовому записі про народження №1224 від 2 серпня 2011 року вказано, що медичне свідоцтво про народження №2795 від 18 липня 2011 року, видане пологовим будинком Одеської обласної клінічної лікарні, як документ, що підтверджує факт народження дитини; заяву від 2 серпня 2011 року ОСОБА_4 як матері дитини на підставі якої проведено запис відомостей про батька; дані заявника: ОСОБА_4, зареєстрована в АДРЕСА_2, НОМЕР_2, виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 3 серпня 2001 року. Актовий запис містить відмітку про видачу 2 серпня 2011 року витягу з ДРАЦС громадян про народження згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного Кодексу України для призначення допомоги (т.1 а.с.212-215).

Якщо дитина походить від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначають на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини і: 1) за заявою матері та батька дитини, 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком, 3) за рішенням суду.

За правилами частини 1 статті 126 ЦК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, щодо підвідомчості позовної заяви про визнання батьківства суду, то однією із обов'язкових умов є наявність запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень, вчиненого відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто запис про батька зроблений за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою. Умовою розгляду такої справи має бути те, що батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі, а батько у добровільному порядку не хоче записати дитину на своє ім'я або мати відмовляється добровільно записувати саме цю особу батьком дитини. Підставами позову є будь-які фактичні дані, які засвідчують походження дитини від певної особи, тобто суд повинен виходити із конкретних обставин справи, дотримуватись при цьому принципу змагальності. У цьому випадку кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст.10 ЦПК України), на основі належних доказів та допустимих засобів доказування. Щодо предмета доказування по цій категорії справ, то за змістом положень частини 2 статті 128 СК підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки питання стосується приватного життя кожної особи, то, зазвичай, обираються ті обставини, з якими, як правило, пов'язується спільне сімейне життя громадян, як то ведення домашнього господарства, перебування в одному помешканні, визнання батьком свого батьківства, його участь у вихованні дитини, турботі про неї, надання матеріальної допомоги тощо.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували та не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі. Відтак, дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, є дитиною, яка походить від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою.

При реєстрації народження дитини ОСОБА_4 як матір не перебувала у шлюбі, була відсутня спільна заява батьків, рівно як і заява ОСОБА_3, як наслідок запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері.

ОСОБА_3, вважаючи себе батьком дитини, народженої ОСОБА_4, пред'явив позов про визнання свого батьківства. Подання ОСОБА_3 позову про визнання батьківства обумовлено тим, що з ОСОБА_4 він не перебував у шлюбі, ОСОБА_4 як матір дитини відмовилась добровільно записати його батьком дитини.

ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_3 про визнання батьківства не визнала.

Справа в провадженні судів першої та апеляційної інстанції знаходиться з 14 лютого 2014 року, відтак, сторони з огляду на принцип диспозитивності, дотримання якого судами було забезпечено, мали реальну можливість на основі належних доказів та допустимих засобів доказування довести ті обставини, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, ОСОБА_3 обставини спілкування з ОСОБА_4 до народження дитини, проживання з нею однією сім'єю після народження дитини, ведення спільного домашнього господарства, перебування в одному помешканні, визнання свого батьківства, участь у вихованні дитини, турботі про неї, наданні матеріальної підтримки тощо підтвердив наявністю в нього документів про народження дитини та стан її здоров'я, показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, наданим ОСОБА_3 та приєднаним до справи після перегляду відео з приватного життя ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дитини у період «весна 2011 року» тощо (т.2 а.с.108, 109-110, 114, 115, 116-117).

Зокрема, свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали у «цивільному» шлюбі до народження та після народження дитини, винаймали у неї в м. Одесі по вул. Канатній квартиру, що у той період ОСОБА_3 працював, утримував сім'ю, допомагав у догляді за дитиною, що ОСОБА_3, будучи лікарем, займався лікуванням дитини. Свідок пояснила, що ОСОБА_3 знайомий її сина, тому їй відомо, що квартиру на вул. Канатній змінили на будинок ближче до моря, а коли ОСОБА_4 переїхала до м. Білгород-Дністровський, то ОСОБА_3 до неї приїздив, возив речі, продукти, дещо купував з меблів, поряд з цим в селі, де жили рідні ОСОБА_4, його не приймали.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає ОСОБА_3 більше десяти років, знає, що мав дівчину ОСОБА_4, з якою зустрічалися, а потім проживали разом, що у 2011 році у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народився син, якого він привозив до неї у 2013 році, коли її свідка дочці виповнився один рік. Свідок пояснила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживали в житлі по найму в центрі міста Одеси, потім на житловому масиві «Черемушки», «сел.Котовського», деякий час в найманому житлі, що знаходиться в м. Одесі в житловому масиві «Совільйон», звідти ОСОБА_4 з дитиною з власної волі переїхала до м. Білгород-Дністровський, після чого відносини між ними погіршились. ОСОБА_3 приїздив до м. Білгород-Дністровський, однак ОСОБА_4 з ним не бажала спілкуватися.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_3 визнавав та визнає своє батьківство, бажає брати участь у вихованні дитині та матеріально дитину утримувати, однак ОСОБА_4 всіляко уникає цього.

За клопотанням ОСОБА_3 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2014 року було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_5 (т.1 а.с.41-42). ОСОБА_4 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2014 року про призначення експертизи залишено без змін (т.1 а.с.43-44, 52-54, 69-70, 90-91). Ухвалу суду про призначення експертизи направлено для виконання до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», де двічі було призначено дату та час прибуття для відібрання біологічних зразків, однак ОСОБА_4 з дитиною до експертної установи не з'явилася, відповідно експертизу не проведено, справу повернуто суду першої інстанції (т.1 а.с.96, 98, 103).

В суді апеляційної інстанції, зважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та заперечення на скаргу ОСОБА_4, знову за клопотанням ОСОБА_3 ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 березня 2015 року призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_5, до ОСОБА_4 застосовано примусовий привід у разі ухилення від явки до експертної установи. Ухвалу суду про призначення експертизи направлено до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», де чотири рази було призначено дату та час прибуття для відібрання біологічних зразків, однак ОСОБА_4 з дитиною до експертної установи не з'явилася, відповідно експертизу не проведено, справу повернуто суду апеляційної інстанції (т.1 а.с.154-156, 158, 160, 165, 174, 181, 187).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2015 року за клопотанням ОСОБА_3 справу повернуто до експертної установи для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, до ОСОБА_4 застосовано примусовий привід у разі ухилення від явки до експертної установи. Ухвалу суду для проведення експертизи направлено до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», де знову тричі було призначено дату та час прибуття для відібрання біологічних зразків, однак ОСОБА_4 з дитиною до експертної установи не з'явилася, відповідно експертизу не проведено, справу повернуто суду апеляційної інстанції (т.1 а.с.195-197, 217,219, 235, т.2 а.с.6).

В порядку виконання ухвал суду про примусовий привід працівники Білгород-Дністровського міського відділу ГУМВС України в Одеській області неодноразово прибували за місцем проживання ОСОБА_4 в м. Білгород-Дністровський, однак привід не виконано, ОСОБА_4, посилаючись на хворобу дитини, кожного разу відмовлялась будь-куди їхати (т.1 а.с.182-185, 227-234, т.2 а.с.13-15).

Справа в суді апеляційної інстанції знаходиться з 13 лютого 2015 року, в справі проведено вісім судових засідань, в жодне з яких ОСОБА_4 не з'явилася. Апеляційний суд неодноразово надсилав ОСОБА_4 роз'яснення необхідності явки, проведення експертизи, надання доказів тощо, однак відповідної реакції не слідувало. Періодично, направляючи суду заяви про відкладення, ОСОБА_4 посилалась на вік та хворобу дитини, однак дане не може бути безумовно прийнято, оскільки надані медичні документи не вказували на те, що хвороба є такою, що унеможливлює явку на протязі року як до суду так і до експертної установи. ОСОБА_4 В адресованих суду апеляційної інстанції запереченні на скаргу та заяві від 20 липня 2015 року ОСОБА_4 заявила про невизнання апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції та просила розглянути справу за її відсутності (т.1 а.с.206).

Процесуальна поведінка ОСОБА_4 як сторони у справі вказує на небажання довести свої заперечення проти батьківства.

Наявні в справі відомості засвідчують походження дитини ОСОБА_5 від ОСОБА_3, протилежного не встановлено, відтак, зважаючи на наполегливу позицію ОСОБА_3 як особи, яка вважає себе батьком дитини, та ухилення ОСОБА_4 від експертного дослідження та не надання нею доказів на спростування обставин, на які посилався ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення батьківства.

Відповідно до положень статті 134 СК України рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису - задовольнити частково.

Визнати батьківство громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого в м. Уфа Башкортостан, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна Одеська область м. Одеса, народженого жінкою громадянкою України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков

.