Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на непрацездатну матір, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є матір'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вказувала, що вона є пенсіонеркою і з 2002 року, отримує пенсію в розмірі 1232 грн, інших доходів у неї немає, мешкає у дочки ОСОБА_6, яка має на утриманні дитину-інваліда 1 групи з дитинства, та змушена весь час та усю свою увагу приділяти своїй доньці ОСОБА_7, яка визнана недієздатною. Відповідачка отримує заробітну плату 3000 грн щомісячно та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але за останні 2 роки жодного разу не відвідала її та не поцікавилась її здоров'ям.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року з урахуванням ухвали про виправлення описки цього ж суду від 06 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 грошові кошти на утримання ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 вересня 2015 року і до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року та ухвалу Артемівського міськрайонного суду від 06 квітня 2016 року про виправлення описки скасовано, та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_4 є матір'ю відповідачки ОСОБА_5 та третьої особи - ОСОБА_6

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є непрацездатною особою у зв'язку із досягненням нею пенсійного віку, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», що підтверджується паспортом та посвідченням НОМЕР_1 на її ім'я.

Відповідно до довідки про склад сім'ї приватного підприємства «Наш дім плюс» від 21 вересня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом з дочкою останньої, ОСОБА_7, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області № 1246 від 09 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 отримує пенсію за віком в розмірі 1374,67 грн щомісячно за період з вересня 2015 року по березень 2016 року, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність.

Згідно довідки амбулаторії № 7 м. Артемівська від 21 вересня 2015 року позивачка знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря терапевта з діагнозом: «Церебросклероз з гіпертензією «Церебральний атеросклероз з гіпертензією, хронічний церебросклероз, мозкова недостатність, старече недоумство".

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_5 працює на ПАТ «Артемівськ Вайнері» та її заробітна плата за період з березня 2015 року по серпень 2015 року складає 18 171 грн 40 коп., за винятком утримань становить 14 617 грн 07 коп., а згідно розрахункових листів за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року складає: 8 877,09 грн, за жовтень 2015 року - 445,53 грн, за листопад 2015 року - 3127,34 грн, за грудень 2015 року - 3599,54 грн, за січень 2016 року - 2960,04 грн, лютий 2016 року - 4499,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків, суд повинен врахувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки сина.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_5 аліментів на непрацездатну матір, оскільки позивачка не довела необхідність отримання таких коштів. При цьому апеляційним судом було враховано матеріального стан позивачки, який перевищує прожитковий мінімум, установлений законом, а також те, що позивачка проживає разом зі своєю дочкою.

Крім того, непрацездатність ОСОБА_4 не є безумовною підставою для виникнення у відповідача обов'язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування ухваленого апеляційним судом рішення, тому касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова О.І. Євтушенко