№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4280/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Пікало К.В.,

за участю: представника скаржника - Канюка Я.Ю.

головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ - Іванюти І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Шевченка Дмитра Валерійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 4 грудня 2015 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_6, про визнання дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року скаржник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та просив визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49104807 від 22 жовтня 2015 року неправомірною та скасувати її, зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюту І.М. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3030/11 виданим 21 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Представник ПАТ АК «Укргазбанк» зазначав, що 22 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49104807 з примусового виконання виконавчого листа №2-3030/11, виданого 21 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_6 солідарно на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 401-Ф/08 від 2 вересня 2008 року в розмірі 636 786,74 доларів США, що за курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення становила 5 089 517,46 грн., пеню в розмірі 1 000 000,00 грн. з підстав непідвідомчості виконавчого документу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Посилаючись на те, що оскільки боржники мають перед банком заборгованість, яка виражена у доларах США, еквівалент якої на даний час з урахуванням збільшення курсу валют складає більше 10000000 грн., а тому відсутні підстави вважати, що виконавче провадження непідвідомче відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року частково задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк».

Визнано постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №49104807 від 22 жовтня 2015 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М., неправомірною та зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3030/11, виданим 21 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Шевченко Д.В., який діє на підставі довіреності в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. та відмовити у задоволенні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк». В апеляційній скарзі зазначив, що ухвала є необґрунтованою, такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_6 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І.М. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ПАТ АК «Укргазбанк» -Канюк Я.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив постановлену ухвалу залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ПАТ АК «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив із того, що дії головного державного виконавця в частині винесення постанови щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п.п.1,1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірними.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року у справі за позовом ПАТ АК «Укргазбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволені та стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_6 636 786,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 5 089 517,46 грн. та 1 449 887,47 грн. пені нарахованої в зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року змінено та зменшено розмір пені до 1 000 000,00 грн., в решті рішення залишено без змін (а.с.12- 16).

На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.01.2013р. Шевченківським районним судом м. Києва 21 березня 2013 року видано виконавчий лист № 2-3030/11 про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_6, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 636 786,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 5 089 517,46 грн., пеню у розмірі 1 000 000,00 грн., судові витрати: судовий збір у розмірі 850,00 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 126,00 грн. з кожного (а.с.7-8)

У жовтні 2015 року ПАТ АК «Укргазбанк» звернувся до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділ примусового виконання рішень, з заявою про прийняття виконавчого листа до примусового виконання ( 20-21).

22 жовтня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49104807 з примусового виконання виконавчого листа №2-3030/11, виданого 21.03.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом, оскільки боржник та сума стягнення за виконавчим документом не відповідають вимогам п.п.1, 2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження». виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю виконання рішення (а.с. 5-6).

. Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ПАТ АК «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив із того, що дії головного державного виконавця в частині винесення постанови щодо відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п.п.1,1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірними.

Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом ( ч.2 ст.4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі-виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Отже, закон відмежовує виконавчі провадження, що підвідомчі відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, від інших, 1) за суб'єктним складом; 2) за сумою зобов'язання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 15 січня 2013 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ПАТ АК «Укргазбанк» 636786,67 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 5 089 517,46 грн., та 1000000 грн. пені нарахованої в зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження на підставі ст..ст.21,26 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець виходив із того, що виконання рішення суду непідвідомче відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки сума зобов'язання за цим рішенням є меншою, ніж визначена законом.

Колегія суддів вважає, що таке рішення прийняте головним державним виконавцем Іванюта І.М. у межах його повноважень та на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому висновок суду першої інстанції про неправомірність дій державного виконавця не ґрунтується на вимогах закону та не відповідає встановленим обставинам.

Доводи скаржника ПАТ АК «Укргазбанк» в тій частині, що сума заборгованості - 636786,67 доларів США за курсом валют на момент пред'явлення виконавчого документа до виконання перевищує 10000000 грн., а тому таке рішення має виконуватися Департаментом ДВС МЮУ, - колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу суду, оскільки підстави для перерахунку суми заборгованості, розрахованої та визначеної рішенням суду (5 089 517,46 грн.), на момент його виконання відсутні, і державний виконавець не вправі її змінювати.

Задовольняючи вимоги ПАТ АК «Укргазбанк» за скаргою, суд першої інстанції безпідставно, з порушенням вимог закону перерахував еквівалент суми заборгованості, визначеної рішенням суду, на момент пред'явлення його до виконання, чим фактично змінив рішення, що є неприпустимим.

За таких обставин, постановлена Шевченківським районним судом м.Києва ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової про відмову у задоволенні скарги ПАТ АК «Укргазбанк».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шевченка Дмитра Валерійовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 4 грудня 2015 року - скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_6, про визнання дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ІванютиІвана Миколайовича неправомірними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: