Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка С.В., Буцяка З.І.

секретар судового засідання : Мельник С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Анласт" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Анласт" про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року провадження у справі щодо вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Анласт» про стягнення заборгованості закрито. Направлено справі в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В поданій на рішення суду першої інстанції апеляційній скарзі представник позивача вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають вимогам закону. Судом не враховано, що відповідачі зверталися 01 вересня 2014 року в банк з вимогою провести конвертацію валютного кредиту, що підтверджує факт їхнього усвідомлення того, що заборгованість за кредитом обліковується в доларах США.

Вказує, що договір про внесення змін №3 від 27 грудня 2013 року до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року, додатковий договір №1 від 27 грудня 2013 року до договору поруки №733/041-Д9М/2 від 28 липня 2008 року та додатковий договір №1 від 27 грудня 2013 року до договору поруки між сторонами не укладались. Зазначає, що відповідачі шахрайськими методами заволоділи підписаними додатковими угодами про конвертацію існуючої заборгованості, а тому правовідносини, які з них виникають не тягнуть за собою правових наслідків. Посилаючись на виписками банку по рахунку про рух коштів, вимогою про конвертацію валюти, проведення оплати заборгованості по кредиту ОСОБА_1 в іноземній валюті, вказують, що конвертація валюти не проводилась.

Зазначає на не дослідження судом факту не виконанням ОСОБА_1 умов банку для проведення конвертації валютного кредиту, а саме не проведено оплату необхідного мінімального платежу в сумі 4445,00 доларів США та не врахування обставин щодо участі ПАТ «Укрсоцбанк» у міжбанківській валютній біржі (що є необхідною умовою конвертації заборгованості).

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 733/041-Д9М (а.с.11-18).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, надання кредиту здійснюється окремими частинами, кожна частина окремо транш, а у сукупності транші, зі сплатою 14 % річних за кредитом та комісії, у розмірі та у порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку № 1 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, з досягненням максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом у сумі 300 000 доларів США з повним завантаженням впродовж шести місяців з дати підписання даного договору.

Повернення кредиту має здійснюватися рівними частинами, періодично до 05 числа кожного місяця в сумі 2 631,28 доларів США, починаючи з 05 лютого 2009 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 27 липня 2018 року на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.2. кредитного договору).

Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредитору в повному обсязі кредит у строки, встановлені в пунктах 1.1.2., 3.3.14. цього договору (п. 3.3.5.); сплачувати кредитору проценти та комісії у строки, встановлені в пунктах 2.4., 2.5. цього договору (п. 3.3.6.); сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) у строк (п. 3.3.7.).

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором перед кредитором, 28 липня 2008 року між банком та ОСОБА_2, з ТОВ «Анласт» було укладено окремі договори фінансової поруки, відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 28 липня 2008 року, а саме: щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

28 липня 2008 року між банком та поручителем ТзОВ «Анласт» укладено іпотечний договір.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений законом строк.

Позивач виконав умови договору та надав кредитні кошти, а відповідач в свою чергу порушив порядок погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 20 березня 2014 року становить 153 312,17 доларів США та за офіційним курсом НБУ у гривневому еквіваленті становить 1 520 519, 40 грн. та складається з: 6134 910,72 долара США (1 338017,54 грн.) - заборгованість за тілом кредиту; 15 653,98 доларів США (155 253,03 грн.) -заборгованість по відсоткам; 11 027,68 грн. - пеня; 1 653,56 доларів США (16 221,16 грн.) - комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 20-23).

З матеріалів справи також вбачається, що 27 грудня 2013 року сторони уклали договір № 3 про внесення змін до кредитного договору №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року, відповідно до п.2.1, 2.4.1. якого мало бути проведено зміну валюти кредиту та переведено наявну заборгованість за кредитним договором в сумі 134 910,72 доларів США та проценти за користування кредитом в сумі 8 334,52 доларів США в національну валюту - гривню за курсом 8,30 грн. за 1 долар США (еквівалентно 1 188 935,49 грн.). Зміна валюти кредиту мала бути проведена шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованої пені та штрафів) та сторонами було погоджено кінцевий термін погашення заборгованості 26 грудня 2023 року (а .с. 58).

Вказаними змінами сторони також узгодили в подальшому змінити відсоткові ставки за користування кредитом з 27 грудня 2013 року до 26 грудня 2016 року - 9,9 % річних, а з 27 грудня 2016 року - 18 % річних (п.2.5.1., п. 2.5.2) та погодили, що з моменту укладання такого договору для позичальника перестають діяти та не нараховуються щомісячні комісії за ведення кредитної справи та за використаний ліміт кредитної лінії (п.2.7.), а штрафні санкції, нараховані за договором кредиту на дату укладання цього договору про внесення змін є анульованими (п. 2.10). Сторони погодили новий графік погашення заборгованості за кредитом починаючи з січня 2014 року по грудень 2023 року.

Відповідні зміни щодо умов кредитного договору 27 грудня 2013 року були також внесенні додатковими договорами №1 до договорів поруки №733/041-Д9М/2 та №733/041-Д9М/3 (а.с.59-60), які погоджені та підписані сторонами та поручителями.

Відповідно до ст. 640 ЦК України д оговір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частиною 2 сказаної статті передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Вбачається, що для укладення договору про внесення змін №3 від 27 грудня 2013 року до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року сторони зобов'язані були вчинити певні дії для його реалізації, а саме: банк від імені та за дорученням ОСОБА_1 зобов'язаний був взяти участь у міжбанківській валютній біржі.

Пунктами 10.3, 10.4 Регламенту конвертації діючих кредитів макро- та малого бізнесу в іноземній валюті в ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом зміни валюти заборгованості в національну валюту від 07 вересня 2011 року передбачено, що позичальник зобов'язаний був надати банку: заяву на купівлю іноземної валюти на МВРУ, платіжне доручення на перерахування коштів/ заяви на списання Банком зазначених коштів шляхом договірного списання; заяву на дострокове повне погашення кредитної заборгованості по кредитному договору в іноземній валюті та всіх нарахованих та інших нарахованих доходів (відсотків та комісій), штрафів, пені.

Умовами конвертації передбачено, що позичальник зобов'язаний був погасити не менше 30% від нарахованих (прострочених) процентів (а. с. 76-79)/

З виписки по поточному рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 в день реструктуризації 27 грудня 2013 року було внесено 4 445,00 доларів США на поточний рахунок і того ж числа вказана сума була знята самим позичальником (а. с. 71-72). Тобто, відповідачем не були передані кошти для конвертації валюти.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 640 ЦК України, відповідно до яких договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, та вимоги п. 10.2 вказаного Регламенту у зв'язку із зміною валюти кредитування, іпотекодавець зобов'язаний був підписати з позивачем додаткову угоду до іпотечного договору та внести відповідні зміни ДРОРМ та Державного реєстру іпотек, однак нотаріально посвідчена угода до іпотечного договору між сторонами укладена не була.

Так як сторонами не були проведені вказані дії для реалізації договору № 3 від 27 грудня 2013 року про внесення змін до кредитного договору №733/041-Д9М від 28 липня 2008 року, то колегія суддів приходить до висновку, що вказаний договір не був реалізований з вини позичальника, тобто не став реальним.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 20 березня 2014 року становить 153 312,17 доларів США (еквівалентно 1 520 519,40 грн. по курсу 9,9178 доларів США/грн.), що складається з заборгованості по тілу кредиту - 134 910,72 доларів США (еквівалентно 1 338017, 54 грн.), заборгованості за процентами - 15 653,98 доларів США (еквівалентно 155 253,03 грн.), комісії за кредитними операціями 1635,56 доларів США (еквівалентно 16 221,16 грн.) та пені - 11 027,68 грн.

Будь-яких інших розрахунків, які спростовують нарахування заборгованості по тілу кредиту, процентах та комісії відповідачем не надано.

За змістом статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки договір фінансової поруки №733/041-Д9М/2 від 28 липня 2008 року (а.с. 5-7) та додатковий договір № 1 до нього від 27 грудня 2013 року є діючими, сторонами не оспореними, то поручитель ОСОБА_2 має відповідати перед банком за порушення зобов'язання ОСОБА_1 в тому ж обсязі, що і боржник.

Таким чином, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 1 520 519,40 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" .

Враховуючи, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 616 ЦК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 серпня 2015 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість в сумі 1 520 519,40 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 1 338017, 54 грн., заборгованості за процентами - 155 253,03 грн.), комісії за кредитними операціями - 16 221,16 грн.) та пені - 11 027,68 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судовий збір по 913,50 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді: