Справа № 456/599/16-ц
Провадження № 4-с/456/18/2016
УХВАЛА

27 вересня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию скаргу ОСОБА_1 на дії державного старшого виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськррайонного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

в обґрунтування зазначеної скарги ОСОБА_1 покликалася на те, що на підставі виконавчого листа № 456/5693/13-ц від 17.03.2014р., виданого Стрийським міськрайонним судом, проводиться стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24.10.2013р.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 зроблено розрахунок по сплаті аліментів на утримання сина, з яким вона не погоджується, оскільки при подачі виконавчого листа у відділ ДВС нею було зазначено номер рахунку, на який слід перераховувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний повідомити боржника щодо перерахунку аліментів на зазначений рахунок.

За умови пред'явлення боржником ОСОБА_3 доказів про перерахування коштів на інші номери рахунків, аніж надані нею державному виконавцю для перерахунку аліментів на утримання сина, останній мав з'ясувати чи дійсно ці рахунки належать їй, викликавши її для з'ясування суми боргу та номерів рахунків, або ж повідомити її про це у телефонному режимі та повідомити боржнику номер рахунку, який вона надала для перерахування сплачених аліментів.

Однак, всупереч поданій заяві кошти перераховувались на різні рахунки, частина яких їй не відома. Тому вважала, що необхідно рахувати як сплачену заборгованість по аліментах за період з березня 2014року по квітень 2015року; липень 2015р. та вересень-жовтень 2015р. Квитанції, які долучаються за травень 2015р. та червень 2015р. не враховувати, оскільки вони не є сплаченими аліментами.

Окрім цього при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина станом на 01.11.2015 року та на 01.02.2016 року старший державний виконавець Дмитрик Р.О. зазначила, що ці розрахунки перераховано на користь ОСОБА_3, а не на її користь.

Також вважала за необхідне врахувати, що з березня 2015р. по серпень 2015р. вона та ОСОБА_3 вели спільне господарство та проживали спільно як сім'я за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується доданою нею копією акту, складеного за участі сусідів.

Скаржниця та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні скаргу підтримали. Окрім наведеного ОСОБА_1 пояснила, що в березні 2014р. зверталася до державного виконавця із заявою, в якій зазначала номер банківського рахунку в «Ощадбанку», на який слід перераховувати стягнуті з боржника аліменти. Однак, на цей рахунок аліменти жодного разу не перераховувалися, тому що боржник перераховував аліменти шляхом поштового переказу на її рахунок у «Приватбанку». З березня по серпень 2015р. вони з боржником проживали разом як одна сімя за адресою: м.Львів, вул.Донецька,30/34; вели спільне господарство, але виконавчого листа вона не відкликала. Аліменти за травень та червень 2015р. сплачені ОСОБА_3 шляхом поштового переказу. У довідці-розрахунку від 11.02.2016р. державним виконавцем зазначено, що у травні 2015р. боржник сплатив аліменти в сумі 3300 грн. та у червні 2015р. 2150 грн. Ці кошти були перераховані боржником на її картку «Приватбанку», номер рахунку якої вона не надавала виконавцю для сплати аліментів, але цей номер був відомий боржнику. Тому із зазначених сум аліментів, сплачених у травні 2015р. - 3300 грн. та у червні 2015р. 2150 грн. по 600 грн. слід вважати сплаченими аліментами, а переплата в розмірі 2700 грн. у травні 2015р. та 1550 грн. у червні 2015р. не слід враховувати як сплачені аліменти, оскільки це кошти, які боржник поклав на її карту і вони спільно з боржником використовували їх на потреби сімї. Серед наданих виконавцем чеків є чек про зарахування коштів в сумі 600,98 грн. на рахунок 473131 ….. 62, який їй не належить. Згідно чеку за квітень 2015р. вона сама поповнила свій рахунок на 1000 грн. З-поміж наданих державним виконавцем є ряд інших чеків, згідно яких боржником поповнювався її рахунок коштами, що передавала із-за кордону мати останнього. Є також чеки про перерахунок коштів на рахунки, які їй не належать.

ОСОБА_5 ствердив, що кошти, які знімалися з рахунку скаржниці як останньою так і ОСОБА_3, використовувалися ними спільно в інтересах сімї, тому їх не слід вважати сплаченими аліментами.

Державний виконавець Дмитрик Р.О. подала письмове заперечення на скаргу, в якому зазначала, що зазначені довідки-розрахунки складені на основі поданих боржником квитанцій поштового переказу та чеків про поповнення карткового рахунку стягувача. Скаржниця жодного разу не заявляла претензій щодо отримання аліментів даним шляхом. Згідно квитанції від 20.04.2015р. аліменти перераховані на розрахунковий рахунок стягувачки 516875.....09 так само як і квитанції, які долучалися за травень та червень 2015 р.

Боржник ОСОБА_3 пояснив, що сплачував аліменти поштовим переказом на імя ОСОБА_6 Коли в березні 2015р. вони почали спільно проживати, він запропонував їй відкликати виконавчого листа. Скаржниця відмовилася, сказала, що спочатку подивиться на його поведінку. Він погодився на це, а також на її пропозицію перераховувати аліменти на її рахунок 516875 …. 09 у «Приватбанку», щоб їй було зручніше користуватися цими коштами, а йому не було необхідності їздити в м. Стрий і звідтіля надсилати кошти. Сплачені 15.06.2015р. кошти на номер рахунку, який він не може пригадати, згідний перерахувати на рахунок скарожниці.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 скаргу заперечив, пояснив, що між скаржницею та його довірителем існувала домовленість, за якою ОСОБА_3 щоб не перераховувати кошти в рахунок сплати аліментів поштовим переказом ставив ці кошти на рахунок ОСОБА_1 в «Приватбанку» за згодою останньої. Тому ці кошти слід вважати сплаченими аліментами. Окрім цього його довіритель згідний ще раз сплатити 600 грн., які були перераховані на невідомий рахунок.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Сімейним кодексом України передбачено, що аліментами є грошові кошти на утримання дитини, які стягуються з одного з батьків за рішенням суду (ч.3 ст.187 СК).

Відповідно до порядку утримання і перерахування аліментів, передбаченого Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом МЮ України від 02.04.2012 за №512/5, аліменти можуть виплачуватися шляхом перерахування на поточний рахунок одержувача у банку; перерахування через підприємства поштового зв'язку (поштовий переказ на адресу місця проживання одержувача аліментів).

Судом встановлено, що згідно з виконавчим листом № 456/5693/13-ц від 17.03.2014р., що виданий Стрийським міськрайонним судом, ОСОБА_3 зобовязаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 29.10.2012р. народження аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.

Як вбачається з довідок-розрахунків заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 456/5693/13-ц від 17.03.2014р., складених 01.11.2015 року та 01.02.2016 року старшим державним виконавцем Дмитрик Р.О., боржник до квітня 2015р. сплачував на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 29.10.2012р. народження аліменти регулярно, заборгованості не було. У травні 2015р. боржником сплачено - 3300 грн. та у червні 2015р. 2150 грн. ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що зазначені довідки-розрахунки складені на підставі наданих боржником банківських чеків про перерахування коштів на рахунок стягувача.

ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджувала, що з березня по серпень 2015р. вони з ОСОБА_3 проживали разом як одна сімя за адресою: м.Львів, вул.Донецька,30/34; вели спільне господарство, тому кошти, які поступили у травні та червні 2015р. на її рахунок, за винятком 1200 грн. (тобто по 600 грн. щомісяця), не слід вважати сплаченими аліментами, оскільки це спільні кошти, які використовувалися ними на потреби сімї.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив того, що з березня по серпень 2015р. вони з ОСОБА_1 проживали разом, вели спільне господарство; він перераховував на наданий йому останньою для сплати аліментів рахунок у «Приватбанку» значно більше коштів, ніж це вимагалося за виконавчим листом. Не спростував ОСОБА_3 належними та допустимими доказами того, що мав доступ до цього рахунку й міг знімати з нього необхідні йому кошти. Останній не надав суду доказів, які достовірно підтверджують, що перераховані у травні 2015р. - 3300 грн. та у червні 2015р. 2150 грн. є аліментними зобовязаннями.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи, що ні державним виконавцем, ні ОСОБА_3 не доведено того, що кошти, які сплачені останнім у травні та червні 2015р. кошти, що перевищують суму 600 грн. щомісяця, є сплаченими ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментами на утримання сина ОСОБА_8 29.10.2012р. народження, ці кошти не можуть бути враховані як сплачені аліменти, тому зазначена у складених 01.11.2015 року та 01.02.2016 року старшим державним виконавцем Дмитрик Р.О. інформація не є достовірною. Відтак, скарга підставна та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.218,387 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

скаргу задовольнити. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського ьміськррайонного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в частині складання довідок-розрахунків заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 29.10.2012р. народження від 01.11.2015р. та 01.02.2016р. і зобовязати зробити новий розрахунок.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_9