РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, а саме зняття накладеного на підставі постанови Першого ВДВС ОСОБА_3 РУЮ м. Одеси від 11.04.2005 р. № 255592 арешту на 1/3 ч. нежилого приміщення салону-перукарні, офісу за адресою : м. Одеса, вул. Льва Толстого, 32, що належить йому на праві власності, та встановлення порядку виконання рішення шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 23.06.2005 р. за № 2117934 про арешт на вказане нерухоме майно.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що про існування накладеного постановою Першого ВДВС ОСОБА_3 РУЮ м. Одеси № 255592 від 11.04.2005 р. арешту на належну йому 1/3 ч. вищевказаного нерухомого майна він випадково довідався у 2016 році, після чого звернувся до відповідача, де державний виконавець розяснив йому, що обтяження належного йому майна є випадковістю та помилкою.

Також позивач зазначає, що на дату реєстрації згаданого арешту 23.06.2005 р. він навчався на пятому курсі ОНУ ім. І.І. Мечнікова та жодного повідомлення про наявність будь-яких арештів належного йому майна не отримував, будь-якого судового провадження за його участю як сторони не існувало, а також виконавчого провадження, в якому він мав би виступати як боржник, не було, та він не отримував копій постанов про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі про накладення арешту на належне йому майно.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 53807296 від 23.02.2016 р., за позивачем ОСОБА_4 з 27.01.2005 року зареєстроване право власності на 1/3 ч. нежилих приміщень салону-перукарні, офісу за адресою : м. Одеса, вул. Льва Толстого, 32 на підставі свідоцтва про право власності САА 449951 від 20.12.2004 р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, та 23.06.2005 року реєстратором Сьомою одеською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови Першого відділу ДВС ОСОБА_3 РУЮ м. Одеси № 255592 від 11.04.2005 р., внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис № 2117934 про арешт вказаного обєкта нерухомого майна.

Як вбачається з листа начальника ОСОБА_3 ВДВС ОМУЮ № 1861/1 від 03.03.2016 року, згідно з п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, в звязку з чим надати можливість отримати копії та ознайомитись із виконавчим провадженням, за яким Першим ВДВС ОСОБА_3 РУЮ м. Одеси постанову № 255592 від 11.04.2005 р., якою накладено арешт на майно ОСОБА_5, не уявляється можливим, оскільки виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання.

Більш того, позивач стверджує, що на дату реєстрації арешту на належне йому вищевказане нерухоме майно 23.06.2005 р. він навчався на пятому курсі ОНУ ім. І.І. Мечнікова та жодного повідомлення про наявність будь-яких арештів належного йому майна не отримував, будь-якого судового провадження за його участю як сторони не існувало, а також виконавчого провадження, в якому він мав би виступати як боржник, не було, та він не отримував копій постанов про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі про накладення арешту на належне йому майно, а відповідач не спростував ці доводи позивача.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Звільнити з-під арешту 1/3 частину нежилого приміщення салону-перукарні, офісу за адресою: м.Одеса, вул. Льва Толстого, 32, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІАН : НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23.07.1999 р., - накладеного на підставі постанови Першого відділу ДВС ОСОБА_3 РУЮ м. Одеси аа 25592 від 11.04.2005 р.

Встановити порядок виконання судового рішення шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 23.06.2005 року за № 2117934 про арешт 1/3 частини нежилого приміщення салону-перукарні, офісу за адресою : м. Одеса, вул. Льва Толстого, 32.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко

22.09.2016