АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 613/145/16-ц Головуючий 1 інстанції Харченко С.М.
Провадження № 22ц/790/4830/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - приватного підприємства Юридична компанія «Право Груп» в особі ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 14 вересня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №84, свідоцтво про шлюб IB000555), було зареєстровано шлюб між ними. Від спільного шлюбу у сторін є малолітні діти син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які фактично знаходяться на утриманні позивача.

21 жовтня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, участі в його вихованні не приймає.

Позивач змушена сама утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працюючи на невисокооплачуваній роботі. Основний дохід позивача складається із отриманням мінімальної заробітної плати та незначної допомоги батьків, які є пенсіонерами, але враховуючи все вищенаведене тих коштів, які вона отримує не вистачає для представлення належних умов проживання своєму синові та розвитку його здібностей. Відповідач, який проживає окремо від неповнолітнього сина влаштовує своє особисте життя, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, оскільки з моменту припинення спільного фактичного проживання, матеріально своєму синові не допомагає, участі у його вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати спільного сина.

В звязку з цим просила, після уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 727,50 грн. з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, на користь матері дитини ОСОБА_1 щомісячно.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити із вказаних в заяві підстав. Позивач зазначила, що вона працює в лікарні, отримує невелику заробітну плату, син приїздить до неї, та на його прохання вона періодично дає йому кошти. Підтвердила, що на даний час дитина проживає з батьками відповідача, в с. Павлівка, а вона по Д.Бєдногом. Богодухова.

Відповідач та представник відповідача заперечували протии задоволення позову, вважали позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Відповідач пояснив, що син дійсно проживає з дідусем та бабусею - батьками відповідача, та він періодично дає батькам кошти на утримання сина.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника приватного підприємства «Юридична компанія «Право Груп» в особі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального права з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сторони з 14 вересня 1996 року перебували в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, наявною в матеріалах справи (а.с.4).

Рішенням Богодухівського районного суду від 21.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.-6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.04.2000року (а.с.-5).

Також сторони мають дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої відповідач за рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року сплачує аліменти на користь позивача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця (а.с.-74-76).

Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із яких, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, яке набрало чинності, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5. Вказаним рішенням суду встановлено факт проживання сина ОСОБА_6 з батьками відповідача та знаходження на утриманні відповідача (а.с.-74-76).

Також факт перебування дитини ОСОБА_4 на утриманні відповідача встановлено Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25.11.2015 року (а.с.-77-79), постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги на вказане вище рішення суду.

Крім того, судом встановлено, що син ОСОБА_6 протягом більше року проживав та станом і на даний час проживає з дідусем та бабусею (батьками відповідача ОСОБА_3Г.),що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сімї від 30 травня 2016 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивачка пояснила, що проживає в однокімнатній квартирі, та їм «просто немає де жити».

Згідно довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 15.09.2015 року, позивачка разом із відповідачем та дітьми зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.23).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачки пояснила, що за вищевказаною адресою позивачка не проживає, син ОСОБА_6 проживає з дідом та бабкою батьками відповідача, на вихідні приїздить до позивачки, школу відвідує за місцем проживання батьків відповідача.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що позивачка, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надала жодних доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну представника ОСОБА_1 - приватного підприємства Юридична компанія «Право Груп» в особі ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 31 травня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді