У Х В А Л А

20 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк».

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, стягнуто ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 тис. 622 швейцарських франка 8 сантімов, що за офіційним курсом, встановленим НБУ станом на 19 червня 2014 року, становить 470 тис. 47 грн 59 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діяла представник ОСОБА_6, відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року залишено без змін.

У липні 2016 року до Верховного Суду України звернулася ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_7, із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини третьої статті 203 ЦК України та частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня та 15 червня 2016 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції, який встановивши, що кредитні договори від 2 серпня 2007 року, які мають відмінності щодо розміру процентної ставки, є чинними, у судовому порядку недійсними не визнавались, відповідачка не заперечувала, що ПАТ «Універсал Банк» надав їй кредитні кошти у розмірі 122 тис. швейцарських франків, виконувала умови зазначених договорів та частково погашала заборгованість, частково задовольнив позовні вимоги банку й стягнув з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі, зазначеному в наданому позивачем розрахунку заборгованості, за виключенням нарахувань щодо простроченої заборгованості по підвищеній процентній ставці, які відповідачка не визнавала. Крім того, у процесі розгляду справи сторонам роз'яснено право заявляти клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, однак вони цим правом не скористалися.

У наданій для порівняння ухвалі від 15 червня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з висновками судів попередніх інстанцій, які відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором виходили з недоведеності банком неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та наявності заборгованості. Також банк не надав суду вимоги про дострокове повернення коштів, направленої на адресу відповідача, а відповідач надав квитанції про сплату платежів за кредитним договором.

У судовому рішенні, наданому заявницею на підтвердження підстави для перегляду судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року постановлено в справі про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, припинення дії, що порушує право, та стягнення збитків, тобто у справі з іншим предметом і підставами позову та з іншим матеріально-правовим регулюванням правовідносин, ніж у справі, яку просить переглянути заявниця.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_7, обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк