Справа № 530/1423/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

17.11.2016 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лютенсько - Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не з»явились позивач ОСОБА_1, її представник, представники відповідача Лютенсько - Будищанської сільської ради. Про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі., позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачі проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Справа розглядалась в порядку ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1, просить суд, визнати за нею, право власності як за спадкоємцем за законом на житловий будинок А-1, з допоміжними господарськими будівлями / літ. кухня літ. Б,б, погріб вхідний літ. В, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, навіс літній літ. д, сарай літ. д1, навіс літ. д 2, сарай літ Е, сарай літ. Ж, ворота огорожі №1, огорожа №2, колодязь питний ? час.№3/, що розташовані по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Лютенські Будища Зіньківського району Полтавської області помер дід позивачки ОСОБА_4 /а.с.6/.

При житті заповіту він не складав. Згідно довідки Лютенсько - Будищанської сільської ради позивачка проживала разом з спадкодавцем, тобто є такою, що прийняла спадщину - ч.3 ст. 1268 ЦК України /а.с.14/.

Станом на 01.07.1990 року спадкодавець був головою колгоспного двору, розташованого АДРЕСА_1, членом якого були його дружина ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року/а.с.7/, ОСОБА_6- батько позивача, ОСОБА_7 - мати позивача, ОСОБА_8 - сестра позивача /а.с.13/.

Після ліквідації визначення господарства, як колгоспного двору, свідоцтва про право власності на дане господарство не отримували, його державної реєстрації не проводили /а.с.20/.

Після смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина до складу якої входить спірне домогосподарство /а.с. 15-19/.

ОСОБА_6- батько позивача, ОСОБА_7 - мати позивача, ОСОБА_8 - сестра позивача відмовились реєструвати своє право на належну частину колгоспного двору і свою частину спадщини, вступивши її на користь позивача, про що подали відповідні заяви / а.с.8-10/.

Успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями через нотаріуса позивач не може, так як відсутні правовстановлюючі документи на господарство, в зв»язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування /а.с. 22/, що і стало підставою звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 ''Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 5 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ч.ч.1,2ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Судовий збір покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 197, 212- 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лютенсько - Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської області задовольнити в повному обсязі..

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1, право власності як за спадкоємцем за законом на житловий будинок А-1, з допоміжними господарськими будівлями / літ. кухня літ. Б,б, погріб вхідний літ. В, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, навіс літній літ. д, сарай літ. д1, навіс літ. д 2, сарай літ Е, сарай літ. Ж, ворота огорожі №1, огорожа №2, колодязь питний ? час.№3/, що розташовані по АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копії рішення направити сторонам.

СуддяА. В. Водолага