Справа № 161/8944/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/1344/16 Категорія: 81 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника стягувача - Мельник В.М.,

представника Департаменту державної виконавчої служби -Дуди Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», заінтересована особа-ОСОБА_5, на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М.В., визнання їх протиправними та скасування постанови за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Дуди Юрія Миколайовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2016 року скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М.В., визнання їх протиправними та скасування постанови задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М.В. щодо відмови у прийнятті до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/14148/15-ц, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 19.02.2016 року - неправомірними.

Скасовано постанову від 23.06.2016 року № 51482904, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/14148/15-ц, виданого 19.02.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Зобов'язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М.В. прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 161/14148/15-ц, виданий 19.02.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області та відкрити виконавче провадження.

В апеляційній скарзі представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Дуда Ю.М., покликаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.02.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №161/14148/15-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 31445997,93грн.(а.с. 11).

21.06.2016 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №161/14148/15-ц, виданого 19.02.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейка М.В. від 23.06.2016 року у відкритті виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом було відмовлено у зв'язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутня інформація щодо ідентифікації боржника, надана представником ПАТ «Брокбізнесбанк» довіреність не завірена належним чином (а.с. 9-10).

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження(крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Підстави відмови у відкритті виконавчого провадження визначені в ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема п.п. 6, 8 ч. 1 вказаної статті встановлюють, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження в разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються: ім'я фізичної особи боржника (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності), його місце проживання або перебування, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду, що видав виконавчий лист, які ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження фізичної особи-боржника, його місце роботи, місцезнаходження його майна, рахунки боржника тощо.

Отже, основним у цій нормі права є те, що такі дані зазначаються у виданому судом виконавчому документі, за їх наявності та якщо вони відомі суду.

Таким чином, у разі відсутності в матеріалах справи даних про ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності чи індивідуальний ідентифікаційний код для фізичних осіб і зазначення про це у виданому судом виконавчому документі у державного виконавця відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

У виконавчому листі № 161/14148/15-ц, виданому 19.02.2016 року у даній справі, зазначено, що дата народження та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника невідомі(а.с.11).

Разом з тим, судом встановлено, що представником суб'єкта оскарження в порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що на момент звернення ПАТ «Брокбізнесбанк» з заявою про прийняття виконавчого документа до примусового виконання існували інші передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження, а саме, що довіреність представника ПАТ «Брокбізнесбанк», подана до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не відповідала вимогам п. 5.27 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003».

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

На підставі наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії головного державного виконавця Борейка М.В. щодо відмови у прийнятті до примусового виконання та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/14148/15-ц, виданого 19.02.2016 року були неправомірними і постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження підлягає скасуванню у зв'язку з чим обґрунтовано задовольнив скаргу ПАТ «Брокбізнесбанк» та зобов'язав державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги щодо зазначення у виконавчому документі, зокрема, ідентифікаційного номеру стягувача та боржника є обов'язковими для кожного виконавчого документа не заслуговують на увагу та спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 25 червня 2014 року № 6-62цс14 і є обов'язковою для суду в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, оскільки норма пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі й конфіденційну.

Безпідставними є покликання апелянта про те, що представником ПАТ «Брокбізнесбанк» при направленні заяви про примусове виконання рішення суду надана копія довіреності не завірена належним чином, оскільки на поданій довіреності №505/03 від 01.06.2016 року наявний напис «Згідно з оригіналом» та підпис уповноваженої особи Банку, що відповідає вимогам п. 5.27 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003».

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Дуди Юрія Миколайовича відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді