РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/739/16-ц

Справа № 2/600/345/2016

21 вересня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Денисів, вул.Вигін, 11, Козівського району, Тернопільської області згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок.

Іншим членом колгоспного двору була мати ОСОБА_4.

13 жовтня 1995 року ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив.

18 березня 2003 року ОСОБА_4 померла, заповіту не залишила.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане колгоспному двору.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А), загальною площею 25,2 м.кв., житловою площею 16,4 м.кв., сарай (Б) площею 29,7 м.кв., сарай (В) площею 23,2 м.кв., навіс (Г) площею 19,0 м.кв., огорожу штахетник (№1) площею 11,0 м.кв. в с.Денисів, вул.Вигін, 11, Козівського району, Тернопільської області.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Справу просить розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір) в с.Денисів, вул.Вигін, 11, Козівського району Тернопільської області згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08 лютого 1990 року, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №42 від 20 травня 2016 року (а.с.6), копією свідоцтва (а.с.8).

Згідно копії довідки ОСОБА_2 сільської ради №01/19-3/10 від 22 лютого 2016 року, членами колгоспного двору були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.9).

13 жовтня 1995 року ОСОБА_3 помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №200901(а.с.3).

18 березня 2003 року ОСОБА_4 померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №165066 (а.с.2).

ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтверджується довідками ОСОБА_2 сільської ради №01-393-3/10 та №01-395-3/10 від 04 серпня 2016 року (а.с.4-5).

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок видане колгоспному двору, підтверджується відмовою нотаріуса №617/01-16 від 09 вересня 2016 року.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ч.1 ст.123 ЦК УРСР (в ред.1963), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1223, 1268, 1273 ЦК України, ст.549 ЦК УРСР, Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (А), загальною площею 25,2 м.кв., житловою площею 16,4 м.кв., сарай (Б) площею 29,7 м.кв., сарай (В) площею 23,2 м.кв., навіс (Г) площею 19,0 м.кв., огорожу штахетник (№1) площею 11,0 м.кв. в с.Денисів, вул.Вигін, 11, Козівського району, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно