Справа №591/3521/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1879/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

15 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду з позовом, який мотивує тим, що 25 травня 2016 року о 17:20 годині ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння та перетинаючи проїжджу частину в невстановленому місці, вискочив перед його транспортним засобом вчинивши аварійну ситуацію. Уникаючи зіткнення з громадянами, які знаходились на зупинці громадського транспорту, він зупинив автомобіль та зробив зауваження ОСОБА_3, на яке останній підійшов до його автомобіля і своїми протиправними діями пошкодив майно позивача, а саме: розбив заднє скло автомобіля Scoda Oktavia, держ. номер НОМЕР_1, чим наніс майнову шкоду та втік з місця події. ОСОБА_4 зателефонував в поліцію, яка приїхала на місце події, опитала учасників події, свідків, отримала пояснення. ОСОБА_3 в присутності працівників поліції підтвердив, що пошкодив його майно шляхом удару по задньому склу автомобіля, яке розбилося та висипалось у салон автомобіля. ОСОБА_4 було подано заяву до Сумського відділу поліції з приводу пошкодження його майна. Також він звертався до автопідприємств з приводу визначення вартості відновлення пошкодженого майна: виконання робіт по заміні і придбанню заднього скла, яке відповідає необхідним технічним характеристикам та параметрам транспортного засобу. В добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати завдані збитки, а тому ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_3 5050,00 грн. на відновлювально-ремонтні роботи автомобіля.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5050,00 грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн.

Зазначене рішення суду ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, яким зменшити розмір відшкодування до 2525,00 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач вчинив протиправні дії першим, а саме завдав йому тілесні ушкодження, а тому відповідно до ст. 1193 ЦК України сума майнової шкоди повинна бути вдвічі зменшена.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта та його представника, заперечення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилаючись на вимоги ст.ст.22,1166 ЦК України та ст. 60 ЦПК України, виходив з його доведеності та з того, що відповідач завдав майнову шкоду позивачу, яка підлягає відшкодуванню у розмірі 5050,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясувавши обставини справи, вірно визначивши юридичну природу спірних правовідносин і застосувавши відповідні їм норми матеріального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2016 року близько 17:20 годині біля будинку №189 по вул. Г.Кондратьєва в м. Суми, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, переходив проїжджу частину у невстановленому місці, безпосередньо перед транспортним засобом Scoda Oktavia, держ. номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 Даний факт зафіксовано в протоколі Сумського відділу поліції ГУ НП України в Сумській області відносно ОСОБА_3 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.127 КУпАП (а.с.30).

Після виниклого конфлікту відповідач ОСОБА_3 вдарив по задньому склу автомобіля Scoda Oktavia, держ. номер НОМЕР_1. та розбив його чим заподіяв майнової шкоди власнику цього автомобіля - позивачу ОСОБА_4 (а.с.8).

Як вбачається з листа Сумського відділу ГУ НП в Сумській області №4521 від 15 червня 2016 року, позивач звертався з заявою до правоохоронних органів з приводу пошкодження заднього скла його автомобіля (а.с.14).

30 травня 2016 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про виконання ремонтних робіт та відновленню пошкодженого автомобіля позивача (а.с.12).

Відповідно до акту виконаних робіт від 09 червня 2016 року були проведені роботи по демонтажу розбитого заднього скла/залишків, очищення обшивки, деталей, рами, нанесення клейових матеріалів, тонування та встановлення заднього скла автомобіля Scoda Oktavia, держ. номер НОМЕР_1, із використанням матеріалів і автозапчастин виконавця. Вартість наданих послуг становить 5050,00 грн., які складаються: з скла задньої ляди 3750,00 грн., установка скла 800,00 грн., тонування скла 500,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідач, звертаючись з апеляційною скаргою до суду обґрунтовував її тим, що судом, в порушення вимог передбачених ст.1193 ЦК України, не зменшено розмір відшкодування, оскільки вважав, що саме позивач вчинив протиправні дії першим і завдав йому тілесні ушкодження.

Колегія суддів вважає, що такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зазначеною нормою права передбачена можливість зменшення розміру заподіяної шкоди лише у випадку грубої необережності потерпілого, яка сприяла її виникненню або збільшенню. В той же час, будь-яких доказів на підтвердження того яка саме груба необережність була допущена позивачем у справі, що потягла за собою заподіяння шкоди або її збільшення відповідачем суду надано не було. Доводи апелянта з приводу того, що він спричинив пошкодження майна позивача у відповідь на неправомірні дії самого позивача, не звільняють його від обовязку відшкодувати цю шкоду.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленого рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -