Провадження № 2/235/2143/16
Справа №235/4687/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 серпня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Що з липня 2005 року та до травня 2016 року вона з відповідачем проживала разом та перебувала у фактичних шлюбних відносинах.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні.

Сімейні стосунки не вдалось зберегти і з середини травня 2016 року позивачка з відповідачем остаточно припинили фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведеться, проживають окремо один від одного.

Після припинення відносин відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати таку допомогу.

Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто, що змушує позивачку звернутися до суду з питання про стягнення аліментів на утримання сина.

Позивачка не має можливості надати суду відомості про місце роботи відповідача та про його заробітну плату, оскільки офіційно він не працює і його дохід їй невідомий.

Позивачка працює, але її матеріальне становище дуже складне, оскільки догляд за сином і його утримання потребують підвищених матеріальних витрат, а вона отримує лише мінімальну заробітну плату. Інших доходів на цей час у неї немає.

Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття сина.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи у телефонному режимі та шляхом направлення на його адресу судових повісток, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з липня 2005 року та до травня 2016 року проживали разом та перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 листопада 2007 року, в якому батьком зазначений ОСОБА_2, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 641 (а.с.3), який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Сімейні стосунки не вдалось зберегти і з середини травня 2016 року позивачка з відповідачем остаточно припинили фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведеться, проживають окремо один від одного.

Після припинення відносин відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати таку допомогу.

Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто, що змушує позивачку звернутися до суду з питання про стягнення аліментів на утримання сина.

Позивачка не має можливості надати суду відомості про місце роботи відповідача та про його заробітну плату, оскільки офіційно він не працює і його дохід їй невідомий.

Позивачка працює, але її матеріальне становище дуже складне, оскільки догляд за сином і його утримання потребують підвищених матеріальних витрат, а вона отримує лише мінімальну заробітну плату. Інших доходів на цей час у неї немає.

Стаття 79 Сімейного Кодексу України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

За статтею 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючі з дня предявлення позову, тобто з 19 липня 2016 року.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.79, 80, 180, 182, 183 СК України, ст.ст.3, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня предявлення позову, тобто з 19 липня 2016 року і до повноліття сина.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хмельова С.М.