Справа № 583/2397/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Зубатовій І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката Кудіна О.М.,

представника третьої особи Зайцевої Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:
22.10.2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просить суд визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що з 02.07.2011 року по травень 2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області (справа №583/1115/14-ц) від 16.05.2014 року. Після розлучення вони проживають окремо. В шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею, між сторонам постійно виникають сварки, щодо подальшого місця проживання їхньої спільної дитини. Відповідач погрожує їй забрати дитину проти її волі та відвезти за місцем його проживання, так як уже був випадок коли, 20.04.2016 року співмешканка відповідача забрала її доньку з двору та відвезла до с. Хухра, де вони в даний час проживають. Вона хотіла забрати Ліліанну додому, але їй постійно перешкоджали і не давали можливості спілкуватися нею. На даний час донька знову проживає з нею, але спір щодо її місця проживання до цього часу в добровільному порядку не вирішено. Вважає, що дитина повинна проживати із нею, так як її батько починаючи з 2014 року ніде не працює, зловживає спиртними напоями, весною 2014 року проходив лікування в КЗ Сумської обласної ради „Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2. Тож відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дитини, її навчання, та своєю аморальною поведінкою може зашкодити нормальному розвиткові дитини. На даний час вона має стабільний самостійний дохід, офіційно працевлаштована, працює лаборантом хімічного аналізу ОМПК «Славія», займається особистим селянським господарством, що підтверджується довідкою-характеристикою, яка видана Лутищанською сільською радою. Її донька відвідує дошкільну групу Лутищанського НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу, що підтверджується довідкою Лутищанського навчально - виховного комплексу. Вона забезпечує у повному обсязі всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольняє гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові. Тож вважає за доцільне, щоб і в подальшому донька проживала разом із нею.
В зв`язку з чим звернулася до суду та просить вимоги задовольнити.
Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав, просив у задоволенні вимог позивачки відмовити, оскільки вважає, що саме він зможе забезпечити у повному обсязі всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини на відміну від позивачки.
Представник Служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог позивача. Просить при винесенні рішення врахувати висновок Охтирської районної державної адміністрації.

Заслухавши пояснення сторін, представника Служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Встановлено, що сторони 02.07.2011 р. зареєстрували шлюб у виконкомі Лутищанської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.6).

Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.10.2011 р. (а.с. 7).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області №583/1115/14-цвід 16.05.2014 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 8).

07.05.2016 року позивачка змінила своє прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (а.с. 9).

На даний час сторони проживають окремо один від одного, малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та бабусею в АДРЕСА_1 . (а.с. 10).

Згідно довідки Лутищанського навчально - виховного комплексу ЗОШ І-ІІ ступенів, яка видана ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує дошкільну групу Лутищанського НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу (а.с. 11).
Згідно довідки - характеристики Лутищанської сільської ради Шевченко А.Р., зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживає в АДРЕСА_3 , разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бабою ОСОБА_6 , 1947 р.н.. Розлучена. На даний час працює лаборантом хімічного аналізу ОМПК «Славія». Займається особистим селянським господарством: тримає свиней, птицю. Порядна, спокійна, врівноважена, працьовита, доброзичлива жінка, гарна господиня, любляча мати, веде нормальний спосіб життя. Відповідальна. Скарг на непристойну поведінкуОСОБА_1 до сільської ради не надходило. (а.с. 12) .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.16).

Надані позитивні характеристики від В/Ч НОМЕР_1 , ТОВ „Атон АМД, ПрАТ „Райз Максимко, грамоту В/Ч НОМЕР_1 на ОСОБА_2 (а.с. 28-37).

На даний час ОСОБА_2 працює в Хухрянській філії ПрАТ „Райз Максимко.

Згідно заповіту від 08.02.2016 року ОСОБА_7 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 (а.с. 32).

Відповідачем ОСОБА_2 надано державні акти на право приватної власності на ім`я ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,45 га., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с. 33), на ім`я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 3,42 га., що знаходиться на території Хухрянської сільської ради, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва (а.с. 34)

На даний час між сторонами виник спір щодо місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Крім того, згідно із ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказаного спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору та суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання свої батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Згідно наданого висновку від 15.09.2016 року орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації, вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 за місцем проживання матері, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд вважає даний висновок обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки при наданні вказаного висновку орган опіки та піклування дослідив житлові умови сторін, їх характеристику та прийняв вказане рішення відповідно до ставлення кожного з них до дитини.

З урахуванням даних обставин, місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно визначити місце проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ..

Суд вважає, що встановлення місця проживання дитини буде відповідати віку дитини, стану її здоров`я, її інтересам та не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 141, 157, 160, 161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання її матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області Р.В.Сидоренко