АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2002/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Камянського районного суду Черкаської області від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі Камянського району електромереж, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про зобовязання вчинити певні дії.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_6, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

28 травня 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Камянського району електромереж, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0934 га з кадастровим номером :02:000:0916, розташована за адресою по вул. Малинова, 6 у м. Камянка Черкаської області. На цій земельній ділянці розміщене нерухоме майно, до якого здійснюється електропостачання ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Камянського району електромереж.

Позивач як власник відповідної земельної ділянки бажала знести вказане нерухоме майно, так як вважала його самочинним будівництвом, проте для цих дій відповідач не здійснив остаточного відключення вказаного нерухомого майна від постачання електроенергії, посилаючись на наявність договірних відносин з ОСОБА_7, який користується цим майном.

Вважала, що ніяких договірних відносин між відповідачем та ОСОБА_7 не існує, та просила суд ухвалити рішення, яким зобовязати ПАТ «Черкасиобленерго» здійснити відключення електропостачання за адресою по вул. Малинова, 6 в м. Камянка Черкаської області, демонтувавши прилад обліку електричної енергії та лінію електропередач, яка веде до нього.

Рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 19 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Камянського районного суду Черкаської області від 19 липня 2016 року як незаконне та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог та стягнути із відповідача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору під час розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 07 серпня 2014 року являється власником земельної ділянки площею 0,0934 га з кадастровим номером :02:000:0916, розташована за адресою по вул. Малинова, 6 у м. Камянка Черкаської області (а.с. 9-11).

Сторонами визнається той факт і отже не потребує доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, що на вказаній земельній ділянці знаходиться обєкт нерухомого майна, яким користується третя особа ОСОБА_7

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що між відповідачем та третьою особою ОСОБА_7 існує договір про постачання електроенергії, який не визнаний недійсним і є таким, що продукує взаємні права та обовязки у його сторін, а у разі невиконання договору захищає їх від свавілля іншої сторони. Суд першої інстанції вважав, що між позивачем ОСОБА_6 та третьою особою ОСОБА_7 існують спірні відносини щодо самочинного будівництва, що і стали підставою для звернення до суду. Тому визнаючи, що позивач обрав невідповідний спосіб захисту своїх прав, суд відмовив в задоволенні позову.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги, законності та вмотивованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення районного суду не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги дають підстави для його скасування з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивачки та задоволення вимог апеляційної скарги.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 07 серпня 2014 року являється власником земельної ділянки площею 0,0934 га з кадастровим номером :02:000:0916, розташована за адресою по вул. Малинова, 6 у м. Камянка Черкаської області (а.с. 9-11).

На вказаній земельній ділянці розміщена побудована попереднім власником споруда, до якої підключено електропостачання, що здійснюється Камянським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго».

Електропостачання до даної споруди 01 грудня 2014 року було відключено відповідачем на підставі заяви позивачки від 13 жовтня 2014 року, однак в послідуючому, 05 грудня 2014 року електропостачання було відновлено за вказаною вище адресою у звязку із звернення третьої особи по справі ОСОБА_7, який вважає себе належним споживачем послуг із електропостачання до земельної ділянки № 6 по вул. Малинова в м. Камянка.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позовні вимоги заявлено передчасно без попереднього вирішення питання про самочинне будівництво в порядку, передбаченому ст. 376 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2015 року (яке вступило в законну силу) був вирішений спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та житловим приміщенням. Вказаним рішенням зобовязано ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить ОСОБА_6, і знаходиться за адресою: вул. Малинова, 6 в м. Камянка Черкаської області, які чиняться з боку ОСОБА_7 шляхом заборони ОСОБА_7 у будь-який спосіб використовувати дану земельну ділянку, в тому числі і для проживання.

Крім того, районний суд помилково вважав, що в третьої особи та відповідача існують договірні зобовязання на постачання електроенергії саме споруди, що знаходиться на земельній ділянці за адресою вул. Малинова, 6 м. Камянка Черкаської області.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні будь-які дані, що договір між вказаними сторонами на подачу електроенергії укладався саме із зазначенням земельної ділянки вул. Малинова, 6 м. Камянка Черкаської області.

Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, а саме договору на користування електричною енергією для населення № 175082 від 13 лютого 2007 року (а.с. 25) він був заключний з ОСОБА_7, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Предметом договору являється постачання електроенергії споживачеві, однак без зазначення адреси, за якою буде здійснюватися таке електропостачання, тому висновок районного суду про укладення договору між відповідачем та третьою особою про постачання електроенергії саме до приміщення на земельній ділянці вул. Малинова, 6 м. Камянка Черкаської області нічим не підтверджений.

Крім того, вищевказані встановлені обставини справи дають підстави вважати достовірно встановленим той факт, що єдиним власником земельної ділянки № 6 розташованої за адресою вул. Малинова, м. Камянка являється саме позивач по справі ОСОБА_6.

В суді апеляційної інстанції, ПАТ «Черкасиобленерго» на виконання вимоги апеляційного суду надало інформацію, що споживання електроенергії ОСОБА_7 здійснюється за адресою вул. Малинова, 10 м. Камянка Черкаської області. На даний садовий будинок виданий технічний паспорт, який долучений до матеріалів справи та надано також договір на користування електричною енергією від 13 лютого 2007 року, в якому не зазначено, на який обєкт здійснюється постачання електроенергії, що свідчить про те, що між ОСОБА_7 та ПАТ «Черкасиобленерго» відсутні договірні правовідносини на постачання електроенергії до споруди за адресою вул. Малинова, 6 м. Камянка Черкаської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані сторонами докази як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, враховуючи доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем під час розгляду справи надано належні та вмотивовані докази, які дають підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Ч. 2 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч. 7 цієї норми матеріального права передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Пункти 3-6 Правил користування електроенергією, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26 липня 1999 року вбачається, що споживача може бути підключено до енергопостачання лише у разі укладення договору про користування електричною енергією і за наявності на те відповідних правоустановчих документів на обєкт нерухомості, який підлягає підключенню. Відповідач по справі не надав суду доказів того, що підключення відбулося відповідно до зазначених вище вимог Правил користування електроенергією. Тобто, відсутні правовстановлюючі документи на споруду, що розташована на земельній ділянці по вул. Малинова, 6 в м. Камянка Черкаської області.

В разі ж переходу права на обєкт нерухомості до іншого власника, останній, згідно п. 7 Правил, має право звернутись до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка являється власником земельної ділянки № 6 розташованої за адресою вул. Малинова, м. Камянка Черкаської області, у справі відсутні докази, що між ОСОБА_7 та ПАТ «Черкасиобленерго» існують договірні зобовязання на постачання електроенергії до будівлі на земельній ділянці № 6 вул. Малинова, м. Камянка Черкаської області, ОСОБА_6 фактично відмовилась від укладення із відповідачем договору на користування електричною енергією, а попередній власник такого договору не укладав, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_6 та необхідності захисту їх в судовому порядку шляхом зобовязання ПАТ «Черкасиобленерго» здійснити відключення електропостачання за адресою: вул. Малинова, 6 в м. Камянка, Черкаської області, оскільки ч. 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборонення вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Доводи апеляційної скарги є суттєвими були предмотом дослідження суду та є такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовільнити.

Рішення Камянського районного суду Черкаської області від 19 липня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовільнити.

Зобовязати публічне акціонерне товариствао «Черкасиобленерго» здійснити відключення електропостачання за адресою: вул. Малинова, 6 в м. Камянка, Черкаської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :