Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/618/15-ц
Провадження по справі 2/281/8/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

за участі секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 6255,73 грн. матеріальної шкоди та судових витрат у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 08.08.2015 року біля будинку де вона проживає: АДРЕСА_1, на узбіччі дороги був припаркований її автомобіль НОМЕР_1, на капоті якого, передніми копитами знаходилася корова, власника якої поряд не було. В результаті чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, вартість відновлення яких згідно калькуляції складає 6255,73 грн. В ході судового розгляду позивачем було збільшено розмір позовних вимог до 16486,47 грн., в зв'язку з проведенням автотоварознавчої експертизи та ремонту автомобіля.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Вважає, що позивачем не доведено, що пошкодження її автомобілю нанесені саме коровою відповідача, вказані пошкодження нанесені раніше і відповідач на має до цього відношення, а також розмір заявленої матеріальної шкоди позивачем жодним чином не обґрунтований. Крім того, звертає увагу, що свідки викликані за клопотанням позивача, жодним чином не підтвердили факт нанесення коровою пошкоджень автомобілю.

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підтвердили, що автомобіль позивача мав незначні пошкодження, але в наслідок чого вони утворені, їм не відомо.

Допитаний за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_6, показав, що ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 закрила його корову у себе в сараї і не мала намірів повертати, під її тиском написав розписку про відшкодування матеріальних збитків, пошкоджень нанесених коровою на автомобілі не було і вважає, що корова не могла нанести шкоди автомобілю позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторонам у справі судом було роз'яснено, що відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України судом було розяснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та попереджено про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 08.08.2015 близько 19 год. 00 хв. АДРЕСА_2, де мешкає ОСОБА_1 був припаркований її автомобіль НОМЕР_2.

Позивач стверджує, що корова нанесла пошкодження її автомобілю, в той час, коли власник корови був відсутній.

Та обставина, що корова на прізвисько ОСОБА_8, належить відповідачу ОСОБА_2 - визнана ним.

Позивач зазначила, що вона понесла витрати, пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження для визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження коровою автомобіля, зокрема витрати на проведення дослідження та складання висновку №1229 в сумі 700,00 грн., які були сплачені позивачем 30.11.2015, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №1229 від 30.11.2015 (а.с.82), витрати на проїзд у м. Житомир: в сумі 597,31 грн., що підтверджується фіскальним чеком НОМЕР_3 від 26.11.2015, фіскальним чеком НОМЕР_4 від 26.11.2015 та фіскальним чеком НОМЕР_5 від 30.11.2015 (а.с. 73), а також витрати на телефонограму - повідомлення-виклик відповідача про проведення огляду автомобіля у сумі 22,20 грн., що підтверджується фіскальним чеком НОМЕР_6 від 26.11.2015.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Позивачем з власної ініціативи було здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 і надано суду висновок №1229 від 30.11.2015, згідно якого величина втрати товарної вартості автомобіля складає 7192,98 грн. та ремонт автомобіля з запчастинами, який виконаний ПАТ «Житомир-Авто» №КА-0001473 від 26.11.2015, складає 7996,18 грн. (а.с.76). Відповідач та його представник вказаний висновок не визнають доказом по справі, так як він проведений особою, яка не є експертом в даній галузі.

В судовому засіданні 17.12.2015 представник відповідача заявив клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи вказаного автомобіля. Ухвалою суду від 17.12.2015 призначено транспортно-трасологічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Після надходження справи до суду та передачі її судді, ухвалою від 29.06.2016 провадження у справі було відновлено, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.07.2016.

Як вбачається з висновку судово транспортно-трасологічної експертизи №958/15-25 від 21.06.2016 складеного Житомирським відділенням Київського НДІ судових експертиз з визначення розміру матеріального збитку завданого коровою в період 08.08.2015, проведеного судовим експертом ОСОБА_11 (свідоцтво НОМЕР_7 від 16.07.2009). Експерт не в змозі об'єктивно оцінити нанесення пошкоджень автомобілю, так як експертиза проводилася лише за фотознімками, визначив, що пошкодження автомобіля НОМЕР_2 на кришці капота є малоймовірними внаслідок подій даної пригоди, так як в середньому маса дійної корови становить близько 400 кг, діаметр копит до 25 см, а це значить, що пошкодження були б значно інтенсивніші з прогином капоту зверху до низу майже по всій його площині.

Таким чином, ОСОБА_1 для проведення транспортно-трасологічної експертизи не надано на дослідження автомобіль НОМЕР_2, так як він вже був відремонтований останньою, в зв'язку з чим, підтвердження щодо нанесених коровою відповідача пошкоджень вказаному автомобілю - відсутні.

Вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача матеріальної шкоди в сумі 16486,47 грн. є необгрунтованими та непідтвердженими належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Денисюк