№ 404/2056/12
№ 2/207/244/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків ,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2012 року ТОВ «Адатранссервіс» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 відшкодування збитків у розмірі 17510 гривень , оскільки 15 січня 2008 року ОСОБА_1 була призначена виконуючим обовязки директора ТОВ «Адатранссервіс» та займала посаду головного бухгалтера . Рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 4 березня 2011 року № 5/01-12/05-11 визнано дії ПП «Сервісрембуд» , ТОВ «Будмастер» , ТОВ «Адатранссервіс» , які полягають в узгоджені ними своїх дій під час участі у торгах на закупівлю послуги утримання зливної каналізації (лот 1. Закритого типу) , які проводилися Замовником , що привезли до усунення конкуренції між ними , наявність якої є необхідною умовою при проведенні торгів , внаслідок чого право на укладання договору за результатами торгів одним із учасників отримано не на конкурентних засадах , чим було спотворено результати цих торгів , порушення законодавства про захист економічної конкуренції , передбаченого п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» . Згідно підп. 2.1 п. 2 зазначеного рішення на ТОВ «Адатранссервіс» накладено штраф у розмірі 17000 гривень . Тендерну документацію для участі у торгах від ТОВ «Адатрассервіс» готувала ОСОБА_1 , що підтверджується її підписами на тендерній документації . Окрім того , відповідач у цей період вела бухгалтерській облік товариства , що підтверджується її підписами на податкових деклараціях з ПДВ за лютий , березень, травень 2008 року ; декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2008 року; податковому розрахунку з комунального податку за перший квартал 2008 року . Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2011 року по справі № 40/5005/6368/2011 , яке набрало законної сили з ТОВ «Адатранссервіс» стягнуто 17000 гривень штрафу та 510 гривень пені в дохід загального фонду Державного бюджету України .

Зазначена сума сплачена товариством 8 лютого 2012 року , що підтверджує копія платіжного доручення № 64 . Внаслідок противоправних дій відповідача ОСОБА_1 , яка здійснювала управління товариством у 2008 році , підприємство зазнало збитків у сумі 17510 гривень .

У подальшому ТОВ «Адатранссервіс» доповнило та змінило свої позовні вимоги і просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 22185 гривень 80 копійок збитків заподіяних працівником під час виконання трудових обовязків , посилаючись на те , що за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2011 року ОСОБА_1 засуджена за ч. 2 ст. 191 , ч. 1 ст. 366 КК України 2001 року та з неї стягнуто на користь позивача 17460 гривень в рахунок завданої матеріальної шкоди . Вважають , що ОСОБА_1 повинна нести повну матеріальну відповідальність .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлений позов підтримала повністю і пояснила , що ОСОБА_1 була призначена виконуючим обовязки директора ТОВ «Адатранссервіс» та займала посаду головного бухгалтера . З вини відповідачки підприємство понесло збитки в сумі 22185 гривень 80 копійок . З ТОВ «Адатранссервіс» стягнуто 17000 гривень штрафу та 510 гривень пені в дохід загального фонду Державного бюджету України . Крім того , Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська було винесено рішення про стягнення з підприємства штрафних санкцій 776 гривень 11 копійок та 4409 гривень 69 копійок . Вважає , що ОСОБА_1 повинна нести повну матеріальну відповідальність .

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не явилася , належним чином повідомлена про розгляд справи , тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 15 січня 2008 року ОСОБА_1 була призначена виконуючим обовязки директора ТОВ «Адатранссервіс» та займала посаду головного бухгалтера .

Рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 4 березня 2011 року № 5/01-12/05-11 визнано дії ПП «Сервісрембуд» , ТОВ «Будмастер» , ТОВ «Адатранссервіс» , які полягають в узгоджені ними своїх дій під час участі у торгах на закупівлю послуги утримання зливної каналізації (лот 1. Закритого типу) , які проводилися Замовником , що привезли до усунення конкуренції між ними , наявність якої є необхідною умовою при проведенні торгів , внаслідок чого право на укладання договору за результатами торгів одним із учасників отримано не на конкурентних засадах , чим було спотворено результати цих торгів , порушення законодавства про захист економічної конкуренції , передбаченого п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» . Згідно підп. 2.1 п. 2 зазначеного рішення на ТОВ «Адатранссервіс» накладено штраф у розмірі 17000 гривень . Тендерну документацію для участі у торгах від ТОВ «Адатрассервіс» готувала ОСОБА_1 , що підтверджується її підписами на тендерній документації .

Окрім того , відповідач у цей період вела бухгалтерській облік товариства , що підтверджується її підписами на податкових деклараціях з ПДВ за лютий , березень, травень 2008 року ; декларації з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2008 року ; податковому розрахунку з комунального податку за перший квартал 2008 року .

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19 липня 2011 року , яке набрало законної сили , з ТОВ «Адатранссервіс» стягнуто 17000 гривень штрафу та 510 гривень пені в дохід загального фонду Державного бюджету України ( а.с 26 - 28 ) . Зазначена сума сплачена товариством 8 лютого 2012 року , що підтверджує копія платіжного доручення № 64 ( а.с 25 ) . Управлінням Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська було винесено рішення № 71 , 72 від 14 лютого 2011 року про стягнення з підприємства штрафних санкцій 776 гривень 11 копійок та 4409 гривень 69 копійок , що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи 2-309/2012 за позовом ТОВ «Адатранссервіс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди .

Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків . При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду , лише в межах і порядку , передбачених законодавством , і за умови , коли така шкода заподіяна підприємству , установі , організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника . Ця відповідальність , як правило , обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди , за винятком випадків , передбачених законодавством .

Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації при виконанні трудових обовязків , працівники , крім працівників , що є посадовими особами , з вини яких заподіяно шкоду , несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди , але не більше свого середнього місячного заробітку . Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках , зазначених у законодавстві .

Відповідно до розяснень , викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року :

п. 4. За правилами ст. 132 КЗпП ( 322-08 ) за шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації при виконанні трудових обовязків , працівники , з вини яких її заподіяно , несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди , але не більше свого середнього місячного заробітку , крім випадків , коли законодавством вона передбачена у більшому , ніж цей заробіток , розмірі . Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті , вона покладається на нього відповідно до умов контракту . Під прямою дійсною шкодою , зокрема , слід розуміти втрату , погіршення або зниження цінності майна , необхідність для підприємства , установи , організації провести затрати на відновлення , придбання майна чи інших цінностей або провести зайві , тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків , грошові виплати .

У даному випадку суд вважає , що прямою дійсною шкодою є сума заявлених збитків 22185 гривень 80 копійок , оскільки підприємство понесло зайві виплати у вигляді штрафів .

Разом з тим , посилання позивача на п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України як на підставу повної матеріальної відповідальності ОСОБА_1 не відповідають чинному законодавству .

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з їх вини підприємству , установі , організації , у випадках , коли шкоди завдано діями працівника , які мають ознаки діянь , переслідуваних у кримінальному порядку .

Відповідно до розяснень , викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року :

п. 9. Судам слід мати на увазі , що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної діями працівника , які мають ознаки діянь , переслідуваних у кримінальному порядку ( п. 3 ст. 134 КЗпП ) , повинні додаватись докази , які підтверджують , що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства . Матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди покладається і в тих випадках , коли шкода заподіяна діями працівника , що мають ознаки діянь , переслідуваних у кримінальному порядку , але він був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності , або з інших підстав , передбачених законом .

Аналізуючи вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2011 року ( а.с. 15 - 19 ) , суд приходить до висновку , що дії ОСОБА_1 , які є предметом розгляду справи , не мають ознаки діянь , переслідуваних у кримінальному порядку . ОСОБА_1 засуджена за вчинення інших дій на посаді виконуючого обовязки директора ТОВ «Адатранссервіс» .

Інших випадків повної матеріальної відповідальності , передбачених ст. 134 КЗпП України в діях ОСОБА_1 не вбачається .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Предметом позову є відшкодування у повному розмірі шкоди , заподіяної з вини ОСОБА_1 підприємству . ТОВ «Адатранссервіс» не надало доказів , які б свідчили про можливість покладання на ОСОБА_1 матеріальної відповідальності в межах і порядку , передбачених законодавством . При цьому доводи представника позивача про те , що якщо матеріальна відповідальність ОСОБА_1 у межах середнього місячного заробітку не передбачена законодавством , то вона повинна нести повну матеріальну відповідальність , суперечать вимогам ст. 134 КЗпП України .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст. 130 , 132 , 133 , 134 КЗпП України , ст. 8 , 15, 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Адатранссервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба