Справа № 362/3307/16-ц
Провадження № 4-с/362/34/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Шевченко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» на рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Кредекс фінанс» звернулося до суду зі скаргою у якій просить визнати поважними і поновити причини пропущення процесуальних строків для звернення із даною скаргою та визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 22 квітня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50926287.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що державний виконавець порушив вимоги ст. ст. 11, 20, 25 і 68 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не прийняв виконавчий документ до виконання за місцем роботи боржника.

В судове засідання ніхто не прибув.

Представник заявника надав заяву у якій підтримав скаргу, просив її задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомленим про місце, день і час розгляду скарги, в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

За запитом суду матеріали виконавчого провадження, виконавчою службою не надано.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

Постановою головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 22 квітня 2016 року, на підставі ст. ст. 21, 23 п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із відсутністю підтверджуючих документів щодо місця роботи боржника, відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 362/5417/15-ц, виданим 11.01.2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення суду від 19.11.2015 року за позовом ТОВ «Кредекс фінанси» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 4, 5).

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Отже, на підставі наведеної норми спеціального закону стягувач скористався своїм правом вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби та подав виконавчий документ для виконання за місцем роботи боржника, однак, державний виконавець в супереч цієї ж норми законодавства своїм рішенням відмовив у відкриття виконавчого провадження.

Тобто, зазначене рішення державного виконавця не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому є неправомірним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем передчасно та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», чим порушує права та інтереси особи, яка подала скаргу, як сторони виконавчого провадження стягувача, а тому є протиправною, а вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо решти вимог скарги, вирішуючи їх по суті, суд виходить з наступного.

Вимоги пункту першого прохальної частини скарги не підлягають задоволенню, оскільки з урахуванням норми ч. 1 ст. 385 ЦПК України та дати отримання судом даної скарги, заявник не пропустив строк звернення до суду.

Отже, в задоволенні вимог скарги в цій частині слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовільнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, з метою усунення допущених порушень та поновлення порушених прав стягувача, суд вважає за необхідне скасувати неправомірну постанову державного виконавця, оскільки сам по собі факт визнання її неправомірною, як просить товариство, не забезпечить поновлення порушених прав заявника.

Ураховуючи, що оскаржувана постанова державного виконавця безумовно порушує права заявника, вони підлягають поновленню шляхом її скасування.

На підставі статті 388 ЦПК України, на відділ державної виконавчої служби слід покласти судові витрати, повязані з розглядом скарги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги в частині, що є обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 208 210, 385 388 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 22 квітня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50926287.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 від 22 квітня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50926287.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Стягнути із Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в дохід держави 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісімнадцять) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий