Справа № 2-213/2010 Головуючий у 1 інстанції: Шмідт С.А.
Провадження № 22-ц/773/1427/16 Категорія: 27 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Шугалова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ВАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Горохівського районного суду від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Горохівського районного суду від 08 квітня 2010 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» 25 109 грн. 58 коп. заборгованості зі сплати кредиту, відсотків та комісії, а також 251 грн. 10 коп. сплаченого державного мита і 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

02 червня 2010 року на підставі вказаного рішення Горохівським районним судом було видано виконавчий лист.

У липні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із заявою про виправлення помилок, допущених при оформленні та видачі виконавчого листа № 2-213/2009 у даній справі. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що у виконавчому листі всупереч вимогам ст. 369 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не було зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер або номер і серію паспорта боржника ОСОБА_2

У зв'язку із викладеним ПАТ «ВіЕйБі Банк» просило виправити помилку, зазначивши у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Ухвалою Горохівського районного суду від 16 серпня 2016 року заяву задоволено.

Постановлено виправити допущену помилку при оформленні та видачі виконавчого листа № 2-213/2009, виданого 02 червня 2010 року Горохівським районним судом Волинської області у справі за позовом ВАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: зазначити у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 - НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви банку, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченні позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» просить відхилити апеляційну скаргу і залишити оскаржувану ухвалу без змін, зазначаючи про її законність та обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Задовольняючи заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» про виправлення помилок, допущених при оформленні та видачі виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність індивідуального ідентифікаційного коду у виданому виконавчому листі не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого документа, однак з метою приведення виконавчого документа до вимог діючого на час його видачі Закону України «Про виконавче провадження» допущена помилка підлягає виправленню.

Такі висновку суду є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що згідно з виконавчим листом № 2-213/2009, виданим 02 червня 2010 року Горохівським районним судом на підставі рішення цього суду від 08 квітня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» присуджено стягнути 25 109,58 грн. заборгованості зі сплати кредиту, відсотків та комісії, а також 251,10 грн. державного мита і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У відомостях про боржника зазначені дата його народження та місце проживання (а. с. 18).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення від 08 квітня 2010 року та на час видачі виконавчого листа 02 червня 2010 року, у виконавчому документі повинні бути зазначені найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

За змістом наведеної правової норми індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (фізичних осіб) має бути зазначений у виконавчому документі за умови, що такі відомості є в розпорядженні суду.

З матеріалів справи вбачається, що на час її розгляду та видачі виконавчого листа Горохівський районний суд володів інформацією про індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача (боржника) ОСОБА_2 Зокрема, такі відомості зазначені у позовній заяві ВАТ «ВіЕйБі Банк» та в доданій до неї копії кредитного договору, яким обґрунтовувалися позовні вимоги.

За таких обставин не зазначення у виконавчому листі відомостей, які мають бути в ньому вказані, а саме - індивідуального ідентифікаційного номера боржника, що були відомі суду на час видачі виконавчого документа, є порушенням вищенаведених положень законодавства - ч. 1 ст. 369 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведене свідчить про помилку, допущену судом при оформленні виконавчого листа.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Оскаржуваною ухвалою суд, давши вірну оцінку обставинам справи, якраз і виправив допущену помилку з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що на час видачі виконавчого листа у даній справі він повністю відповідав вимогам п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», спростовуються викладеними вище обставинами справи та обґрунтуванням висновків суду.

Той факт, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, ніяким чином не впливає на правильність вирішення справи судом. Частина 2 ст. 369 ЦПК України не пов'язує право суду виправити помилку у виконавчому листі з наявністю чи відсутністю підстав (у зв'язку з такою помилкою) для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Те ж саме стосується і наявності чи відсутності порушення прав позивача у зв'язку з оформленням виконавчого листа.

Посилання суду в оскаржуваній ухвалі на необхідність привести виконавчий лист у відповідність з вимогами діючого на час вирішення справи положення п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким зазначення у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номера є обов'язковим, також не має правового значення для вирішення справи з огляду на те, що за встановленими обставинами справи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 мав бути зазначений у виконавчому листі при його первісному оформленні.

Крім того, вказані відомості у виконавчому документі жодним чином не порушують прав та охоронюваних законом інтересів боржника. Навпаки, їх зазначення у виконавчому листі може сприяти виконанню рішення суду, що в повній мірі відповідає одній із конституційних засад судочинства - обов'язковості судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального законодавства та роз'ясненням, даним у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», нічим не обґрунтовані і спростовуються змістом ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Горохівського районного суду від 16 серпня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: