Справа № 734/2599/16-ц Провадження № 22-ц/795/2002/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Соловей В. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Шевченко М.О.
за участю:відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року у задоволенні позову позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів відмовлено. Стягнуто з позивача у дохід держави грошові кошти в розмірі 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив законні права двох дітей позивача та вимоги ст.182 СК України.

Апелянт зазначив, що висновок суду про те, що зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 не відповідатиме задоволенню його матеріальних та духовних потреб, тому суд тим самим захищає законні права та інтереси неповнолітньої дитини, але порушує законні права та інтереси ще двох його неповнолітніх дітей, в тому числі новонародженого, та порушує вимоги ст.182 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_8 до 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_6 не відповідатиме задоволенню матеріальних та духовних потреб дитини. За таких обставин суд, захищаючи права та законні інтереси неповнолітньої дитини, не вбачає підстав для застосування у спірних цивільно-правових відносинах норм ч.1 ст.192 СК України.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 29 липня 2010 року (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 березня 2014 року, з ОСОБА_5. стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2014 року, і до повноліття дитини (а.с.6-7).

16 липня 2011 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_11 (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9) та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути змінено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст.192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення закону судом при ухваленні рішення враховані.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, посилаючись на зміну свого майнового стану, не надав суду належних та переконливих доказів погіршення матеріального становища з незалежних від нього причин.

Враховуючи вказані обставини справи та матеріальний стан дитини сторін, яка перебуває на утриманні матері, а позивач сплачує лише 1/6 частину свого заробітку, суд на законних підставах відмовив в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги порушення законних прав та інтересів ще двох його неповнолітніх дітей, в тому числі новонародженого, не заслуговують на увагу, адже не підтверджені відповідними доказами та розрахунками.

Зважаючи на неявку повідомленого належним чином позивача в судові засідання, на його клопотання про розгляд справи у його відсутність, суд позбавлений можливості сприяти стороні відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України.

Інші доводи не спростовують вірного по суті рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: