Справа № 751/7566/16-ц Провадження № 22-ц/795/1864/2016 Головуючий у I інстанції -Маслюк Н. В. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ШИТЧЕНКО Н.В.,

суддів: МАМОНОВОЇ О.Є., ОСТРЯНСЬКОГО В.І.,

при секретарі: Зіньковець О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2016 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на неправомірні дії та рішення головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Сич Інни Володимирівни, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від 17 серпня 2016 року Новозаводський районний суд м. Чернігова відмовив у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» на неправомірні дії та рішення головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Сич І.В.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповноту з'ясування фактичних обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, невірно трактував норми ЗУ "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим дійшов до хибного висновку про відсутність підстав для визнання дій та рішення державного виконавця неправомірними.

Представник заявника зазначає, що суд не звернув належної уваги на те, що державний виконавець поверхнево здійснював свої професійні обов'язки стосовно виконання судового наказу, не в повному обсязі вжив заходів щодо пошуку майна та коштів боржника, оскільки окрім автомобіля, який перебував в розшуку, є й інше майно, проте дій для його виявлення державним виконавцем вчинено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду -залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в скарзі доводи спростовуються матеріалами виконавчого провадження, з яких вбачається факт здійснення державним виконавцем всіх визначених законом необхідних дій щодо виконання судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду та вважає його законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Встановлено, що в липні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Сич І.В. (а.с. 1-2).

Заявник оскаржував дії державного виконавця в ході виконання судового наказу, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 16 січня 2009 року, яким було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» борг в сумі 3926,31 грн. В мотивування своєї скарги скаржник зазначив, що державний виконавець не в повному обсязі вжив заходів щодо розшуку майна боржника, а виконавче провадження тривало понад встановлені ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» строки.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі письмової заяви стягувача від 19 квітня 2016 року головним державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Сич І.В. 21 квітня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2-Н-2/09, виданого 16 січня 2009 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_3, на корись ПАТ «ВіЕйБі Банк» 3926,31 грн, копія якої була направлена стягувачу (а.с. 78, 77).

Постановою від 20 грудня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження був накладений арешт на все рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення 4411,61 грн (а.с. 69).

У зв'язку з тим, що у Деснянському відділі ДВС м. Чернігова на виконанні перебувало зведене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3, з врахуванням ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», згадане вище виконавче провадження постановою від 21 квітня 2016 року було приєднано до зведеного виконавчого провадження (а.с. 76).

З матеріалів справи вбачається, що по зведеному виконавчому провадженню були проведені певні заходи, зокрема, державний виконавець направив запити до ДПС України (а.с. 53, 54), ПФУ (а.с. 51, 52), Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 62, 63, 66, 67) та Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Чернігів (а.с. 57). З перелічених установ були надіслані відповіді щодо відсутності у боржника доходів та зареєстрованого на нього рухомого та нерухомого майна.

В подальшому, 17 травня 2016 року, боржнику було направлено лист про перевірку його майнового стану, який мав відбутися 08 червня 2016 року за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, 42/2 (а.с. 46). При виході за вказаною адресою майна, на яке можливо було звернути стягнення в рахунок погашення боргів, виявлено не було, про що державним виконавцем було складено відповідний акт.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно матеріалів справи останній виконавчий документ (судовий наказ № 2-Н-2/09) був приєднаний до зведеного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 21 квітня 2016 року, отже шестимісячний строк, який передбачений наведеною вище нормою, не пропущений, про що правильно зазначив районний суд в своїй ухвалі.

Постановою від 16 червня 2016 року головним державним виконавцем Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Сич І.В. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» було повернуто судового наказу № 2-Н-2/09 стягувачу та роз'яснено заявнику право повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 74).

Аналізуючи наведені норми закону та викладені обставини справи в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що державним виконавцем в ході виконання судового рішення було вжито передбачених законом заходів для примусового виконання судового наказу. Зокрема, зроблено відповідні запити щодо розшуку майна та коштів боржника.

Посилання заявника на те, що державний виконавець поверхнево здійснював обов'язки щодо виконання рішення колегія суддів вважає формальними, оскільки жодні посилання на те, яких конкретно заходів не було вжито або яке майно не відшукано, в апеляційній скарзі відсутні.

Фактично доводи апеляційної скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» зводяться до того, що повернення виконавчого документу є перешкодою для формування ліквідаційної маси та подальшої реалізації майна банку у встановленому порядку. Але положення Закону України «Про виконавче провадження» не містить заборони повернення виконавчого листа юридичній особі за наявності на це відповідних підстав у разі здійснення тимчасової адмінстрації або ліквідації банку.

Твердження заявника про неправильне застосування судом матеріальних норм не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки вони являються довільним тлумаченням скаржником правових норм, що регулюють спірні відносини. Фактично доводи апеляційної скарги не містять жодного посилання на те, які саме норми та положення Закону України «Про виконавче провадження» були не дотримані державним виконавцем в ході примусового виконання судового рішення.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність в діях державного виконавця порушень вимог чинного законодавства при здійсненні виконавчого провадження, отже вони були правомірними і такими, що відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального права, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: