Справа № 645/9574/15-ц
Провадження № 2/645/578/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Новицької Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радипро усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування дітей з матірю.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.07.2007р. вона з відповідачем перебули у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2014р.. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, 21.11.2007р. народження та сина ОСОБА_4, 11.08.2010р. народження. Після розірвання шлюбу місце проживання дітей не визначено, проте діти залишились проживати з батьком. Позивач зазначила, що відповідач чинить перешкоди всім її спробам побачитись з дітьми та налаштовує їх проти неї. Позивач має велике бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні.

Позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні її з дітьми враховуючи рішення комісії управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 13.05.2016 року № 313 та зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у її спілкуванні з дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити їй для участі у вихованні спілкуванні з дітьми наступні способи участі: побачення перша, третя субота місяця з 10.00 до 14.00 годин; друга, четверта неділя місяця з 14.00 до 18.00 годин; вівторок та пятниця з 15.00 до 18.00 годин. В судовому засіданні позивач також пояснила, що має палке бажання бачитись та приймати участь у їх вихованні, проте відповідач фізично перешкоджає їй та налаштовує проти неї дітей. Просила уточнений позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час та дату розгляду справи був сповіщений заздалегідь,належним чином, що підтверджується поштовим зворотнім повідомленням про одержання судової повістки з відміткою про особисте отримання, причини неявки суду не повідомив. Проте в матеріалах справи є клопотання, в якому зазначено, що відповідач категорично не згодний із запропонованим висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про порядок участі матері у вихованні дітей, посилаючись на те, що комісією залишено поза увагою питання щодо зясування особистої прихильності дітей до кожного із батьків до виконання батьківських обовязків. Зазначив, що запропонований порядок суперечить інтересам дітей та порушує їх звичний графік у будні та вихідні дні. А також те. що мати покинула сімю та пішла з дому спілкування з нею діти сприймають дуже боляче.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в судовому засіданні пояснила, що їх управлінням розглянуто питання про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу їх батьками залишились проживати з батьком відповідачем по справі, де для дітей створені належні умови. Позивач також має житло придатне для проживання малолітніх дітей, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. Питання щодо визначення порядку участі матері ОСОБА_1 у вихованні її малолітніх дітей додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За дорученням Комісії та за згодою обох батьків було проведено дослідження психо-емоційного стану дітей. За висновком практичного психолога, емоційний стан ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можна назвати повністю стабільним. У дітей присутній емоційний зв'язок і потреба в спілкуванні з матірю. Особливо сильно емоційний зв'язок і потреба в спілкуванні з матірю виражена у ОСОБА_4. Зміна моделі сімї та звичних соціальних ролей батьків є сильною психотравмуючею ситуацією для обох дітей. Пропонувала вирішити позов із встановленням визначеного висновком органу опіки і піклування від 13.05.2016р. №313 способу участі матері у спілкуванні з дітьми.

Заслухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст.150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007 року.

Відповідно до рішення Фрунзенськогго районного суду м. Харкова від 02.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили. Після розірвання шлюбу позивач замінила прізвище на дошлюбне «Коцубанова».

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, 21.11.2007р. народження (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №103706 від 07.12.2007р., виданий Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №767) та сина ОСОБА_4, 11.08.2010р. народження (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №212483 від 07.09.2010р., виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №4225), батьками яких зазначені сторони по справі.

Станом на дань розгляду справи відповідач з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 54, кв. 50.

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_3 від 14.03.2016р., квартира обладнана необхідною побутовою та відеотехнікою. Для дітей створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку. Санітарний стан житла задовільний.(а.с. 54).

Позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: м. Харків, вул.. Блюхера, б. 25-А, кв. 45.

Згідно акту обстеження умов проживання позивача від 28.01.2016р., квартира у задовільному санітарному стані, приміщення відповідає нормам, в наявності всі житлово-комунальні послуги. Для виховання та розвитку дітей є окрема кімната з необхідними умовами.(а.с. 55).

Відповідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 01.02.2016р., виданого КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» (серія 12ЯЯФ № 188982), у ОСОБА_1 ознак наркологічних захворювань не виявлено. (а.с. 60)

Як вбачається з медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 01.02.2016р., виданої КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» (серія 12ЯЯХ № 383397). У ОСОБА_1 психіатричні протипоказання до провадження відсутні. (а.с. 61)

Відповідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 13.05.2016р. № 313 визначено спосіб для участі матері ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_3, 21.11.2007р. народження та сином ОСОБА_4, 11.08.2010р. народження - перша, третя субота місяця з 10.00 до 14.00 годин; друга, четверта неділя місяця з 14.00 до 18.00 годин; вівторок та пятниця з 15.00 до 18.00 годин.(а.с.52-53)

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу позивач намагалась спілкуватися зі своїми малолітніми дітьми, однак у сторін по справі виникають труднощі у досягненні згоди на спілкування з дітьми, оскільки відповідач перешкоджає позивачу бачити та спілкуватись з дітьми.

Враховуючи що законом матері у рівній мірі з батьком гарантоване право на особисте спілкування з дітьми, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення та визначає позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні її з дітьми відповідно до висновку органу опіки і піклування від 13.05.2016р., який на думку суду враховує інтереси обох батьків та їх неповнолітніх дітей.

Крім того, відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми є законні та обґрунтовані. В судовому засіданні не доведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дітьми повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже, суд вважає, з урахуванням висновку психолога, щодо емоційного звязка дітей і з батьком и з матірю, що безпосередня участь матері у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей.

Вирішуючи позов, суд відзначає як позитивний аспект наміри кожної з сторін створити найкращі умови для розвитку та вихованні дітей, разом з тим такі умови не можливі без атмосфери взаєморозуміння та толерантності у підході до реалізації прав кожного з батьків на спілкування та вихованні при виникненні різних життєвих обставин та врахування при цьому першочергово інтереси дітей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з батьком дітей, право на спілкування зі своїми дітьми та право на їх виховання, а відповідач не вправі перешкоджати їй в цьому. Тому відповідача належить зобов'язати не чинити перешкоди позивачу у спілкуванн із їх малолітніми дітьми та визначити режим спілкування згідно до встановленого в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.7, 8, 141, 150, 151, 152, 153, 155, 157, 158, 159 СК України,суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Фрунзенського району управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітніми сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00 год. до 14.00 год.; друга, четверта неділя місяця з 14.00 год. до 18.00 год.; вівторок та пятниця з 15.00 год. до 18.00 год.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: