справа № 125/2749/15-ц
03.03.2016 Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого, судді Переверзєва С.В.
при секретарі Бородкіній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,

В заяві до суду, ОСОБА_1М, вказав, що він проживає у власній квартирі, яка знаходиться за адресою: Вінницька обл. Барський р-н., АДРЕСА_1 , вказана нерухомість належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.11.2009 року за №2366.Згідно записів КП « Барське будинкоуправління» відповідач а саме ОСОБА_2 зареєстрована в даній квартирі з 16.05.2003 року. Однак після оформлення договору купівлі-продажу квартири відповідач по справі зобовязалась виписатись з даної квартири на протязі наступного місяця, що не зробила по даний час.Так як вона має намір продати дану квартиру у звязку за станом здоровя, вона не має можливості, так як за даною адресою прописана відповідач ОСОБА_2, що не має жодного відношення до цієї квартири. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов , висновку комісії вказано те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована , але не проживає з 2010 року за адресою АДРЕСА_2. Також даний факт підтверджує довідка видана КП « Барське будинкоуправління»від 11.12.2015 р. № 1588 те, що відповідач по справі зареєстрована , але не проживає за вказаною адресою. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням адресою Вінницька обл. Барський р-н., АДРЕСА_1, власником якої являється ОСОБА_1
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився , проте надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає до повного задоволення.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2015 року ОСОБА_2
зареєстрована, але не проживає з 2010 р. за адресою АДРЕСА_3 (Пролетарська).
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Аналогічні положення містяться в п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де вказано, що якщо особа була відсутньою понад встановленні строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилплощу.
А згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи те, що відповідачка понад 5 років не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі , яка є моєю власністю, без поважних причин , вважаю , що вона втратили право на користування цим житлом.
За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 225, 226 ЦПК України, ст.71, 150,156 ЖК України, ст.7 ЗУ ,,Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні,,
Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4, власником якої являється ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
СУДДЯ: