26.08.2016 227/2183/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 серпня 2016 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2016 року гр. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою в розмірі 49839 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2016 року до нього звернулася ОСОБА_3 з проханням позичити їй гроші в сумі 49839 грн. до 01.05.2016 року. Позивач погодився надати їй зазначену суму в борг та попросив написати розписку. 20.04.2016 року відповідач сама написала розписку про те, що взяла в борг у позивача 49839грн. і зобов»язується повернути йому гроші 01.05.2016 року. Розписку позивач написала при свідках, будь-якого впливу на неї ніхто не чинив. Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов»язання. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за розпискою в розмірі 49839 гривень та судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Позивач в судове засідання не з"явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність за участю його представника ОСОБА_1, що діє на підставі договору про надання юридичної допомоги.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання без поважної причини не з»явилась, про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена належним чином - неодноразово надсилалися судові повістки за місцем реєстрації.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з»явився, про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду не надавав.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та показання свідка суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 20 квітня 2016 року до позивача ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_3 з проханням надати їй на власні потреби гроші в сумі 49839-00 грн., які зобов»язувалася повернути 01.05.2016 року. Позивач погодився надати зазначену суму грошей в борг, після чого ОСОБА_3 самостійно без будь-якого примусу написала розписку в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6(а.с.10).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що працювала разом із ОСОБА_3 продавчинями в магазині, керуючим якого є позивач. 20.04.2016 року разом із ОСОБА_5 свідок була присутня під час написання чи підписання розписки(точно не пам»ятає) ОСОБА_3 в примішенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Свідок стверджує, що чітко пам»ятає, що ОСОБА_3 добровільно підписала розписку, відповідно до якої вона взяла в ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 49839 гривень, які зобов»язувалася віддати 01.05.2016 року. В її присутності ОСОБА_3 перерахувала гроші і подякувала позивачу, запевнюючи, що віддасть в зазначений строк. Свідку відомо, що гроші ОСОБА_3 позичала на лікування і зазначена в розписці сума боргу не пов»язана з діяльністю магазина, оскільки ніяких недостач в магазині не було. Будь-якого тиску та примусу на ОСОБА_3 під час написання розписки не чинилося. Свідок також підтвердила, що в розписці, яка міститься в матеріалах справи є саме її підпис.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою ст.1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що знайшло своє підтвердження надання в борг відповідачу ОСОБА_3 грошових коштів позивачем ОСОБА_2 в сумі 49839 гривень, які в погоджений між ними строк відповідач не повернула, чим порушила взяті на себе зобов»язання по поверненню суми боргу.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за розпискою в розмірі 49839-00 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 525,526,1046,1047,1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Комсомольське Лозівського району Харківської області, НОМЕР_1, виданий 23.04.2013 року Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 суму боргу за розпискою в розмірі 49839 (сорок дев»ять тисяч вісімсот тридцять дев»ять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Комсомольське Лозівського району Харківської області, НОМЕР_1, виданий 23.04.2013 року Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 сплачену суму судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Добропільським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя В.В.Корнєєва