Справа № 182/4237/16-ц
Провадження № 6/0182/126/2016
У Х В А Л А

Іменем України

31.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді -Рунчевої О.В., секретаря - Власенко Ю.В., за участю державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області -ОСОБА_1, зацікавленої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополь Дніпропетровської області цивільну справу за поданням державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2016 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1, якою спільно володіє боржник ОСОБА_3 та на яку можна звернути стягнення в забезпечення виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 357 420,01 грн.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження № 50438701, відкрите 11 березня 2016 року, з виконання виконавчого листа № 2/0182/388, виданого 29 лютого 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 353 881,19 грн. та судового збору у сумі 3 538,82 грн.

Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує.

Боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова про відкриття провадження та виклик надсилалися боржнику за його адресою рекомендованим листом, але згідно поштового повідомлення, боржник за вказаною адресою не проживає.

Майно, на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем не виявлено.

Згідно відповіді Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, боржник знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (актовий запис № 656 від 03 листопада 2004 року).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу ВСВ № 127788 р № 1-851, 13 квітня 2005 року Перша Нікопольська нотаріальна контора.

04 травня 2016 року з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника, про що складено відповідний акт ( за адресою боржник не проживає, майна на яке можливо звернути стягнення, не виявлено).

У судовому засіданні державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 Подання підтримала та просила його задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 просив суд подання державного виконавця задовольнити.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Майно, що перебуває у спільній сумісній власності, може набути статусу спільної часткової власності після виділення в ньому часток. Частки можуть бути виділені за домовленістю сторін або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тоді таке майно набуває статусу майна спільної часткової власності.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо виділ у натурі частки, із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 371 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу.

Статтею 366 ЦК України передбачено, що кредитор співвласника майна у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Згідно ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. З урахуванням вимог ст.ст. 368-370 ЦК України слідує, щоб здійснити операцію з нерухомим майном, що знаходиться у спільній частковій або спільній сумісній власності, потрібно для початку визначити розмір своєї частки.

Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Стаття 379 ЦПК України встановлено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Як було встановлено в судовому засіданні, 29 лютого 2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 182/6915/15-ц було видано виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі 357 420,01 грн.

11 березня 2016 року державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого документа.

Разом з тим, документи, які були надані в обґрунтування подання не дають можливості визначити розмір частки боржника.

Визначення певної частки майна вимагає проведення експертизи, оцінки майна.

За відсутності експертизи, оцінки майна, суд не має можливості точно визначитись з часткою.

Державним виконавцем, перед подачею подання до суду, повинна бути проведена істотна робота з перевірки всіх обставин, які вказують на належність боржнику майна, одержання висновків спеціаліста.

Отже, за відсутні експертизи, оцінки майна, визначити частку майна не можливо, так як це може порушити права інших власників майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209,210, 379 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_5