АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/179/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Денисова Т.С.
Провадження № 22-ц/789/1117/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Борщівського районного суду від 1 серпня 2016 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Борщівського районного суду від 1 серпня 2016 року в задоволенні заяви ПАТ Дельта Банк про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ Дельта Банк звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати і постановити нову, якою задовольнити його заяву, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні представник ПАТ Дельта Банк апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що копії дубліката виконавчого листа і постанови про відкриття виконавчого провадження, які долучені до заяви, знаходились на електронному носії в базі даних банку.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ Дельта Банк, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ ОСОБА_1 надало доказів про те, що дублікат виконавчого листа, виданий 15 травня 2015 року, втрачений та відповідно безпідставними є вимоги про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Борщівського районного суду від 27 липня 2010 року, яке набрало законної сили 7 серпня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ УкрСиббанк 209283 гривні 76 коп. заборгованості за кредитним договором №0 від 23 травня 2007 року.

31 жовтня 2011 року за заявою Банку видано виконавчі листи.

8 грудня 2011 року між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася передача (відступлення) права вимоги за кредитним договором №0 від 23 травня 2007 року.

У звязку із втратою ПАТ Дельта Банк виконавчого листа, ухвалою Борщівського районного суду від 22 квітня 2013 року вирішено видати ПАТ Дельта Банк дублікат втраченого виконавчого листа.

15 травня 2013 року Борщівським районним судом ПАТ Дельта Банк видано дублікат виконавчого листа.

Постановою відділу ДВС Борщівського РУЮ від 5 червня 2013 року за вказаним дублікатом виконавчого листа відкрито виконавче провадження №383200924, в якому стягувачем зазначено ПАТ Дельта Банк.

25 грудня 2014 року ДВС у звязку з відсутністю іншого майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення стягнення, а також щодо проведення всіх дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання судового рішення, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження винесено постанову про повернення виконавчого документа ПАТ Дельта Банк, в якій зазначено, що виконавчий документ повторно може бути предявлений до виконання в строк до 25 грудня 2015 року.

Отже, стороною виконавчого провадження за дублікатом виконавчого листа в справі №2/564-10 було ПАТ Дельта Банк.

Заявник ПАТ Дельта Банк підставою для видачі нового дубліката виконавчого листа зазначає те, що лише на початку 2016 року йому стало відомо про рішення Борщівського районного суду від 27 липня 2010 року у справі №20564/10 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 від 23 травня 2007 року, оскільки працівник, який супроводжував справу звільнився та не передав матеріалів новому представнику.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ Дельта Банк не надало суду першої інстанції доказів про те, що виданий судом дублікат виконавчого листа ним втрачений. До заяви ПАТ Дельта Банк долучило лише ніким не засвідчений у вигляді фотокопії дублікат виконавчого листа та постанов про відкриття виконавчого провадження і про повернення виконавчого документа, в яких стягувачем зазначено ПАТ Дельта Банк, які як пояснив представник ПАТ Дельта Банк, товариство видрукувало з електронної бази даних банку, а постанову про повернення виконавчих документів з єдиного реєстру виконавчих проваджень.

Апеляційний суд з аналізу пояснень представника банку та долучених документів, приходить до висновку, що ПАТ Дельта Банк було відомо про рішення суду, виконавчий лист та виконавче провадження (а не як зазначало товариство у поданій суду заяві, що про існування рішення суду йому стало відомо лише на початку 2016 року) і це надавало можливість банку контролювати стан виконання рішення суду.

ПАТ Дельта Банк обставиною, за якої втрачено дублікат виконавчого листа вказує те, що відбулась зміна кадрів, за якої попередній працівник не передав матеріалів справи №2-564/10 по боржнику ОСОБА_2 новому працівнику. Доказів на підтвердження таких доводів заявник суду не надав.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність ПАТ Дельта Банк обставин, за яких втрачено ним дублікат виконавчого листа, на які він послався у своїй заяві як на підставу видачі нового дублікату виконавчого листа.

Разом з тим, представник ПАТ Дельта Банк в суді апеляційної інстанції надав суду довідку про те, що виконавчий лист, згідно записів у журналі вхідної кореспонденції з часу винесення постанови про повернення виконавчого листа ПАТ Дельта Банк, 25 грудня 2014 року по вересень 2016 року, не надходив. Такі доводи суперечать доводам, які, зазначені у заяві на видачу дублікату виконавчого листа про те, що виконавчий лист (дублікат) втрачений у звязку із зміною кадрів.

Посилання ПАТ Дельта Банк, як в заяві на видачу дублікату виконавчого листа, так і в апеляційній скарзі на те, що при перевірці інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ПАТ Дельта Банк стало відомо, що виконавчий лист ВДВС Борщівського РУЮ повертався ПАТ УкрСиббанку, якого останній не передав ПАТ Дельта Банк, не заслуговують уваги суду, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме змістом постанови про повернення виконавчого документа без виконання від 25 грудня 2014 року, в якій зазначено, що виконавчий лист направлявся стягувачу ПАТ Дельта Банк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно зі ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є різними процесуальними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

Згідно зі ст. 370 ЦПК України видача дубліката виконавчого листа не пов'язується із вирішенням питання про поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Заява про поновлення строку подається одночасно із пред'явленням виконавчого документа до суду, який його видав, або до суду за місцем виконання.

Таким чином, відсутність оригіналу виконавчого документа процесуально унеможливлює поновлення строку його пред'явлення.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази втрати заявником дубліката виконавчого листа у справі № 2-564/10, який виданий Борщівським районним судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що правильними є доводи суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для повторної видачі дублікату виконавчого листа, з урахуванням відсутності доказів того, що зазначений дублікат виконавчого листа втрачено.

Беручи до уваги зазначене, вірним також є висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи взаємопов'язаність заявлених вимог.

Щодо вимоги заявника про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходить з того, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Оскільки виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 коштів за кредитним договором відсутнє, а тому немає підстав замінювати сторону виконавчого провадження.

Посилання ПАТ Дельта Банк на правовий висновок, який викладено у постанові Верховного Суду України №6-122/13 від 20 листопада 2013 року, не може бути застосований, оскільки обставини даної справи не є аналогічними з обставинами справи, яка переглядається.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відхилити.

Ухвалу Борщівського районного суду від 1 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3