У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Мельник С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та неповнолітньої ОСОБА_2 на заочне рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у володінні та користуванні житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

08 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в Рівненській міській суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у володінні та користуванні житловим приміщенням.

В обґрунтування позову вказувала, що 26.07.2012 року брала участь у проведених ТзОВ „Укрспецторг груп" прилюдних торгах з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки), а саме квартири АДРЕСА_1. За результатами торгів вона стала переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1. Її право власності на спірне житло підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36563201 від 21.04.2015 року.

На даний час у квартирі зареєстровані та проживають сторонні особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1340/2016 Головуючий у 1 інстанції : Сидорук Є.І. Доповідач : Григоренко М.П.

Вказані особи не пускають її у належне їй на праві приватної власності житлове приміщення, чим порушують її законні права на користування, володіння та розпорядження майном.

Із цих підстав просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 - задоволено частково.

Вирішено усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщення, шляхом виселення ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 з житлового приміщення АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рівних частках судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 01 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року залишено без задоволення.

В поданій на заочне рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та неповнолітньої ОСОБА_2, покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що справа розглянута судом без її участі, повістки про судове засідання призначене на 30.03.2016 року вона не отримувала, доказів вручення повістки в матеріалах справи немає. Крім того, станом на 30.03.2016 року вона перебувала за кордоном, що свідчить про поважність причин неявки в судове засідання. Докази перебування її за кордоном були надані суду при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду.

Також судову повістку на судове засідання призначене на 01.06.2016 року вона не отримувала.

В зв'язку з цим вона не змогла реалізувати свої процесуальні права щодо подачі доказів по справі, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач вже звертався до суду з такими ж вимогами і рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 25 січня 2015 року у справі №2-ц/787/15/2015, позивачу було відмовлено в задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні цієї ж квартири шляхом виселення відповідачів.

Ухвалюючи рішення про виселення відповідачів без надання іншого житла суд зобов'язаний був дослідити обставини, визначені ст. 116 ЖК України, як підставу для такого виселення.

Оскільки в позовній заяві та матеріалах справи відсутні обґрунтовані докази наявності підстав для виселення без надання іншого житла, то такі позовні вимоги підлягають відхиленню.

Крім того, судом безпідставно відхилено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення ВАС України справи, від якої залежить правильність вирішення даної цивільної справи. Рішення про реєстрацію права власності є предметом оскарження в адміністративному суді. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 року скасував рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського А.І. індексний №20819869 від 21.04.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015 року скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 року та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. ОСОБА_1 подала касацій скаргу, яка ухвалою ВАС України від 11.12.2015 року прийнято до розгляду.

Вважає, що до ухвалення рішення Вищим адміністративним судом України неможливо розглянути дану цивільну справу.

Із цих підстав просить скасувати заочне рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з"явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 317, 321, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України та виходив із того, що остання має право ставити питання про усунення їй перешкод у користуванні своєю власністю, які їй незаконно створюють відповідачі.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення.

По справі встановлено, що позивач набула право власності на квартири АДРЕСА_1 за результатами прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна і це її право власності витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36563201 від 21.04.2015 року.

За положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 цього Кодексу та ст. 150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року позивачу вже було відмовлено у задоволенні аналогічного позову, на увагу не заслуговують, оскільки вказане рішення було ухвалено з огляду на те, що на той час ОСОБА_3 не надала доказів того, що вона є одноосібним власником спірного житлового приміщення і це її право у встановленому порядку є зареєстрованим.

На даний час, ОСОБА_3 надала всі необхідні докази з даного приводу.

Твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що дана справа не могла бути розглянута по суті до вирішення в касаційному порядку справи за її адміністративним позовом про скасування рішення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського А.І. індексний №20819869 від 21.04.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3, також на увагу не заслуговує, оскільки рішення у даній цивільній справі було ухвалено вже після винесення постанови апеляційною інстанцією у вказаній адміністративній справі та набрання цією постановою законної сили.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 серпня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року залишено без задоволення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим заочне рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та неповнолітньої ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук