Номер провадження2-о/465/7/16
Справа № 465/8208/15-ц
У Х В А Л А

судового засідання

"17" березня 2016 р. м.Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

при секретарі Кметь Г.М.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові цивільну справу заяву ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про встановлення факту набуття права власності на квартиру за набувальною давністю,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, прохаючи встановити факт набуття ним права власності на за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м., посилаючись при цьому на положення ст.256 ЦПК України, якою встановлено перелік фактів, що мають юридичне значення і які можуть бути встановлені судом.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Просить задоволити заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи- Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення судового рішення.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Стаття 234 ЦПК України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт набуття ним права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м., у зв'язку з тим, що заявник разом із сімєю з 1993 року постійно проживає у вказаній квартирі, яка фактично була куплена у сімї ОСОБА_2, та власники квартири вибули до постійного місця проживання м.Москва Російської Федерації, передавши квартиру йому. Після чого він дізнався, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли, а їхні діти (спадкоємці, правонаступники) не переїжджали в Україну. Відтак, він фактично придбавши квартиру, позбавлений можливості переоформити її на своє імя(а.с.2-5).

Відповідно до змісту положень ст. 344 ЦК України набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).

Умови набувальної давності (факт добросовісного набуття, відкритості, безперервності і тривалості володіння) підтверджується судовим рішенням , яке згідно з вимогами ст.213 ЦПК України повинно відповідати вимогам Закону і ґрунтуватися на повно і всебічно зясованих обставинах та перевірених доказах, що можливе тільки при розгляді справи в порядку позовного провадження.

Із заяви заявника вбачається, що його заява до суду стосується визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44,6 кв.м. та житловою площею 27,2 кв.м., що само по собі передбачає спір.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.13) можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру №201626 від 12.04.1995 року вбачається, що квартиру АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомо мого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як у нормах процесуального права, так і нормах матеріального права йдеться про право власності, як право цивільне, яке заявнику ще не належить.

Окреме провадження в порядку якого звернувся до суду ОСОБА_1 із заявою про визнання права власності на квартиру не передбачає спору про право, його мета - встановлення юридичного факту або стану, які повинні мати безспірний характер.

З вищевикладеного вбачається, що квартира має статус об'єкта цивільно-правових відносин, матеріали справи, з урахуванням викладених заявником обставин, не свідчать про безспірність заяви, а тому суд не приймає до уваги про наявність підстав для розгляду заяви в окремому провадженні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України та абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» якщо при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійде висновку, що із заяви про встановлення факту, який має юридичне значення, випливає спір про право, він постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений при розгляді справи, - залишає заяву без розгляду

За викладеного у відповідності до положень ч.6 ст.235 ЦПК України заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду, оскільки існує спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження із залученням в якості відповідачів власників спірної квартири та розяснити останньому про його право на звернення до суду із позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 207, 209, 210, 234, 235 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи: Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про встановлення факту набуття права власності на квартиру за набувальною давністю, залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Мартинишин М.О.