УХВАЛА

27 вересня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про примусове направлення на стаціонарне лікування,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою, в якій просить суд примусово направити ОСОБА_2 на стаціонарне лікування в Степанівську наркологічну лікарню заритого типу.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 просить в порядку глави 10 ЦПК України надати особі психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Зазначені правовідносини врегульовані Законом України «Про психіатричну допомогу», яким визначено порядок та умови для надання такої допомоги.

Подана заява, не відповідає вимогам ЦПК України щодо належного її оформлення.

Так, заява повинна містити:

-найменування осіб - сторін у справі. Заявником в даній категорії справ є лікар-психіатр, представник психіатричного закладу. Справа розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязані з наданням психіатричної допомоги.

- предметом доказування є: підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку; стан хвороби і загроза для самого хворого та оточуючих його людей; невиконання хворим та його близькими родичами вимог, які стосуються амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, у цьому випадку є підстави для поміщення хворого до психіатричного закладу.

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування ( висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги; висновок комісії лікарів-психіатрів про примусове продовження амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження; обставини і докази, на яких ґрунтуються вимоги про необхідність амбулаторної психіатричної допомоги чи госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку (інформація про те, що особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; можливість спричинення значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги); виписки з історії хвороби психіатричних установ, в яких особа перебувала на спеціальному обліку).

Відповідно до ч 1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про психіатричну допомогу» заходи фізичного обмеження та (або) ізоляції особи, яка страждає на психічний розлад, при наданні їй психіатричної допомоги застосовуються за призначенням та під постійним контролем лікаря-психіатра чи іншого медичного працівника, на якого власником психіатричного закладу чи уповноваженим ним органом покладені обов'язки з надання психіатричної допомоги, і застосовуються лише в тих випадках, формах і на той час, коли всіма іншими законними заходами неможливо запобігти діям особи, що являють собою безпосередню небезпеку для неї або інших осіб. Про форми та час застосування заходів фізичного обмеження та (або) ізоляції робиться запис у медичній документації. Заходи фізичного обмеження та (або) ізоляції застосовуються відповідно до правил, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, в ході якої заявнику необхідно усунути вищевказані недоліки.

За таких обставин суд вважає, що вказана заява не може бути розглянута по суті, у зв`язку з чим заявнику необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119-121 ЦПК України,

ухвалив:

Залишити заяву ОСОБА_1 про примусове направлення на стаціонарне лікування без руху, надавши заявнику пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко