Справа № 464/4475/16-ц
пр.№ 2/464/1363/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

26.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Радикал Банк» та ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.12.2013 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТзОВ «Шокобум» укладено кредитний договір. На забезпечення виконання договору між ПАТ «Радикал Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки. 19.06.2015 року ПАТ «Радикал Банк» та ТзОВ «Шокобум» уклали додатковий договір № 4 до кредитного договору, яким було змінено графік погашення кредиту, внаслідок чого збільшилася сума відсотків, які позичальник повинен сплатити. Оскільки така зміна відбулася без згоди з ОСОБА_3, він просить визнати поруку припиненою.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. При цьому представник позивачки посилалася на те, що сторонами кредитного договору без згоди поручителя було змінено строки погашення кредиту, внаслідок чого збільшилася загальна сума відсотків за користування кредиту, а отже збільшився обсяг відповідальності за кредитним договором.

Представник відповідача ПАТ «Радикал Банк» в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що в результаті підписання додаткового договору № 4 обсяг відповідальності збільшено не було, а змінився лише графік погашення кредиту. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача ПАТ «Радикал Банк», дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

11.12.2013 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТзОВ «Шокобум» укладено кредитний договір. На підставі вищезазначеного кредитного договору ТзОВ «Шокобум» було відкрито кредитну лінію на загальну суму 300000 доларів США за умови сплати 12,0% річних строком до 08.04.2016 року. ТзОВ «Шокобум» взяло на себе зобовязання повертати кредит частинами відповідно до графіку погашення кредитної заборгованості, що викладений в додатку № 1 до кредитного договору.

На забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між ПАТ «Радикал Банк» та позивачем укладено договір поруки, за умовами якого позивач поручається за виконання ТзОВ «Шокобум» обовязків за кредитним договором та несе солідарну відповідальність перед банком за порушення зобовязань позичальником.

Згідно п. 1.1. цього договору, предметом договору є зобовязання поручителя солідарно відповідати за виконання боржником зобовязань перед кредитором за кредитним договором, а саме: по поверненню кредитних коштів в межах кредиту, по сплаті відсотків за користування кредитом, по сплаті неустойки, а також відшкодуванню збитків.

Як вбачається з п. 2.1 договору поруки, позивач забезпечив порукою зобовязання, строк виконання якого закінчується 08.04.2016 року та має виконуватися згідно графіку погашення заборгованості, викладеному в додатку № 1 до кредитного договору.

За графіком погашення кредиту, позичальник повинен був повертати кредит рівними частинами по 37500 доларів США кожні три місяці, починаючи з 01.07.2014 року, й до 08.04.2016 року.

19.06.2015 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТзОВ «Шокобум» укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору, яким було змінено графік погашення кредиту та графік було викладено в новій редакції. За новим графіком позичальник повинен повертати кредит кожного місяця в період з 01.06.2015 року до 31.10.2015 року по 3000 доларів США, в період з 01.11.2015 року до 31.03.2016 року по 4375 доларів США, та в період з 01.04.2016 року по 08.04.2016 року повинен сплатити 210444 доларів США,

При порівнянні графіку погашення заборгованості станом на день підписання кредитного договору з новою редакцією графіку погашення, що узгоджений за додатковим договором № 4 від 19.06.2015 року, суд дійшов висновку, що при зменшенні розміру чергового платежу, збільшується розмір залишку заборгованості.

За умовами кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості. Таким чином, при збільшенні розміру залишку збільшується розмір процентів за користування кредитом, які позичальник повинен сплатити банку.

Отже, укладення додаткового договору № 4 до кредитного договору потягло за собою збільшення обсягу відповідальності, оскільки збільшилася загальна сума процентів, які позичальник повинен сплатити банку.

Тому суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те, зміна графіку погашення заборгованості не впливає на обсяг відповідальності.

Посилання представника відповідача на те, що під час розгляду в господарському суді позову ПАТ «Радикал Банк» до ТзОВ «Шокобум» зменшено позовні вимоги, не заслуговує на увагу, оскільки жодним чином не впливає на суть даного спору.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки повязується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (п. 24). Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як зазначалося вище, зменшення в графіку розміру чергових платежів потягло за собою збільшення загального розміру залишку несплаченого кредиту, що в свою чергу тягне за собою більший розмір відсотків, які позичальник повинен сплатити банку.

В судовому засіданні встановлено, що така зміна мала місце шляхом укладання ПАТ «Радикал Банк» та ТзОВ «Шокобум» додаткового договору № 4 до кредитного договору від 11.12.2013 року.

Жодних доказів погодження вказаних змін з поручителем, банком не представлено.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з 19.06.2015 року без погодження з поручителем змінено зобовязання боржника в бік збільшення. Тому саме із цього часу порука припиняється відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України. Порука при цьому не зберігається у тій частині зобовязання, яка була забезпечена порукою до зміни зобовязання.

Зі змісту ст.ст. 559 та 598 ЦК України слідує, що припинення поруки означає такий стан сторін, при якому в силу чітко визначених законом обставин, субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Верховний Суд України у Постанові від 21.11.2012 року у справі № 6-134цс12 вказав, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або не визнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 559, 598 ЦК України, п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 27, 59, 60, 78, 88, 137, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненою поруку, що виникла на підставі договору поруки № ДП-4440/1-840/1 від 11 грудня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Шокобум» та ОСОБА_3.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя: