Справа № 496/2107/16-ц
Провадження № 2/496/1226/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Галич О.П.,

при секретарі Квашенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з даним позовом, і просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 110,50 кв. м. та житловою площею 25,30 кв. м. разом з прибудинковими спорудами: літньою кухнею, гаражем, сараєм, вбиральнею, огорожею та цистерною, розташований за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, вул. Леніна, 68а, а також на присадибну земельну ділянку площею 0,163 га, розташовану за тією ж адресою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2015 року помер її вітчим ОСОБА_3, який до дня смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 заповідав все своє майно в рівних частках позивачу та відповідачці, що підтверджується заповітом. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Відповідно до листа приватного нотаріуса від 5 травня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність документу, підтверджуючого державну реєстрацію права власності спадкодавця на будинок. Крім того відповідно до листа приватного нотаріуса від 5 травня 2016 року позивачу також відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу, підтверджуючого право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку. Спірне домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № 730 про право власності на житловий будинок, виданого 16 червня 2006 року виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району, також на імя ОСОБА_3 Біляївською філією КП «ОМБТІ та РОН» 5 квітня 2006 року видано технічний паспорт на спірне домоволодіння та є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035041, виданий 30 січня 2004 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області на імя ОСОБА_3, на земельну ділянки площею 0,245 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), розташованої за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району, вул. Леніна, 68а. 04 червня 2007 року ОСОБА_3 було проведено відчуження частки присадибної ділянки площею 0,082 га, у звязку з чим ОСОБА_3 став фактичним власником земельної ділянки площею 0,163 га, однак новий правовстановлюючий документ за життя не оформив. Таким чином, єдиною можливістю довести своє право на спадкове майно є звернення до суду із заявою про визнання права власності на житловий будинок та присадибну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. (а.с. 75).

Відповідач, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 74).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтв про смерть серії І-ЖД № 431979, актовий запис № 1235, 25 жовтня 2015 року помер вітчим позивача ОСОБА_3 (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 заповідав все своє майно в рівних частках позивачу та відповідачці, що підтверджується заповітом, посвідченим 08 серпня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий № 869. (а.с. 12).

З метою прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 30).

Відповідно до листа приватного нотаріуса від 05 травня 2016 року № 187/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність документу, підтверджуючого державну реєстрацію права власності спадкодавця на будинок. (а.с. 9).

Відповідно до листа приватного нотаріуса від 05 травня 2016 року № 188/02-14 позивачу також відмовлено і у видачі свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу, підтверджуючого право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку. (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи спірне домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № 730 про право власності на житловий будинок, виданого 16 червня 2006 року виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району (а.с. 13).

Крім того на імя ОСОБА_3 Біляївською філією КП «ОМБТІ та РОН» 05 квітня 2006 року видано технічний паспорт на спірне домоволодіння. Вказане домоволодіння складається: А-житловий будинок 147,00 кв.м., Б-гараж 34,40 кв.м., В-вбиральня 4,20 кв.м., Г-літня кухня 9,60 кв.м., Д-сарай 27,50 кв.м., І-цистерна, 1-5 огорожа. (а.с. 14-16).

Також в матеріалах справи наявний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 035041, виданий 30 січня 2004 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області на імя ОСОБА_3, на земельну ділянки площею 0,245 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), розташованої за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району, вул. Леніна, 68а. (а.с.17).

04 червня 2007 року ОСОБА_3 було проведено відчуження частки присадибної ділянки площею 0,082 га, що підтверджується посвідчувальним записом нотаріуса, зробленим на бланку державного акту, у звязку з чим ОСОБА_3 став фактичним власником земельної ділянки площею 0,163 га, однак новий правовстановлюючий документ за життя не оформив.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, яка була заведена до майна ОСОБА_3, померлого 25 жовтня 2015 року, відповідач відмовилась від спадщини на користь позивача, інших спадкоємців немає (а.с. 24-70).

Підсумовуючи вищенаведене вбачається, що вищевказане нерухоме майно належало ОСОБА_3 на законній підставі.

Відповідно до п. 6 Додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані органами місцевого самоврядування, являються правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та інших обєктів нерухомості.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 377 ЦК України до особи, яка набуває право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадок, протягом встановленого законом шестимісячного терміну подає до нотаріальної контори відповідну заяву.

Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець зобовязаний отримати свідоцтво про право на спадщину, якщо в складі спадкового майна є обєкти нерухомості.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 110,50 кв. м. та житловою площею 25,30 кв. м. разом з прибудинковими спорудами: літньою кухнею, гаражем, сараєм, вбиральнею, огорожею та цистерною, розташований за адресою: с. Нерубайське, Біляївського району, Одеської області, вул. Леніна, 68а, а також на присадибну земельну ділянку площею 0,163 га, розташовану за тією ж адресою.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання через канцелярію Біляївського районного суду апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

22 липня 2016 року