Справа №591/4684/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/7/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2013 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_1» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №014/0999/74/77781 від 18 вересня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було надано кредит в сумі 464600 грн. строком до 18 вересня 2022 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань за даним кредитним договором, 26 вересня 2007 року між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_3В передала в іпотеку банку належне їй нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 83,2 кв.м, земельну ділянку площею 0,1000 га та земельну ділянку площею 0,0374 га, що розташовані в м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 20.

Оскільки ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором не виконує, позивач уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором станом на 10 вересня 2013 року в розмірі 467355,43 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2013 року позов ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» заборгованість по кредитному договору від 18 вересня 2007 року в сумі 467355 грн. 43 коп.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 43,5 кв. м, загальною площею 83,2 кв.м, огорожа №1-3 дощата; земельну ділянку, площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:015:0040), земельну ділянку площею 0,0374 га (кадастровий номер :03:015:0041), що розташовані за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, під номером 20 та належать на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій для погашення заборгованості по кредитному договору від 18 вересня 2007 року перед ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в сумі 467355 грн. 43 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» по 1720 грн. 50 коп. з кожного в рахунок повернення судового збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 02 липня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що вона не з'явилась в суд першої інстанції з поважних причин, а саме у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та тривалим лікуванням, внаслідок чого, відповідач ОСОБА_5 здійснювала за нею догляд. Вказує, що з середини 2014 року за рахунок реконструкції та нових прибудов вона істотно збільшила площу свого будинку, що є предметом іпотеки. Доводить, що розмір простроченої заборгованості значно нижчий ніж вказує позивач, що підтверджується копіями квитанцій. Крім того, вважає, що заочний розгляд справи був проведений без врахування позиції Верховного Суду України, викладеної у листі від 01 травня 2007 року про узагальнення практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» - ОСОБА_6, який проти доводів скарги заперечував, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, тому, відповідно до умов укладеного договору, у позивача виникло право задовольнити у повному обсязі усі свої майнові вимоги шляхом стягнення заборгованості та звернення стягнення на іпотечне майно.

Колегія суддів вважає, що висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. ст. 207, 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

За частиною 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та частиною 5 договору іпотеки передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 вересня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6» (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №014/0999/74/77781, відповідно до якого ОСОБА_5 було надано кредит в сумі 464600 грн. строком до 18 вересня 2022 року зі сплатою 12,5% річних за його користування (том 1, а.с. 11-15).

В забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань за вказаним кредитним договором, 26 вересня 2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку належне їй нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 83,2 кв.м, земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0374 га, що розташовані за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 20 (том 1, а.с. 16-17).

Відповідно до п. 5.1, 5.5 кредитного договору, позичальник ОСОБА_5 зобовязалась щомісячно до 15 числа кожного місяця частково погашати кредит згідно з Графіком та остаточно погасити отриманий кредит до 18 вересня 2022 року (включно); щомісячно до 15 числа кожного місяця сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів у попередньому місяці згідно з Графіком; при остаточному погашенні кредиту, сплатити відсотки за фактичне використання кредитних коштів у попередньому та у поточному місяцях згідно з Графіком; сплачувати комісію в сумах та в строки, згідно з Додатками №2,3 до цього договору.

ОСОБА_5 також зобовязалась достроково здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені договором у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання умов договору. Кошти мають бути повернені позичальником протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення.

Відповідно до п. 10.1 кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Зі змісту підпункту 3.1.4 іпотечного договору вбачається, що іпотекодержатель - ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6» має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або боржником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до підпункту 3.1.5 іпотечного договору, у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або боржником за кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену п.3.1.4 цього договору.

Пунктом 5 цього договору передбачений порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до підпункту 5.1., 5.2 договору іпотеки, у разі порушення основного зобовязання або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає боржнику або іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко- держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав ОСОБА_5 кредит в обумовленій в договорі сумі (а.с. 19).

Проте, ОСОБА_5 свої зобовязання зі сплати кредиту та відсотків виконувала неналежним чином, погашала заборгованість з порушенням умов договору, в зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком позивача (том 1, а.с. 62-65), який відповідачами не спростований.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 10 вересня 2013 року загальна заборгованість ОСОБА_5 становить 467355 грн. 43 коп., а саме: 377815 грн. 10 коп. заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5751 грн. 19 коп.); 19465 грн. 38 коп. заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 16092 грн. 63 коп.); 70074 грн. 95 коп. пеня.

Таким чином, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10 вересня 2013 року ОСОБА_5 мала прострочену заборгованість за кредитом 5751 грн. 19 коп. та прострочену заборгованість за відсотками 16092 грн. 63 коп., тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив, чи є у ОСОБА_5 прострочена заборгованість і який її розмір, не ґрунтуються на доказах.

Безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи є доводи скарги про те, що розмір простроченої заборгованості значно нижчий, ніж вказує позивач. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем враховані всі платежі ОСОБА_5, здійснені нею до 10 вересня 2013 року та підтверджені квитанціями (том 1, а.с. 266-271). Копії квитанцій, які підтверджують сплату заборгованості після 10 вересня 2013 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки знаходяться поза межами спірного періоду та позовних вимог.

Довідка ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6» від 09 квітня 2015 року (том 1, а.с. 152) про стан кредиту ОСОБА_5 на 08 квітня 2015 року та відсутність простроченої заборгованості по кредиту та простроченої заборгованості по відсотках на вказану дату, не підтверджує відсутність такої заборгованості на дату ухвалення рішення місцевим судом - 11 жовтня 2013 року і не може свідчити про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_6» 12 березня 2013 року направив вимоги ОСОБА_5 про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором від 18 вересня 2007 року та ОСОБА_3 про виконання зобовязань за іпотечним договором від 26 вересня 2007 року (том 1, а.с. 23-27 ). Вимоги були направлені за адресами, вказаними відповідачами в укладених з ними договорах. У своїх листах банк вимагав протягом не більше 60 календарних днів здійснити дострокове погашення кредиту, тому доводи апеляційної скарги про те, що банк не вимагав в позасудовому порядку дострокового виконання зобовязання, суперечить матеріалам справи.

В апеляційній скарзі заявник вказує, що з середини 2014 року за рахунок реконструкції та нових прибудов вона істотно збільшила площу свого будинку, що є предметом іпотеки.

Однак на момент ухвалення оскаржуваного рішення ці обставини не існували, не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідно до п.п. 4.1.7, 4.1.8 іпотечного договору, іпотекодавець має право здійснювати капітальний ремонт предмета іпотеки виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя. Протягом дії цього договору іпотекодавець не повинен провадити будь-які будівельні роботи відносно предмета іпотеки окрім поточного ремонту.

Не є підставою для скасування рішення суду і посилання заявника на те, що був порушений порядок заочного розгляду справи, оскільки зазначені з цього приводу доводи не свідчать про порушення процесуальних прав ОСОБА_3

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -