29.07.2016 Справа № 756/2096/14-ц
Унікальний номер 756/2096/14-Ц Справа № 2/756/277/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Богдан О.О.

за участі секретарів Мірошниченко Я.Ю., Мозгового В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Миколаївське міське управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсними актового запису про народження та повторно виданого свідоцтва про народження в частині внесення відомостей про всиновлення та запису про батька, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із: квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_2.

Наприкінці вересня 2013 року позивачу стало відомо, що до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підтвердження родинних зв»язків зі спадкодавцем надала повторно видане свідоцтво міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

Позивач ніколи не чула від батька та родичів про ОСОБА_2, їй про неї нічого не відомо, у зв'язку з чим за заявою ОСОБА_1 нотаріусом направлено запит до міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції щодо надання копії актового запису про народження ОСОБА_2 - дівоче прізвище відповідача.

07.02.2014 нотаріус усно повідомила позивача, що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції у відповіді на запит повідомлено, що у копії актового запису про народження ОСОБА_2, в графі «отец» зазначено «ОСОБА_3, 1959 г.р.», в графі «мати» зазначено: «ОСОБА_6, 1961 г.р.». Крім того нотаріусом було повідомлено, що в копії актового запису прізвище батька «ОСОБА_3» закреслено і поруч від руки внесено запис: «ОСОБА_3, 1946». Дата внесення відомостей щодо ОСОБА_3, як батька ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5. В реєстрі підставою для внесення змін вказано - запис акта про усиновлення № 13 від ІНФОРМАЦІЯ_5. Відомості про усиновлення в реєстрі відсутні.

Позивачка вважає, що ОСОБА_2 надано нотаріусу недостовірні документи в підтвердженні родинних зв»язків з ОСОБА_3, крім того відповідачем не надано підтвердження спілкування з ОСОБА_3 - фотокарток, листів, телеграм.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним актовий запис про народження ОСОБА_2 в частині змін про батька; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається із: квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що вважає відповідача шахрайкою , а тому звернулась з відповідною заявою про злочин і до правоохоронних органів. Просила позов задовольнити.

Представники позивач позов підтримали і просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України за зазначеною нею адресою в заяві про перегляд заочного рішення, яка була задоволена судом та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.05.2014 про задоволення позову скасовано. Суд також приймає до уваги, що після скасування заочного рішення суду на вимогу відповідача суд надав їй можливість з»явитися в судове засідання та довести свої заперечення, чим зловживаючи своїм правом вона не скористалась. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Представники третіх осіб Миколаївського міського управління юстиції, Головного територіальне управління юстиції в м. Києві, Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з»явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подано заяви про розгляд у їх відсутності. Суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності зазначених третіх осіб.

Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_4, актовий запис № 2136 (а.с. 6), відповідно до якого ОСОБА_3 є її батьком.

17.09.1993 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ВРАГС Мінського району м. Києва укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 66 років помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27.08.2013 року, актовий запис № 14190 (а.с. 39).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.04.1998 року ОСОБА_3 прийняв у спадщину спадкове майно, яке складається із квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю, на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.03.1993 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 45).

10.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилось на день смерті ОСОБА_3 (а.с. 38). В заяві ОСОБА_1 зазначила, що інших спадкоємців згідно ст. 1261 ЦК України немає.

10.09.2013 року ОСОБА_2 звернулась до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилось на день смерті ОСОБА_3 (а.с. 38). В заяві ОСОБА_2 зазначила, що крім неї, спадкоємцем за закону є дочка померлого -ОСОБА_1

З повторно виданого свідоцтва про народження від 23.09.2013 року серії НОМЕР_2 (а.с. 51 на звороті) вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про шлюб від 06.05.2011 року актовий запис № 174 від 11.05.2006 року, 06.05.2011 року Заводським ВДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с. 52).

Відповідно до Кодексу про шлюб та сім»ю УРСР 1969 р., який діяв на час усиновлення, діяв адміністративний порядок усиновлення, а не судовий.

Згідно копії запису про народження ОСОБА_2 № 4286 від 14.09.1982 року у графі «сведения об отце» закреслено, внесений друкованими літерами запис: «ОСОБА_3» та в графі прізвища, від руки внесено запис: «ОСОБА_3»; в графі по-батькові внесено запис «ОСОБА_3», дата народження: « ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 58-59).

Крім того, зазначено, запис про усиновлення в п.п.11,15 №13 від 04.08.1985 зроблений відділом ЗАГСа Заводського району Миколаївської області 08.08.1985 року

З відповіді суду Заводського районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану №317/05.02/04-38 від 05.07.2016 вбачається, щ о в архіві відділу є актовий запис про усиновлення №13 , але складений 08.08.1985 на іншу особу.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 22.01.2014 року (а.с. 59-61) вбачається, що 23.09.2013 року реєстратором Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, на підставі запису акту про усиновлення № 13 від 04.08.1985 року ВЗАГС Заводського району м. Миколаєва внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 Суть змін полягає у зміні прізвище батька відповідачки: з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3»; внесення по-батькові батька відповідачки: з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3»; внесення змін про народження батька відповідачки: з « ІНФОРМАЦІЯ_7» на « ІНФОРМАЦІЯ_1»; відомості про усиновителя - зазначено «ОСОБА_3».

Допитаний в порядку судового доручення свідок ОСОБА_11 - спеціаліст міського відділу РАЦС ММУЮ в Миколаївській області, пояснення якої досліджено в судовому засіданні, не надала суду відповіді на питання, яким чином на спірному актовому записі опинився запис про всиновлення ОСОБА_3 і чому при реєстрації запису про народження 15.10.2011 року запис про всиновлення був відсутній, а з»явився 23.09.2013, в той час як всиновлення начебто проведене у 1985 році.

Таким чином, судом встановлено, що зміни до актового запису, що начебто мали місце 08.08.1985 року, внесені до державного реєстру актів цивільного стану лише 23.09.2013 року і в цей же день видано повторне свідоцтво про народження відповідача, яке було нею подано на підтвердження родинних стосунків з особою, яка померла приблизно ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, на час реєстрації актового запису про народження 15.10.2011 відомості про усиновлення також були відсутні, хоча в паперовому акті датовані 1985 роком.

Про порушення порядку внесення змін та їх фактичну підробку свідчить також той факт, що згідно заяви ОСОБА_2 від 09.06.2011 року про видачу їй паспорта відповідачем зазначено особисто її батьком ОСОБА_12 (а.с. 24), а не особу, яка начебто усиновила її у 1985 році. Даний факт означає, що станом на 2011 рік відповідач подавала до паспортного столу своє свідоцтво про народження , яке не містило відомостей про усиновлення, інакше це знайшло б відображення у заяві про видачу паспорта у відомостях про батька.

Згідно п. 1.16 наказу 12.01.2011 N 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» запис на паперовому носії актового запису цивільного стану про внесені зміни або проставлені відмітки із зазначенням дати і документа, який був підставою для здійснення вищезазначених дій, засвідчується підписом посадової особи та печаткою відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що визначає підстави для анулювання записів актів цивільного стану, передбачено, що актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Оцінивши в сукупності зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що актовий запис про народження не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав: копія запису акту про народження ОСОБА_13 № 4286 від 14.09.1982 року, у графі «батько», яка була змінена, відсутні підпис посадової особи та печатка відділу державної реєстрації актів цивільного стану та не відмічено повного найменування органу, який ухвалив рішення про усиновлення, його дату і номер, аналогічна невідповідність вбачається у повному витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відсутні; крім того в заяві про видачу паспорта від 09.06.2011 року ОСОБА_2 вказано, як батька ОСОБА_12, що також спростовує наявність запису про батька ОСОБА_3 на той час.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не має родинних зв»язків із ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивачка.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Кім того, суд враховує, що відповідач повідомлена про розгляд даної справи, подавала заяву про перегляд заочного рішення, проте жодних доказів або посилання на них на підтвердження родинних стосунків з померлим спадкодавцем,обставин всиновлення тощо суду не надала.

Посилаючись на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність визнання недійсним актового запису відповідача в частині внесених змін-відомостей про батька ОСОБА_3, повторно виданого свідоцтва про народження відповідачки в цій частині та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_1 сплачено судовий збір за звернення до суду із даним позовом в меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України «Про судовий збір», згідно ст. 7 якого передбачено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за позовну вимогу майнового характеру та 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за звернення до суду із вимогою немайнового характеру. Виходячи з наведеного, вбачається, що за вирішення позовних вимог майнового характеру позивачці належить сплатити судовий збір у розмірі 3654, 00 грн., за вирішення позовних вимог немайнового характеру 243,60 грн.

Згідно ч. 12 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру. Відповідно до правил статті 88 ЦПК у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 390, 00 грн. та судові витрати у розмірі 2 264, 00 грн. (2 020, 40 грн. судовий збір за позовні вимоги майнового характеру та 243, 60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру) на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст., 392, 1261 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», 2.2.7 наказу Міністерства юстиції України 24.07.2008 N 1269/5 «Про затвердження Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян», п. 1.16 наказу 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», п.. 12 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» ст. 10, 15, 30, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Миколаївське міське управління юстиції, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання недійсними актового запису про народження та повторно виданого свідоцтва про народження в частині внесення відомостей про всиновлення та запису про батька, визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати актовий запис про народження № 4286 від 14.09.1982 року, складений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині внесення відомостей про усиновлення , а саме: зміну відомостей про батька на «усиновитель ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1», що внесені 23.09.2013 року 09:15:40 реєстратором Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції та повторно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині запису «батько ОСОБА_3», що видане повторно 23.09.2013 року серія НОМЕР_3 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції недійсними.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на спадкове майно, а саме : на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 45, 16 кв. м., жилою площею - 26. 2 кв. м.; на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею - 33, 9 кв. м., жилою площею - 16, 0 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 390 (однієї тисячі трьохста дев'яноста) гривень 00 копійок та 637,56 грн. витрат за подання оголошення через ЗМІ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.