АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-3004/11 Номер провадження 22-ц/786/2485/16Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Діхтяр Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2011 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій, окрім інших вимог, заявник просив суд обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєсрації фізичних осіб Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області видачу ОСОБА_2 паспорта/проїзного документу, Адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів тимчасового затримання та вилучення наявних у ОСОБА_2 паспортів/проїзних докуметів, обмежити особу у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань, зобов'язати відділ у справах громадянства, міграції та реєсрації фізичних осіб Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області у разі наявності у ОСОБА_2 іншого паспорта/проїзного документа внести відмітку про вилучення паспорта/проїзного документа, що залишився в користуванні відповідача, посилаючись на те, що враховуючи недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання умов кредитного договору є підстави вважати, що у разі незастосування заходів забезпечення позову, відповідач може вчинити дії, які утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення суду /а.с. 4-6/.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2011 року заяву представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено частково. Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань. В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалу оскаржила відповідач ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу. Згідно ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Перелік заходів забезпечення позову визначено ст. 152 ЦПК України. Вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України серед цих заходів не передбачено.

Таким чином, забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 права на виїзд за межі України до виконання нею своїх зобов'язань суперечить вимогам ст. 152 ЦПК та ст. 377-1 ЦПК, яка є спеціальною нормою, що регулює порядок вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» регламентує порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Проте, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Разом з тим, у заяві представника позивача про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останньої від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт і суд першої інстанції також нічого не зазначив про це у своїй ухвалі.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань. Отже, преставником ПАТ КБ «ПриватБанк», в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

Більше того, як зазначалось вище, переліком заходів забезпечення позову, визначеним нормами ст. 152 ЦПК України, тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України не передбачено. В свою чергу позивач не наділений відповідно до ст. 377-1 ЦПК України повноваженнями звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність застосування до ОСОБА_2 такого заходу впливу як тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України та з цих підстав вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 2, 312 ч. 1 п. 2, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 31 травня 2011 року скасувати та постановити нову ухвалу з цього питання.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом згідно: