Дата документу 14.03.2016
Справа № 320/1397/16-ц
Провадження № 2/320/1522/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря: Данчук К.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в м. Мелітополі Запорізької області, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації за користування спільним майном,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання.

04 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації за користування спільним майном.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про неможливість об'єднання вимог за зустрічною заявою в одне провадження з первісним позовом, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Так, як вбачається з первісного позову, позивач звернувся до суду із вимогами щодо стягнення індексу інфляції та процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, а відповідач пред'явила зустрічний позов із вимогами про стягнення матеріальної компенсації за користування спільним майном житловим будинком.

Тому, враховуючи предмети позовів та обставини, викладені в даних позовах, суд приходить до висновку, що зустрічний позов не взаємопов'язаний із первісним позовом, подані первісний та зустрічний позови виникають з різних правовідносин, заявлені в зустрічному позові вимоги не мають спільності предмета з первісним позовом, а задоволення зустрічного позову жодним чином не впливає на можливість задоволення первісного позову, так само й відсутні підстави вважати, що вимоги за позовами можуть зараховуватися.

Таким чином, оскільки первісні та зустрічні вимоги мають різний характер правовідносин та предмет доказування, спільний їх розгляд є недоцільним, об'єднання в одне провадження позовів спричинить розширення предмету доказування, збільшить коло учасників процесу (призведе до необхідності залучення нових учасників процесу), що ускладнить розгляд справи та може призвести до затягування розгляду вимог за первісним позовом, порушення встановлених законом процесуальних строків, суд вважає необхідним відмовити у прийнятті зустрічного позову та об'єднанні вимог за зустрічною заявою в одне провадження з первісним позовом, бо їх спільний розгляд є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 123, 209, 210 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації за користування спільним майном та об'єднанні вимог за зустрічною заявою в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та процентів за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: