УХВАЛА

іменем України

02 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», про припинення права власності, визнання права власності;

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт з поліпшення майна,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 з позовом про поділ будинку АДРЕСА_1 та особових рахунків на газопостачання і електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним,як власником 3/4 частиницього будинку,та ОСОБА_4, якій належить 1/4 частини, виник спір з приводу користування даним майном.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 пред'явила до ОСОБА_3 позов про відшкодування витрат на проведення робіт з поліпшення спірного будинку, вказуючи, що зазначені роботи були виконані з 01 січня 2004 року за рахунок спільних коштів і праці її та колишнього власника будинку ОСОБА_5, з яким вона з 1988 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах і одружилася 27 червня 2009 року.

Оскільки загальна вартість ремонтно-будівельних робіт складає 76 911 грн, відповідач, який успадкував будинок після смерті свого батька ОСОБА_5, повинен відшкодувати їй половину цієї суми - 38 455 грн.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27 квітня 2015 року позови об'єднано в одне провадження.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_3, змінивши частково свої первинні вимоги, просив припинити право власності ОСОБА_4 на ј частини будинку.

Уточнюючи у подальшому свої вимоги, ОСОБА_4 просила стягнути раніше заявлену нею суму відшкодування з урахуванням індексу інфляції на день ухвалення судом рішення.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/4 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ј частини будинку АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4

Виплачено з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Сумській області, код 26270240, назва банку ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013, р/р 0459, призначення платежу: компенсація за припинення права власності ОСОБА_4 на 1/4 частини в будинку за адресою: АДРЕСА_1, 37 880 грн компенсації за припинення права власності ОСОБА_4 на 1/4 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 378 грн 80 коп. судового збору, 4 630 грн витрат на проведення експертизи, 2 100 грн витрат за надання юридичної допомоги, всього: 7 108 грн 80 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку та просила змінити в частині первинного позову, збільшивши суму присудженої їй компенсації за ј частини будинку до 62 962 грн 75 коп., а в частині вирішення її зустрічного позову рішення скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 38 455 грн на відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт з поліпшення будинку.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції у частині вирішення позову ОСОБА_3 частково змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за припинення її права власності на 1/4 частини в будинку за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі 62 975 грн, а не 37 880 грн.

У частині відмови в зустрічному позові ОСОБА_4 про відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт з поліпшення майна рішення суду першої інстанції скасовано та позов у цій частині задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 003 грн 25 коп. компенсації вартості робіт з газопостачання у житловому будинку АДРЕСА_1 Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 243 грн 60 коп. компенсації сплати судового збору, 386 грн 02 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 28 грн 81 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 139 грн 79 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 100 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 155 грн 72 коп. компенсації витрат на оплату правової допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 630 грн витрат на проведення експертизи.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення її зустрічного позову про відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт з поліпшення майна в розмірі 38 455 грн 50 коп. скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконкому Білопільської міської ради від 26 червня 1985 року № 107 ОСОБА_5 виділена земельна ділянка по АДРЕСА_1 під будівництво житлового будинку.

04 липня 1985 року між виконкомом Білопільської міської ради та ОСОБА_5 укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову індивідуального житлового будинку площею 600 кв. м.

Рішенням виконкому Білопільської міської ради від 30 червня 1993 року затверджено акт приймання до експлуатації закінченого будівництвом житлового будинку, після чого будинок був зареєстрований за ОСОБА_5

З 26 листопада 1977 року до 28 червня 1996 року ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, а ОСОБА_5 - у шлюбі з ОСОБА_7

З кінця 1980-х років ОСОБА_5 проживав однією сім'єю з ОСОБА_4, з якою 27 червня 2009 року зареєстрував шлюб. У 2013 році ОСОБА_5 помер.

За час спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були проведені ремонтно-будівельні роботи з поліпшення спірного житлового будинку загальною вартістю 76 911 грн.

Відповідно до показань експерта в інвентарній справі на будинок за період з вересня 1993 року жодної інформації щодо виконання будь-яких будівельних і ремонтних робіт у ньому не було, тому встановити, коли саме були проведені ці поліпшення, крім газифікації, неможливо. Відносно газифікації, то ці роботи були виконані після 2004 року.

Нових даних на обґрунтування своїх вимог, у тому числі й щодо часу проведення робіт з поліпшення будинку, ОСОБА_4 не надала.

Суд першої інстанції, відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_4, зазначав, що ці позовні вимоги не можуть бути задоволені через недоведеність участі ОСОБА_4 у будівництві будинку, яке проводилося до 1993 року, оскільки ці обставини лежать поза межами предмета доказування у даній справі. При цьому суд посилався на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 21 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у зустрічному позові ОСОБА_4 та задовольняючи позов частково, зазначав, що роботи з газифікації будинку були виконані після 2004 року, тому з огляду на положення ст. ст. 70, 74 СК України у ОСОБА_4 за час спільного життя з ОСОБА_5 виникло право на компенсацію половини вартості робіт з газифікації будинку.

Однак з урахуванням того, що за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/4 частини будинку, ОСОБА_8, який успадкував інші 3/4 частини будинку, повинен в силу положень ст. ст. 1218, 1281, 1282 ЦК України відшкодувати ОСОБА_4 вартість 1/4 частини будинку.

Оскільки за висновком експерта вартість робіт з газифікації становить 12 013 грн, відшкодуванню підлягає сума у розмірі 3 003 грн 25 коп.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки рішенням апеляційного суду Сумської області від 10 грудня 2014 року право власності на будинок визнано в порядку спадкування: за ОСОБА_4 - на 1/4 частини, за ОСОБА_3 - на 3/4 частини, тобто цим рішенням поділено спадкове майно з усіма його складовими, в тому числі з урахуванням газифікації будинку.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відмову в зустрічному позові ОСОБА_4, проте підставою відмови мав бути поділ між сторонами спадкового майна, а не недоведеність участі ОСОБА_4 у будівництві будинку, яке проводилося до 1993 року.

Оскільки апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції в частині зустрічного позову ОСОБА_4; на порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважав неправильними висновки цього суду, рішення апеляційного суду в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_4 підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції в цій частині. При цьому колегія суддів зазначає про відмову в позові з інших підстав - поділ між сторонами спадкового майна. До того ж підлягає скасуванню рішення апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 28 грн 81 коп. судового збору.

У частині первинного позову ОСОБА_3 ухвалені у справі рішення не оскаржуються та, відповідно, в касаційному порядку не переглядаються.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт з поліпшення майна скасувати, рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року в цій частині залишити в силі.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 22 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 28 грн 81 коп. судового збору скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк