РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/20564/15-ц

Провадження № 2/643/1833/16

15.07.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Литвиненко М.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3», за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним акт судово-психіатричного експерта,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає визнати недійсним акт судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року відносно ОСОБА_5.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.01.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір довічного утримання, згідно якого ОСОБА_3 став власником квартири АДРЕСА_1.

Під час розгляду цивільної справи ОСОБА_4 (доньки ОСОБА_5.) про визнання договору довічного утримання недійсним, було проведено експертизу, згідно акту якої № 678 від 29.07.2014 року виявлено, що 24.01.2012 року ОСОБА_5 виявляв ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді судинної деменції , за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року в задоволені позову ОСОБА_6 про визнання договору довічного утримання від 24.01.2012 року недійсним було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.08.2015 року, рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року скасовано. Визнано недійсним договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 24.01.2012 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Агасян В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 6-153. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.11.2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 13.08.2015 року залишено без змін.

Позивач зазначає, що акт судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року було зроблено без реального огляду ОСОБА_5 станом на 24.01.2012 року та при відсутності повної медичної документації саме лікаря психіатра, в порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про психіатричну допомогу».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі. Зазначив, що при укладені 24.01.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 договір довічного утримання, ОСОБА_5 мав медичну довідку про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 28.12.2011 року, в якій зазначено, що останній психіатричних протипоказань для виконання договору довічного утримання, психіатричних протипоказань для провадження не має. Вказує, що ця довідка не була об'єктом дослідження під час проведення експертизи. Крім цього експертами не було досліджено звукозапис, де ОСОБА_5 надавав пояснення, диск з яким містився в матеріалах справи, які надавалися експертам під час проведення експертизи. Наголошує на тому, що 24.01.2012 року ОСОБА_5 не був оглянутий лікарем психіатром особисто, хоча на той час був живий, що суперечить вимогам ст. 7 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначила, що під час проведення експертизи, на підставі якої був складено акт судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року ОСОБА_5 був присутній особисто.

Вважає, що акт судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року було складено на підставі діючого законодавства, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином та вчасно, надала суду письмові заперечення, в яких просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши експертів, свідка, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

24.01.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено договір довічного утримання.

Під час розгляду цивільної справи ОСОБА_4 (доньки ОСОБА_5.) про визнання договору довічного утримання недійсним, було проведено експертизу, згідно акту якої № 678 від 29.07.2014 року встановлено, що 24.01.2012 року ОСОБА_5 виявляв ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді судинної деменції , за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року в задоволені позову ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання від 24.01.2012 року недійсним відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.08.2015 року, рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2015 року скасовано. Визнано недійсним договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 24.01.2012 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Агасян В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 6-153. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.11.2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 13.08.2015 року залишено без змін.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2013 року ОСОБА_5 визнано недієздатним, а ОСОБА_4 призначено його опікуном.

Позивач посилається на порушення вимог ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про психіатричну допомогу», згідно якої забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Зазначає, що ОСОБА_5 не був присутній під час проведення експертизи, а саме станом на 24.01.2012 року.

Як вбачається з оскаржуваного акту судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року в пункті 16 зазначено, що ОСОБА_5 був присутній при проведенні експертизи також був оглянутий лікарями (а.с. 28-30).

В судовому засіданні лікарі-судово-психіатричні експерти ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначили, що ознак симуляції у ОСОБА_5 не було. Висновки експертизи не були на припущеннях, а зроблені на підставі об'єктивних даних. Висновки експертизи підтримали. Зазначили, що при складані оскаржуваного акту були дослідженні матеріали та документі, які зазначені в самому акті. Їм надавалися матеріали цивільної справи, однак довідку та звукозапис не було досліджено, оскільки ОСОБА_5 станом на 24.01.2012 року на обліку у лікаря психіатру не перебував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що медичну довідку (сертифікат) про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 28.12.2011 року, в якій зазначено, що останній психіатричних протипоказань для виконання договору довічного утримання, психіатричних протипоказань для провадження не має, виписувала. Не зважаючи на те, що в переліку не зазначено підстави видачі даної форми довідки для укладення договору довічного, вважала можливим видати дану довідку (сертифікат), оскільки про це їй повідомлялося на лекції, на якій вона була присутня в ході підвищення кваліфікації.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_5 не був присутній при проведенні експертизи в 2014 році, що також спростовується матеріалами справи.

Посилання представника позивача про недійсність акту судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року, на підставі того, що експертом не було прийнято та досліджено довідку про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, в якій зазначено, що останній психіатричних протипоказань для виконання договору довічного утримання, психіатричних протипоказань для провадження не має, судом не приймаються, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1,2 інструкції про проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я, Обов'язкові попередній (перед початком діяльності) та періодичний (у процесі діяльності) психіатричні огляди громадян проводяться з метою встановлення придатності особи до виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) з особливими вимогами до стану її психічного здоров'я, для вирішення питання про наявність або відсутність у неї психіатричних протипоказань згідно з Порядком і переліком, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 N 1465 "Про затвердження Порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів і переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих"

В переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка проводить цю діяльність, або оточуючих, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 року № 1465 (у редакції постанови КМУ від 10.10.2012 року № 924), зазначено вичерпний перелік категорій працівників та види діяльності, котрим проводиться огляд та видається довідка.

Підстави для видачі вказаної довідки для укладення довічного утримання інструкцією та переліком не передбачено.

З акту судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року вбачається, що призначення ухвалою суду від 16.06.2014 року судово-психіатрична експертиза проводилась комісією у складі трьох експертів, які були викликані до суду, підтвердили надані висновки та пояснили, що наявність у ОСОБА_5 ознак стійкого хронічного психіатричного розладу у вигляді судинної деменції, у тому числі і станом на 24.01.2012 року та його нездатність на цей час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними була встановлена на підставі дослідження наданої медичної документації та наданих клінічного дослідження особи, виявлених під час проведення експертизи і на висновки експертів не впливає те, що такий діагноз йому раніше не був поставлений лікарем психіатром. Дані факти також встановлені рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.08.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 209, 212,214-215, ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_3 про визнання недійсним акт судово-психіатричного експерта № 678 від 29.07.2014 року відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук