Справа № 446/921/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/6582/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 центру розвитку дитини комбінованого типу директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу, ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації, Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області, директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, -

в с т а н о в и л а

рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Камянка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу, ОСОБА_5 освіти Камянка-Бузької районної державної адміністрації, Камянка-Бузької міської ради Львівської області, Директора Камянка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ №2-16/29-А від 08 лютого 2016 року, виданий директором Камянка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності вихователя ЦРД ОСОБА_4С.". В задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 освіти Камянка-Бузької районної державної адміністрації та Камянка-Бузької міської ради Львівської області відмовлено. Стягнуто з Камянка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Дане рішення оскаржив Кам'янка-Бузький центр розвитку дитини комбінованого типу.

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважають рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначають, що випискою з амбулаторної карти ОСОБА_4 не може бути підтверджено тимчасову непрацездатність особи, оскільки відповідно до п.1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України №455 від 13.11.2001 року, видача та продовження документі, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем. Крім цього, зазначають, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_4 зверталась до лікаря у телефонному режимі у звязку із погіршенням здоровя її внука, а не свого. Також звертають увагу на те, що тимчасова непрацездатність підтверджується листком непрацездатності, якого позивачем не надано. Також, зазначає, що факт написання ОСОБА_4 заяви про звільнення її від виконання обовязків на час погіршення здоровя не підтверджується ніякими доказами. Також, судом не взято до уваги той факт, що ,як зазначає ОСОБА_4, вона повідомила лікаря телефоном про свій стан здоровя і це відповідно означає факт наявності у неї мобільного телефону. Тому не зрозуміло, чому суд не зясував, причини того, що ОСОБА_4 навіть не намагалась повідомити ОСОБА_3 про свою заплановану відсутність з 17.00 до 18.30. Також, судом не враховано і те, що після того як позивачу стало краще вона не повернулась на робоче місце, а пішла на звіт голови райдержадміністрації. Також, судом не враховано, що інспекцією праці при перевірці законності спірної догани порушень не виявлено.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що вказана особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки ( неявки представника). суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 центру розвитку дитини комбінованого типу директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст.ст. 57, 139, 147 КЗпП України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 6.11.1992 року та задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що ОСОБА_7 працює вихователем середньої групи Камянка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області.Її посадовими обовязками, зокрема, є здійснення навчально-виховного процесу, створення умов для розвитку дітей, планування та організація педагогічної освіти, тощо. Відповідно до графіку роботи педагогічних працівників Камянка-Бузького ЦРД на 2015-2016 навчальні роки, графік роботи ОСОБА_4 встановлено в першу зміну з 08:00 до 11:18 год. і в другу зміну з 15:12 до 18:30 год.2 лютого 2016 року ОСОБА_4 дійсно покинула робоче місце орієнтовно за півтори години до моменту закінчення її робочого графіку. Однак, таке залишення робочого місця повязано із поважною причиною погіршення стану здоровя.Також, суд вважав, що саме погіршення стану здоровя є поважною причиною неналежного виконання трудових обовязків.Крім цього, суд вважав, що порушення графіку роботи ОСОБА_4 хоч і мало місце 2.02.2016р., проте таке допущено із поважних причин, що у свою чергу не дає підстав для застосування дисциплінарного стягнення у виді догани. А відтак вважав позовні вимоги про визнання такого наказу незаконним і його скасування підставними та обґрунтованими.Разом з тим, суд вважав, що у задоволенні позову до ОСОБА_5 освіти Камянка-Бузької районної державної адміністрації та Камянка-Бузької міської ради Львівської області слід відмовити, так як такі особи не є роботодавцями відносно позивачки, і судом не встановлено факту порушення прав позивачки такими відповідачами.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суд першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені, доводи ж апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими.

Дійсно, як вбачається із пояснень осіб, що беруть участь у справі, матеріалів справи, зокрема, копії паспорту а.с. 2, наказу №2-16/29-А від 8.02.2016 року Камянка-бузького ЦРД а.с. 3; відповідей-висновків Камянка-Бузької РО ППОН та ГУ Держпраці у Львівській області а.с. 5, 6, 58, 59; статуту Камянка-Бузького ЦРД а.с. 30-37, 83-90; посадової інструкції вихователя ДНЗ Камянка-Бузького ЦРД а.с. 68-74; графіку роботи вихователів ЦРД а.с. 66-67, повідомлень про надання письмового пояснення, актів ЦРД а.с. 21-23, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось, позивач працює вихователем Камянка-бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області. 2.02.2016 року позивач працювала у другу зміну, яка триває відповідно з 15 год. 12 хв. до 18 год. 30 хв. Однак відповідач у цей день близько 17 год. покинула робоче місце. Натомість приблизно з 18 год. була присутня на заслуховуванні звіту про роботу голови Камянка-Бузької районної державної адміністрації.

Як ствердила у позовній заяві, своїх поясненнях у судах першої та апеляційної інстанції позивач вона покинула робоче місце у звязку із погіршенням стану здоровя, що унеможливлювало її роботу, однак після покращення свого стану та дзвінка від депутата, помічником якого вона є вона вирішила взяти участь у засіданні щодо заслуховування звіту голови РДА.

Однак жодних доказів, які б достовірно стверджували факт погіршення стану здоровя позивача 2.02.2016 року, що обєктивно зумовило відсутність її на робочому місці за півтора години до закінчення її робочої зміни нею не подано, про такі не вказано та клопотань про витребування таких не заявлено ні у суді першої, ані у суді апеляційної інстанції.

Пояснення позивача стосовно погіршення стану здоровя як заінтересованої особи не слід вважати достовірним доказом, оскільки такі є субєктивними та такими, що не можуть обєктивно свідчити про вказаний факт.

Пояснення свідка ОСОБА_8, яка не є медичним працівником, та якій стало відомо про погіршення стану здоровя позивача зі слів самої позивачки, аналогічно не слід вважати належними та допустимими доказами, що обєктивно свідчили б про погіршення стану здоровя позивача, що унеможливлювало можливість перебування її на робочому місці.

Що стосується пояснень свідка лікаря ОСОБА_9 то такі стверджують лише про телефонну розмову його та позивача 2.02.2016 року стосовно захворювання її та її сімї з приводу розладів кишкового тракту, однак вказане, без огляду особи та видачі відповідного медичного документу про встановлений лікарем діагноз та призначене лікування, а тим більше без листка непрацездатності, який лише може ствердити про обєктивну неможливість особи перебувати на робочому місці та виконувати певну роботу не слід вважати такими, що підтверджують доводи позивача про захворювання та про неможливість виконувати роботу за станом здоровя.

Що стосується виданої вказаним лікарем виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 4.02.2016 року (а.с. 4), то така лише стверджує про факт звернення позивача по телефону 2.02.2016 року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. за медичною допомогою з приводу харчового отруєння сімї, однак знову ж не підтверджує фату певного захворювання позивача 2.02.2016 року чи неможливості перебування на робочому місці або виконання роботи.

Аналогічно про це не стверджує і лист Камянка-Бузької ЦРЛ від 505 від 10.06.2016 року (а.с. 143), у якому йдеться про факт звернення позивача до лікара ОСОБА_9 2.02.2016 року в телефонному режимі з приводу погіршення стану здоровя її внука внаслідок харчового отруєння, що, також, і частково суперечить поясненню самого лікаря стосовно змісту телефонної розмови та згаданої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 4.02.2016 року.

Зважаючи на вказане підстав вважати, що позивач покинула робоче місце 2.02.2016 року о 17 год. 00 хв. у звязку із погіршенням стану здоровя, що унеможливлювало її перебування на роботі, немає.

Внаслідок вказаної події 8.02.2016 року директором Камянка-бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області було винесено наказ №2-16/29-А «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності вихователя ЦРД ОСОБА_4С.», у якому вказано про оголошення догани позивачу за неналежне виконання своїх посадових обовязків.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 140 цього ж Кодексу трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Крім цього, згідно змісту ст. 141 Кодексу сам власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну. (ст. 142 КЗпП України).

Крім цього, відповідно до статті 147 Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством ст. 147-1 КЗпП України).

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 148 Кодексу).

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Також, згідно, ст. 152 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право замість накладання дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Відповідно до змісту вказаних норм закону за конкретне порушення трудової дисципліни може наставати дисциплінарне стягнення, зокрема, і у вигляді догани та вказане притягнення до дисциплінарної відповідальності не є обовязком роботодавця. Тобто, у випадку прийняття роботодавцем рішення про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника повинно бути зазначено конкретний факт порушення трудової дисципліни, у чому таке проявилось та відповідна норма, стаття, пункт, тощо порушені працівником, за які на нього накладається стягнення.

Дослівно у наказі як підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказано «2.02.2016 року, вихователем середньої групи ОСОБА_4 самовільно залишено до 15 дітей на помічника вихователя ОСОБА_8, чим порушено «Інструкцію по організації охорони життя і здоровя дітей в дошкільних закладах».

Як вбачається і змісту Наказу №1054 від 9.10.2015 року «Про скасування наказу міністерства освіти і науки України від 28.10.2008 року» №985, таким скасовано наказ Міністерства освіти і науки України від 28 жовтня 2008 року № 985 "Про затвердження Інструкції з організації охорони життя і здоров'я дітей у дошкільних навчальних закладах" та відповідно інструкція, за порушення якої позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності станом на 8.02.2016 року чиною не була.

Крім цього, у наказі про притягнення позивача до відповідальності не наведено конкретного порушення пункту Посадової інстанції позивача, іншого локального чи іншого нормативно-правового акту, за порушення якого позивача притягнено до дисциплінарної відповідальності та крім цього не вказано суті правопорушення, за яке позивач притягається до дисциплінарної відповідальності, тобто в чому саме полягає протиправність дій (бездіяльності) позивача. Враховуючи наведене слід вказати про відсутність у наказі зазначення конкретного порушення позивачем трудової дисципліни, за яке вона притягається до дисциплінарної відповідальності.

Порушення якого саме положення, норми, пункту, статті та якого акту позивачем призвело до притягнення її до дисциплінарної відповідальності та які саме її дії (бездіяльність) вказують на це не наведено і у суді апеляційної інстанції. представником відповідача, керівником Камянка-бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області.

Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість винесеного оскаржуваного наказу та свідчить, зокрема, і про неможливість працівника належним чином ознайомитись із суттю наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та суттю порушення, що призвело до притягнення до дисциплінарної відповідальності; та у випадку незгоди з таким оскаржити такий у встановленому законом порядку; та відповідно про неможливість перевірки законності чи безпідставності накладеного стягнення; відповідності такого вчиненому порушенню, тощо.

Вказане свідчить про необхідність скасування спірного наказу, однак з інших правових підстав ніж було вказано судом першої інстанції.

Відповідно слід скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про задоволення позову частково.

Колегія суддів вважає, що позов слід задовольнити лише до відповідача ОСОБА_2 центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області. В задоволенні позову щодо решти відповідачів слід відмовити.

Так, вказаний центр є окремою юридичною особою та керівник такого виносячи оскаржуваний наказ діє від його імені та видає такий без погодження з іншими відповідачами відділом освіти та міською радою. Крім цього, керівник центру, виносячи оскаржуваний наказ не діє як окремий орган, а посадова особа від імені вказаної юридичної особи, а тому може відповідати за його винесення в порядку регресного позову до неї вказаного центру, а тому не може бути відповідачем за таким позовом.

Зважаючи на вказане рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково та скасування оскаржуваного наказу. У задоволенні ж позову до ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації, Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області, директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до задоволених вимог позову слід вирішити питання судових витрат.

Вказаним слід апеляційну скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу задовольнити частково.

Рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу, ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації, Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області, директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани задовольнити частково.

Наказ Камянка-бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області №2-16/29-А від 8.02.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності вихователя ЦРД ОСОБА_4С.» скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 освіти Кам'янка-Бузької районної державної адміністрації, Кам'янка-Бузької міської ради Львівської області, директора Кам'янка-Бузького центру розвитку дитини комбінованого типу ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відмовити.

Стягнути з Камянка-бузького центру розвитку дитини комбінованого типу Камянка-Бузької міської ради Львівської області в користь ОСОБА_4 551,2 грн. сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_10