У х в а л а

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду указаним позовом. Зазначало, що 8 грудня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № К-09/4893 за яким останньому було надано кредит у розмірі 16 400 доларів США, який він зобов'язувався повернути і сплатити проценти за його користування в сумі, строки та на умовах, визначених договором. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 8 грудня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на1 квітня 2014 року складає 218 394 грн 33 коп. Посилаючись на наведене, просило задовольнити позов.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 218 394 грн 33 коп. заборгованості за кредитом, а також судові витрати у розмірі 2859 грн 76 коп.

ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 8 грудня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № К-09/4893 за яким останньому було надано кредит у розмірі 16 400 доларів США, який він зобов'язувався повернути і сплатити проценти за його користування в сумі, строки та на умовах, що визначені договором.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 8 грудня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, за яким до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором.

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 1 квітня 2014 року складає: заборгованість за кредитом - 11053,23 доларів США, заборгованість по відсотках - 6757,96 доларів США, пеня - 2046,27 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить еквівалент 218394 грн 33 коп.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи те, що обов'язок доведення надання кредитних коштів покладено на кредитора, а на позичальника, - їх повернення відповідно до умов договору, то, виходячи з того, що останнім доказів на його виконання та спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не подано, а отримання грошей він визнає, перехід права вимоги до позивача не заперечує, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що апеляційним судом його не було повідомлено про слухання справи підлягають відхиленню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судову повістку отримав його представник ОСОБА_3 (а. с. 60, 246).

Вручення судової повістки представникові особи, яка брала участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова