Справа № 351/331/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2044/2016
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.

за участю секретаря Драганчук У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Потічківської сільської ради про визнання недійсним п.7 рішення Потічківської сільської ради №29-3/2016 від 26 січня 2016 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Снятинського районного суду від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Потічківської сільської ради про визнання недійсним п.7 рішення Потічківської сільської ради №29-3/2016 від 26 січня 2016 року.

Рішенням Снятинського районного суду від 22 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до положень ст. 114 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязкові до виконання на відповідній території. Тобто, рішення сільської ради про зміну ставки орендної плати, у випадку його чинності, є обовязковим до виконання і підставою для внесення змін до договору оренди. В той же час, згідно положень ст. 26 цього закону до виключної компетенції сільської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України. Оскільки за положеннями закону та умовами договору оренди орендна плата є договірною величиною, її регулювання не відноситься до виключної компетенції сільської ради, а отже не може здійснюватися в адміністративному порядку шляхом прийняття рішень, обовязкових до виконання. Відтак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що оскаржуваним рішенням сільської ради про перегляд ставок орендної плати лише реалізовано її повноваження у сфері земельних відносин.

Також вказує, що місцевим судом не враховано, що зміна ставки орендної плати проведена без будь-яких економічних і правових підстав.

Поза увагою суду залишена і та обставина, що встановлення нової ставки без внесення відповідних змін до рішення Потічківської сільської ради від 3 жовтня 2013 року №254-19/2013 або його скасування суперечить нормам закону.

Посилаючись на зазначені обставини просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представники Потічківської сільської ради скарги не визнали посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є також розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Снятинського районного суду (головуючий суддя Сегін І.Р.) від 21 березня 2016 року провадження у даній справі було закрито з підстав непідвідомчості справи цьому суду (а.с. 27). Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2016 року ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.54-56).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 ЦПК суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Зі змісту цієї норми закону випливає, що суддя, ухвалу якого про закриття провадження у справі скасовано, не може повторно брати участь в розгляді справи. Недотримання таких вимог закону зумовлює неправомочність складу суду і безумовне скасування рішення, ухваленого таким суддею.

Однак, в порушення цих вимог закону справу повторно розглянув Снятинський районний суд в складі головуючого судді Сегіна І.Р. і 22 серпня 2016 року ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 (а.с.81-82).

За наведених обставин постановлене в справі рішення підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Встановлено, що 3 жовтня 2013 року між Потічківською сільською радою та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов договору орендодавець надає на підставі рішення Потічківської сільської ради від 03.10.2013 року №264-19/2013 «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки», а орендар приймає, в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,5747 га для обслуговування нежитлової будівлі і споруди току в с. Потічок, вул. Незалежності,61а у межах населеного пункту Потічківської сільської ради Снятинського району (а.с.5-8).

Згідно п. 9 цього договору орендна плата за оренду зазначеної земельної ділянки встановлюється сторонами у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом Держземагентства у Снятинському районі, що у грошовій формі складає суму 5 558,50 грн.

Водночас пунктами 13, 29, 36 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, визначених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, встановлених законодавством, погіршення стану орендованої землі не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. Орендодавець зобовязаний попереджувати орендаря про зміну розміру орендної плати (розміру процентів від нормативно-грошової оцінки). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи 26 січня 2015 року сесією Потічківської сільської ради прийнято рішення №29-3/2016 «Про перегляд ставок орендної плати», п.7 якого вирішено надати ОСОБА_2 в оренду землю розміром 0,5747 га під 5%. Також сільського голову ОСОБА_3 зобовязано укласти, в т.ч. з позивачем, угоду про фактичне використання землі (до дати видачі правовстановлюючих документів) з 2 січня до 31 грудня 2016 року (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з п. п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати за земельну ділянку встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_2 посилалась на те, що оскаржуваним рішенням відповідач фактично в односторонньому порядку змінив умови договору оренди земельної ділянки в частині визначення ставки орендної плати, що є порушенням умов укладеного договору оренди та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 632, ч. 1 ст. 654, ч. 2 ст. 759, ч. 3 ст. 762 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що оспорюване рішення сільської ради в частині збільшення ОСОБА_2 відсоткової ставки орендної плати з 4 % до 5 % є недійсним. А відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду від 22 серпня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним п.7 рішення Потічківської сільської ради №29-3/2016 від 26 січня 2016 року «Про перегляд ставок орендної плати».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_4