Справа № 455/987/15 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/4827/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Страшевицька сільська рада Старосамбірського району Львівської області, про усунення перешкод у користуванні спільним проїздом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Старосамбірська районна державна адміністрація Львівської області, Страшевицька сільська рада Старосамбірського району Львівської області, про визнання незаконним свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на ім'я ОСОБА_7 від 28 травня 1966 року, визнання незаконним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування проведення державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

31 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та володінні майном, у якому з урахуванням уточнених вимог від 30 жовтня 2015 року просила:

усунути перешкоди у користуванні спільним проїздом шириною 3 м до належного їй будинковолодіння та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Старосамбірський район, с. Страшевичі, вул. Цетральна, 74, шляхом демонтажу металевого замка (колодки) на воротах, яким такий проїзд закривається;

зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не чинити їй, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкод у користуванні спільним проїздом шириною 3 м до належного їй будинковолодіння та земельної ділянки (т.1а.с.2,33).

30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про визнання незаконним свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на ім'я ОСОБА_7 від 28 травня 1968 року, визнання незаконним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 жовтня 2013 року та скасування проведення державної реєстрації права власності, у якому з урахуванням уточнених вимог від 25 травня 2016 року, просив:

поновити пропущений процесуальний строк з поважних причин;

визнати незаконним свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР виданого на ім'я забудовника ОСОБА_7 від 28 травня 1968 року;

визнати незаконним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1156, виданого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8;

зобов'язати Старосамбірську районну державну адміністрацію Львівської області скасувати проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок в с. Сташевичі по вул. Центральна, будинок, №74, Старосамбірського району Львівської області, який належить (ОСОБА_9) ОСОБА_5, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 51 (т.1 а.с.52-55; т.2 а.с.65-68).

Оскаржуваним рішенням Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року первісний позов ОСОБА_5 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3, жителів с. Страшевичі, вул. Центральна, 72 Старосамбірського району Львівської області не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні спільним проїздом, шириною 3 м, до належного їй будинковолодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: с. Страшевичі, вул. Центральна, 74, Старосамбірського району Львівської області, та усунути перешкоди у користуванні спільним проїздом шляхом демонтажу металевого замка(колодки) на воротах, якими такий проїзд закривається.

Поновлено ОСОБА_2 строк для подання зустрічного позову до суду.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання незаконним свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на ім'я гр. ОСОБА_7, від 28 травня 1966 року, визнання незаконним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування проведення державної реєстрації права власності - відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на ім'я забудовника ОСОБА_7 від 28 травня 1968 року видано на підставі рішення виконавчого комітету Страшевицької сільської ради депутатів трудящих від 15 червня 1966 року №11 Старосамбірського району Львівської області, де нібито зазначено спільний проїзд шириною 3 метри, однак в книзі протоколів засідань виконкому Страшевицької сільської ради за 1966 рік та в книзі протоколів сесій за 1966 рік відсутнє зазначене рішення, що дає підстави стверджувати про його фіктивність.

Суд не взяв до уваги довідки ВК АППБ «Ренесанс» від 11 листопада 2013 року, де зазначено, що згідно архівних планів забудови ділянки ОСОБА_7 спільний заїзд не зазначений, як і показів свідків, які стверджували аналогічне.

Просять рішення Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їхнього представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Згідно ч.1, ч.2 та п. "б" ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як вірно установлено судом першої інстанції, відповідно до договору купівлі-продажу будинку, розташованого в сільській місцевості від 02 вересня 1961 року, нотаріально посвідченого виконкомом Страшевицької сільської ради депутатів трудящих Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_10, як голова колгоспного двору, за згодою і за дорученням членів двору: ОСОБА_11 та ОСОБА_12, продали ОСОБА_7 будинок з усіма господарюючими будівлями, що до нього прилягають і які знаходяться в с. Страшевичі за 100 крб. (т.1 а.с.219).

Із архівної копії протоколу №6 засідання правління колгоспу «Дружба» від 10 червня 1966 року убачається, що заяву ОСОБА_7 було задоволено та виділено йому площу під будівництво житлового будинку згідно проекту села (т.1 а.с.23).

Рішенням виконавчого комітету Страшевицької сільської ради депутатів трудящих від 15 червня 1966 року №11 «Про дозвіл на перебудову свого власного будинку на своїй земельній ділянці в с. Страшевичі гр. ОСОБА_7М.», вирішено дозволити перебудувати свій власний житловий будинок на своїй присадибній ділянці в с. Страшевичі гр. ОСОБА_7

До початку будівництва індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_7 одержувати всю технічну документацію на право будівництва в технічному бюро при Старосамбірському райвиконкомі.

Заборонено здійснювати будь-які земельні роботи без прив'язки будинку інженером-будівельником (т.1 а.с.93).

Зазначене рішення виконкому є чинним на даний час і ніким не скасоване.

На підставі рішення виконавчого комітету Страшевицької сільської ради депутатів трудящих від 15 червня 1966 року №11, ОСОБА_7 видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 28 травня 1968 року, де в плані забудови садиби значиться спірний проїзд, шириною 3 метри (оригінал свідоцтва знаходиться у матеріалах справи).

З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок убачається, що в цілому житловий будинок з належними до нього будівлями, який розташований в с. Страшевичі, вул. Центральна, будинок №72, належить колгоспному двору,головою якого є ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 38,62)

Відповідно до архівного витягу з додатку до рішення 5 сесії 22 скликання від 21.03.1996 року, наданого архівним відділом Старосамбірської районної державної адміністрації від 26.06.2015 року №01-19/230, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки - 0,46 га, з них: 0,20 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.27-29, т.1).

З плану території земельної ділянки вбачається, що земельні ділянки сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_3- є суміжними (а.с.26,т.1)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 жовтня 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності ОСОБА_9 (нині ОСОБА_5Є.) є одноособовим власником житлового будинку за адресою: с. Страшевичі, вул. Центральна, будинок №74, Старосамбірського району Львівської області (т.1а.с.3-4).

На схем. плані - території земельної ділянки ОСОБА_9 (ОСОБА_5Є.) який виготовлений ФОП ОСОБА_13 зазначений спірний проїзд шириною 3 м. як єдиний доїзд до вказаного будинковолодіння. Іншого доїзду до будинковолодіння позивача за первісним позовом не передбачено. (т.1 а.с. 26)

Із даного питання у березні 2014 року Страшевицькою сільською радою було створено комісію по розгляду звернення ОСОБА_5, що до чинення їй перешкод у користуванні спільним із сусідами Урбанами проїздом, за участі сільського голови, секретаря та землевпорядника яка вирішила, що ОСОБА_5 як спадкоємець майна ОСОБА_7 має право користуватися спільним проїздом зазначеним у плані забудови садиби виданого на ім»я ОСОБА_14 від 25 травня 1968 року (шириною 3 метра), як установлено комісією при обмірах (т.1а.с.6).

Комісія у складі Страшевицького сільського голови ОСОБА_15, голови земельної комісії О. Пліщ, члена земельної комісії ОСОБА_16, інспектора з питань землі Л. Ридзак за наслідками вивчення технічних документів, як-от: свідоцтво про забудову садиби на ім'я ОСОБА_7 (т.1 а.с.165), схематичного плану с. Страшевичі (т.1 а.с.166, 167, 173) численних фотографій (т.1 а.с.168, 169, 170, 171, 173, 174, 175), дійшла висновку в Акті-обстеженні від 17.02.2016 року, що доїзд до житлового будинку ОСОБА_5 повинен бути відповідно до плану забудови садиби (дод.№1), так як іншого доїзду не існує і не можливо його облаштувати на даний час.

Відповідно до схематичного плану с. Страшевичі (дод.№3) проїзд через «загумінну» (польову) дорогу до господарства ОСОБА_7 є неможливим так як дорога заліснена. Проїзна частина «загумінної» дороги закінчується біля домогосподарства гр. ОСОБА_17 в с. Страшевичі по вул. Центральній,№92, між «загумінною» дорогою та житловим будинком ОСОБА_5 знаходяться земельні ділянки, які використовуються для ведення особистого селянського господарства. Перспективи для облаштування заїзду зі сторони «загумінної» дороги не має, так як на подвір'ї ОСОБА_5 знаходиться колодязь на відстані 2м. 40 см, що унеможливлює проїзд техніки на дане подвір'я (т.1 а.с.164)

Таким чином, беззаперечно установлено, що спірний заїзд шириною 3 м, який відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закрили, унеможливив доїзд та прохід до належного ОСОБА_5 будинковолодіння по вул. Центральній №74 у с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області.

З урахуванням зазначених обставин та аналізу норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив первісний позов та зобов'язав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, жителів с. Страшевичі, вул. Центральна, 72 Старосамбірського району Львівської області не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні спільним проїздом, шириною 3 м, до належного їй будинковолодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: с. Страшевичі, вул. Центральна, 74, Старосамбірського району Львівської області, та усунути перешкоди у користуванні спільним проїздом шляхом демонтажу металевого замка (колодки) на воротах, якими такий проїзд закривається.

При тому суд першої інстанції дав належну оцінку наявних у матеріалах справи документів, зокрема: копії з архівного плану на підставі звернення Страшевицької сільської ради №424/02-27 від 25 жовтня 2013 року, виданого та завіреного печаткою начальника ВКАПБ «Ренесанс» ОСОБА_18, згідно якого спірний проїзд, шириною 3 м не значиться, а також показань свідків ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, які ствердили аналогічне, оскільки вони не спростовують чинність свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 28 травня 1968 року виданого ОСОБА_7 на підставі рішенням виконавчого комітету Страшевицької сільської ради депутатів трудящих від 15 червня 1966 року №11.

Відсутність у книзі протоколів засідань виконкому Страшевицької сілької ради за 1966 рік та в книзі протоколів сесій за 1966 рік даних про прийняття рішення №11 виконкому Страшевицької сільської ради від 15 червня 1966 року не може бути підставою для визнання даного рішення фіктивним чи підробленим, як це вважають ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У зв'язку із задоволенням первісного позову ОСОБА_5 та відсутністю підстав для скасування свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 28 травня 1968 року, виданого ОСОБА_7, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_21