Справа № 304/1040/16-ц
Провадження № 2/304/366/2016
У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 12 травня 2014 року було укладено договір позики, за яким він зобовязався надати відповідачу позику у розмірі 125 500 грн., а той у свою чергу прийняти, використати та повернути надану позику в порядку та строки визначені даним договором. Факт одержання відповідачем грошей підтверджується наданими ним розписками, згідно яких він передав ОСОБА_2: 12 травня 2014 року 49 000 грн., 30 липня 2014 року 43 000 грн., та 08 серпня 2014 року 33 500 грн., які той зобовязався повернути в строк до 31 грудня 2014 року. Натомість відповідач повернув йому лише частину позичених коштів в розмірі 1 000 грн. Оскільки ОСОБА_2 у добровільному порядку решту боргу у встановлений строк не повернув, на неодноразові нагадування про повернення коштів не реагує, тому просить позов задовольнити та стягнути на його користь вищевказану суму.

До початку судового розгляду позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, мешканцю м. Ужгород, вул. Одеська, 8/5 Закарпатської області. Посилається на те, що з метою позасудового вирішення спору ще 18 серпня 2016 року звертався до відповідача з претензією-вимогою про погашення боргу, однак ОСОБА_2 жодних заходів не вжив, відповіді на претензію не направив. Більше того, відповідач в судове засідання не зявився, що свідчить про затягування ним судового процесу та ухилення від виконання взятих на себе договірних зобовязань. Крім цього звертає увагу на те, що боржник не оспорює факту отримання боргу та його розмір, однак ухиляючись від його погашення створює передумови неможливості виконання в подальшому рішення суду.

Дослідивши заяву, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 цього Кодексу, серед яких процесуальний закон передбачає накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з шкодою, завданою можливим відчуженням вказаного майна.

Також, суд враховує, що відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в загальному розмірі 124 500 грн., між сторонами дійсно виник спір, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач у виді накладення арешту на майно відповідача в межах вказаної суми стягнення є співмірним із заявленими позивачем вимогами, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, тому заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 (89200 Закарпатська область м. Перечин, вул. Лермонтова, 9/10; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (88000 Закарпатська область м. Ужгород, вул. Одеська, 8/5; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в межах суми заявленого позову (124 500 грн.).

Копію ухвали для виконання надіслати у міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Копію ухвали після її виконання надіслати ОСОБА_2.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_3