Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1499/16-ц

номер провадження 2/695/930/16

27 вересня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 квітня 2016 року він перебував у себе вдома разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 Близько 14.00 год. до нього прийшов ОСОБА_6, який перебував в стані алкогольного сп'яніння та попросив ще налити йому горілки, позивач йому налив дві чарки горілки та він пішов додому. Незабаром близько 18.00 год., коли позивач перебував на городі, почув крики на території свого домоволодіння та звук розбитого скла, і підійшовши до будинку він побачив, як ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_4 розбивають вікна в його будинку, при цьому ОСОБА_6 розбила два звичайних вікна, а ОСОБА_4 розбила два нових металопластикових вікна, які позивач придбав за кредитні кошти. Після вказаних подій ОСОБА_2 викликав працівників Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, які зафіксували наслідки дій відповідачів та відібрали у позивача та відповідачок по справі пояснення, де вони зізнались у вчиненому, та позивачу відомо, що по вказаному факту було складено адміністративні протоколи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Внаслідок неправомірних дій відповідачів ОСОБА_2 були заподіяні матеріальні збитки у вигляді пошкодження чотирьох вікон. Згідно з договором купівлі-продажу між позивачем та ФОП ОСОБА_8 від 23 вересня 2013 року позивач придбав два вікна з наданням послуг встановлення вікон на загальну суму 3555,0 грн. У відповідності до товарного чеку від 25 вересня 2013 року позивачем було сплачено частину коштів в сумі 2550,0 грн. за установку вікон та на іншу частину необхідних коштів в сумі 1000 грн. ОСОБА_2 брався кредит в ПАТ ОТП банку. Крім матеріальної шкоди, позивачу заподіяна і моральна шкода, яку він оцінює у 2000,0 грн. Так як відповідачі добровільно завдіні збитки не відшкордували, то ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, проте наголосив, що при добровільній сплаті матеріальної шкоди, він може відмовитись від моральних збитків.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на чинне законодавство та письмові докази, що долучені до матеріалів справи, оскільки відповідачі добровільно майнову шкоду не відшкодували.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, що відбулись 09 квітня 2016 року близько 18.00 год. ствердили, матеріальну шкоду визнали повністю, моральну шкоду не визнали та просили надати їм можливість мирно врегулювати спір. Надалі відповідачі у судове засідання неодноразово не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставились до відому належним чином.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та обов`язки сторін, враховуючи клопотання представника позивача, розглядає справу за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підляє відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бул неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежі від наявності вини.

Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченої майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну.

У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що дійсно ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин 09 квітня 2016 року близько 17.00 год. розбили чотири вікна в будинку ОСОБА_2, що розташований у с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області по провулку ІІ-му Квітковому, 33.

Даний факт також стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АА № 138523 від 14.04.2016 року, серії АА № 138522 від 14.04.2016 року та постановами суду від 21.04.2016 року по справі № 695-1235/16-п, та від 26.04.2016 року по справі № 695-1234/16-п.

Як вбачається з договору від 23.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8, та товарного чеку від 25.09.2013 року, за кошти в сумі 3555,0 грн. позивачу були вставлені два пластикові вікна, вартість вікон сплачена 100%.

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_9 від 28.04.2016 року вартість скла (6 штук), розмірами 30х20, складає 195,0 грн.

Таким чином у судовому засіданні повністю доведена спричинена діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальна шкода ОСОБА_2 на суму 3750,0 грн. = 3555,0 грн. + 195,0 грн., а тому позовні вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків підлягають до повного задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Дійсно винними діями відповідачів ОСОБА_2 Була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях звязку ушкодженням належного йому майна, оскільки позивач є пенсіонером, інвалідом другої групи, в зв'язку з чим потребує додаткових витрат на лікуванння, а також дійсно потребує додаткових зусиль для оргнізації свого життя, тому що слід відновлювати пошкоджене майно, проте виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що для відшкодування нормального душевного стану є достатнім відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,0 грн. Таким чином суд частково задовольняє вимогу щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 Про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Суд також вважає, що з відповідачів у солідарному порядку необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 23, 1166, ст., ст. 1167, 1190 ЦК України та ст., ст. 10, 88, 209, ст., ст. 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 3555,0 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 1000,0 (одну тисячу) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету судовий збір в сумі 551,2 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Середа Л.В.