Провадження №: 2/752/1757/16
УХВАЛА

11.03.2016 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Шумко А.В.

при секретарі - Бродюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Києві заяву відповідачки ОСОБА_1 про недовіру та відвід судді, заявлений представником відповідачки ОСОБА_2 в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву відповідачки про недовіру та відвід судді Шумко А.В. від розгляду справи з підстав, передбачених п.4 ст.20 ЦПК України.

За змістом заяви, в обгрунтування наявності підстав відводу посилається на відмову представнику відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні 14.08.2015р. у допуску до участі у справі, нерозглядом письмової заяви відповідачки ОСОБА_1 від 14.08.2015р. про надання подружжю часу для примирення та відкладенням суддею судового засідання у зв»язку з першою неявкою відповідачки в судове засідання, чим відмовлено відповідачці та її представнику в доступі до правосуддя.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились повторно, про час і місце судового розгляду повідомлені судом належим чином за адресою проживання та реєстрації відповідачки.

Суд, вислухавши думку позивача, який вважав заяву про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а також наполягав на розгляді заяви про відвід в данному засіданні, посилаючись на неодноразову неявку в судове засідання відповідачки та її представника, приходить до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Відповідно до ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо: якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді (п.4 цієї статті).

Судовий розгляд справи 14.08.2015р. був відкладений ухвалою суду, постановленою згідно ч.4 ст.209 ЦПК України, без виходу до нарадчої кімнати, у зв'язку з неявкою відповідачки ОСОБА_1

При цьому враховувалось, що за загальним правилом, визначеним ч.1 ст.38 ЦПК України, сторона цивільного процесу може брати участь у цивільній справі особисто, або через представника.

Разом з тим, взято до уваги, що згідно ст.112 СК України суд, розглядаючи позов про розірвання шлюбу, зобов'язаний з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, та, відповідно до ст.111 СК України, вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам судочинства.

У зв'язку з цим, Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя.

З урахуванням специфіки спору про розірвання шлюбу, забезпечити виконання визначеного ст.112 СК України обов'язку суду об'єктивно з'ясувати фактичні взаємини подружжя за відсутності однієї із сторін є проблемним, оскільки, представник відповідача може не знати деталей подружнього життя, та адекватно реагувати на пояснення другої сторони, відповідати на її запитання та питання суду. При цьому довіритель, не перебуваючи у залі суду при розгляді справи, не може знати, які саме питання до нього можуть виникнути при розгляді справи та з'ясування судом фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін як подружжя.

В пункті 15 постанови від 21.12.2007р. Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються. І хоча така позиція міститься у пункті, в якому йдеться про реєстрацію розірвання шлюбу згідно ч.1 ст.115 СК України, проте рекомендації ВСУ надаються саме судам, а не органам РАЦСу і зазначена позиція Пленуму є загальною рекомендацією судам при розгляді справ про розірванні шлюбу.

За змістом статей 38, 44 ЦПК України представник бере участь у справі від імені особи, яку представляє, а не від себе особисто. Тому твердження про відмову судом у доступі до участі в справі та правосуддя представнику відповідача ОСОБА_2 є необгрунтованими.

З огляду на те, що судом 14.08.2015р. відкладено судовий розгляд у зв'язку з першою неявкою відповідача ОСОБА_1, що відповідає положенням п.4 ч.1 ст.169 ЦПК України, та надіслано їй повістку про виклик до суду в наступне судове засідання, у зв»язку із відкладенням 14.08.2015р. судового розгляду, відповідно у вказаному судовому засіданні не розглядалася заява відповідачки про надання подружжю строку для примирення. Отже, у даному випадку не може йтися про відмову відповідачці у доступі до правосуддя. Виклик відповідачки повторно у судове засідання, має на меті розгляд справи про розірвання шлюбу з дотриманням вимог ст.112 та ст.111 СК України та забезпечити при цьому дотримання прав обох сторін.

Отже, посилання в заяві про недовіру та відвід судді на підставу для відводу судді, визначену ч.4 ст.20 ЦПК України - інші обставини, які викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді, є необґрунтованими, тому заяву про недовіру та відвід судді належить відхилити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 23, 24, ч.2 ст.293 ЦПК України,-

у х в а л и в :

заяву відповідачки ОСОБА_1 про недовіру та відвід судді, подану представником відповідачки ОСОБА_2 в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.В. Шумко