АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1273/16 Справа № 199/8539/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Спаї В. В. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

03 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Калиновський А.Б., ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову по справі, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження у будь-який спосіб, що належить ОСОБА_4, оскільки невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне задовольнити її частково з наступних підстав.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору є стягнення боргу за договором позики у розмірі 6 500,00 доларів США.

У своїй заяві ОСОБА_2 надала докази того, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4

Отже, враховуючи викладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є усі підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_2, а тому необхідно заборонити відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 загальною площею 69,3 кв. м., житловою площею 52,3 кв. м., реєстраційний номер майна: 662433, яка належить на праві власності ОСОБА_4, рнокпп: НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29.07.1997 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: А.Б.Калиновський