_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7751/16-ц
Провадження № 2/520/3892/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.09.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності та визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить витребувати у ОСОБА_2 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, шляхом скасування запису про право власності; визнати за позивачем право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1; визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 30.12.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_5, реєстровий номер № 799, недійсним з дня його укладання.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 надала заяву про забезпечення позову, а саму просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. Мотивуючи заяву тим, що невжиття вказаних заходів може унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що предмет даної справи стосується безпосередньо квартири АДРЕСА_1, суддя приходить до висновку, про можливість накладення арешту на квартиру до вирішення по суті. У зв'язку із чим, заява позивача підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.