Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О.С.
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 420/507/16-ц
Провадження № 22ц/782/442/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» серпня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Украінцевої Л.Д., Романченка В.О.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договорів оренди земельних ділянок розірваними, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договорів оренди земельних ділянок розірваними, пославшись на наступні обставини.

Між позивачем та СТОВ ім. Енгельса були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 10 років. Згідно з пунктом 39 кожної угоди сторони заздалегідь передбачили та погодили можливість одностороннього розірвання договору (односторонньої відмови від договору), не обумовлюючи таке розірвання настанням будь-яких подій та умов, в тому числі невиконанням орендарем умов договору. Позивач звертався до СТОВ ім. Енгельса із заявами (повідомленнями) про розірвання з 23 лютого 2016 року зазначених договорів, але відповідач у поверненні земельних ділянок відмовив.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати з 23 лютого 2016 року розірваними: договір оренди землі № 325, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 7,8313 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та зареєстрований 27 липня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00303; договір оренди землі № 325/1, укладений 24 червня 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 1,5704 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та зареєстрований 11 травня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00044.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано розірваними: договір оренди землі № 325, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 7,8313 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та зареєстрований 27 липня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00303; договір оренди землі № 325/1, укладений 24 червня 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ ім. Енгельса, щодо оренди земельної ділянки площею 1,5704 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та зареєстрований 11 травня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00044.

Вимоги в частині зазначення дати розірвання спірних договорів оренди землі - 23 лютого 2016 року, задоволено частково з посиланням на те, що оскільки спірні договори розриваються в судовому порядку, саме з набранням рішенням законної сили зазначені договори є розірваними. Судом вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1102, 40 гривень.

В апеляційній скарзі СТОВ ім. Енгельса просив скасувати рішення, вважаючи, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 39 спірних договорів оренди сторони передбачили можливість одностороннього розірвання цих договорів незалежно від настання певних обставин, а отже лише за бажанням однієї з сторін. Хоча даний пункт не містить умов та механізму розірвання договорів в односторонньому порядку, їхня відсутність, за наявністю можливості такого розірвання, не може бути перепоною та звужувати права орендодавця щодо реалізації свого права на розірвання договору. Посилаючись на приписи ст. 93 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 31 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 651,627,628, 629,630, 638, ч.3. статті 651 ЦК України суд зазначив, що вимоги позивача про розірвання спірних договорів оренди землі в односторонньому порядку відповідають чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що на підставі Державних актів ОСОБА_2 на праві приватної власності належить дві призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки № НОМЕР_3 площею 7,8313 га та НОМЕР_4 площею 1,5704 га, що розташовані на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

01 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ імені Енгельса строком на 10 років укладено договір оренди № 325 щодо земельної ділянки № НОМЕР_3, який був зареєстрований 27 липня 2011 році у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області.

24 червня 2010 року між сторонами укладено аналогічний договір оренди № 325/1 щодо земельної ділянки НОМЕР_4, який був зареєстрований 11 травня 2011 році у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області.

12 лютого 2016 року ОСОБА_2 письмово повідомив СТОВ імені Енгельса про те, що з 01 березня 2016 року він розпочне використовувати передані в оренду земельні ділянки за особистими потребами, а тому просив з 23.02.2016 року вважати раніше укладені договори оренди розірваними в односторонньому порядку. Позивач наполягав на взаємоузгодженні питань про укладення додаткових угод про розірвання зазначених договорів оренди. Вказані заяви (повідомлення) були отримані відповідачем 19.02.2016 року.

11.03.2016 року листом за № 40 директор СТОВ імені Енгельса висловив заперечення проти дострокового припинення договорів оренди та для підтвердження існуючих добропорядних ділових стосунків запропонував позивачу підписати додаткові угоди про збільшення орендної плати.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

Згідно з частиною 2 статті 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (стаття 17 Закону України «Про оренду землі»).

Таким чином, з 27.07.2011р. та 11.05.2011р. (дати державної реєстрації права оренди у відділі Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області), між ОСОБА_2 та СТОВ імені Енгельса були укладені відповідні договори оренди землі за № 325 та 325/1.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання в односторонньому порядку договорів оренди земельних ділянок. Право на розірвання договору є логічним втіленням принципу свободи на вступ у договірні відносини та визначення змісту договору.

Відповідно до частин 1-2 ЦК України статті 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини 2 статті 653 ЦК у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених, ст.ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Укладені між сторонами договори оренди за № 325 та 325/1 містять ідентичні пункти згідно з якими сторони домовилися про наступне:

Пунктом 37 визначено, що дія договору припиняється у разі його розірвання. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з пунктом 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно з пунктом 39 розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Оскільки юридичним наслідком розірвання договорів є припинення їхньої дії, то відповідно до пункту 39 договорів оренди за № 325 та 325/1 сторони допустили можливість припинення дії цих договорів в односторонньому порядку.

Одночасно, згідно з пунктом 38 сторони встановили, що дія договорів припиняється: 1) за взаємною згодою сторін; 2) за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, 3) з інших підстав, визначених законом.

Визначені пунктами 38, 39 обставини, з якими сторони пов'язували припинення дії (розірвання) договорів оренди (в тому числі припинення в односторонньому порядку) не настали, а тому підстав для задоволення вимог позивача немає.

Норми частини 3 статті 651 ЦК України до спірних правовідносин судом першої інстанції застосовані неправильно, оскільки дана норма передбачає право на односторонню відмову від договору, в той час як позов було заявлено з приводу розірвання договорів в односторонньому порядку.

Таким чином, через неправильне застосування норм матеріального права, рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення позову ОСОБА_2 без задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса судові витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1212,60 гривень підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса - задовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договорів оренди земельних ділянок розірваними - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1212 ( одна тисяча двісті дванадцять) гривень 60 копійок на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: