Справа № 196/741/16-ц
№ провадження 2/196/400/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, предмет якої складає вимога про визнання за ним, в порядку спадкування за законом після померлої 04.01.2007 року матері - ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку (пай №56) площею 3,800 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №222077, виданого 30.09.2002 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №260-р від 11.07.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ст.ст. 1216, 1225, 1261 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 27, 118 ЦПК України.

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: паспорт громадянина України з карткою платника податків на ім'я ОСОБА_1 (а.с.4), свідоцтво про смерть (повторне) серії 1-КИ №695024 (а.с.5), свідоцтво про народження (повторне) серії 1-КИ №595750 (а.с.6), довідка виконкому ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 11.07.2016 року №347/2.10 (а.с.7), заповіт від 01.11.1999 року за реєстровим №37 (а.с.8), Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №222077 від 30.09.2002 року (а.с.9), витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на території ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області №588 від 22.07.2016 року (а.с.10).

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 04.01.2007 року померла його мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відповідно до довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 11.07.2016 року №347/2.10 згідно по господарської книги № 06 за 2006 рік дійсно була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1979 року по 14.11.2006 року. Разом з нею за вказаною адресою постійно проживав без реєстрації її син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки (пай №56) площею 3,800 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №222077, виданого 30.09.2002 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №260-р від 11.07.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154. Відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку відділу Держгеокадастру у Царичанському районі Дніпропетровської області від 22.07.2016 року №588 вартість земельної ділянки становить 77293,00 грн.

Вказує, що він є єдиним спадкоємцем за законом першого ступеню спорідненості, що підтверджується свідоцтвом про його народження.

18.07.2016 року він звернувся до державного нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, але отримав усну відмову з підстав відсутності всіх необхідних оригінальних документів. Також, він дізнався про існування заповіту померлої 04.01.2007 року матері ОСОБА_3, посвідченого секретарем Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 01.11.1999 року, зареєстрованого у реєстрі за № 50. Вказаним заповітом спадкодавець залишила усе майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, саме йому ОСОБА_1.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, а тому спір підлягає вирішенню у судовому порядку.

У попереднє судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області у попереднє судове засідання не з'явився. Від сільського голови ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням про розгляд даної справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( ст. 174 ч.4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, встановивши наявність для того законних підстав, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, дійшов висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.

Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1261 Цивільного кодексу України.

Враховуючи ту обставину, що позивач в даній справі є єдиним спадкоємцем за законом після смерті 04 січня 2007 року ОСОБА_3, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Документально підтвердженими є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 773,00 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5 (нкпп-), в порядку спадкування за законом після померлої 04.01.2007 року матері - ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку (пай №56) площею 3,800 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №222077, виданого 30.09.2002 року головою Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №260-р від 11.07.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 154.

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 773,00 грн. в порядку відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.О. Бойко