Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/457/16-ц
Провадження по справі № 2/281/220/16
У Х В А Л А

29 вересня 2016 року смт Лугини

Суддя Лугинського районного суду Житомирської області Денисюк І.І., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 3, 107-120 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було зроблено запит до Лугинського районного сектору управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. З отриманої 28.09.2016 відповіді вбачається, що ОСОБА_2 значиться померлою від 16.05.2015.

У позовній заяві, оформленій відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України, повинні зазначатись позивач і відповідач, якими згідно положення ст. 30 ЦПК України можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Під фізичною особою, за визначенням даним у ст. 24 ЦК України, слід розуміти людину, як учасника цивільних відносин. Здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки, в тому числі і процесуальні права і обов'язки відповідача, одразу припиняється в момент її смерті (ст. 25 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 29 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною і цивільно-процесуальною правоздатністю та дієздатністю, тобто пред'явлення позову до померлої особи, що достеменно встановлено на стадії відкриття провадження у справі, в порядку цивільного судочинства є не припустимим.

На час звернення банку з позовом до суду у вказаної, як відповідач фізичної особи вже припинилась цивільна правоздатність внаслідок смерті, а отже у даному цивільному процесі остання ніколи не мала цивільної процесуальної правоздатності (не набула здатності мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом), тобто не була стороною у вказаній справі.

Крім того, виходячи з аналізу ст. 37 ЦПК України передумовою процесуального правонаступництва є перехід суб'єктивного права від однієї особи до іншої в матеріальному праві, а одним із суб'єктів такої заміни у матеріальному праві має бути особа, яка за життя була стороною або третьою особою в цивільному процесі, оскільки до правонаступника переходять всі процесуальні права та обов'язки правопопередника.

Зважаючи, що час смерті боржника (16 травня 2015 року) передує часу пред'явлення позову до суду (згідно штампу 20.09.2016), застосування судом процесуального правонаступництва на стадії відкриття провадження у справі, з огляду на відсутність будь-яких доказів в матеріалах цивільного позову навіть щодо можливого правонаступництва, суперечить положенням ст. 37 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, а також у зв'язку з припиненням юридичної особи, які є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, виходячи з характеру спірних правовідносин, оскільки позов пред'явлено до боржника вже після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків, в зв'язку з чим такі права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень ст. ст. 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено право кредитора на пред'явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а відтак наявні беззаперечні підстави для відмови у відкритті провадження в даній справі.

Згідно наданого позивачем оригіналу платіжного доручення від 08.09.2016, ПАТ КБ «Приватбанк» було сплачено на розрахунковий рахунок Лугинського районного суду Житомирської області судовий збір у сумі 1378,00 грн. за подання позову про стягнення заборгованості.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік підстав повернення сплаченої суми судового збору. Так, за п. 3 ч. 1 вказаної статті Закону, сплачена сума судового збору повертається в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Повернути позивачу ОСОБА_1 акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення ПАТ КБ «Приватбанк» №PROM8BGPXT від 08.09.2016 у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині недотримання правил підсудності шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області.

Суддя І.І. Денисюк