Дата документу 02.09.2016
Справа № 334/5561/16-ц
Провадження № 6/334/308/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання державного виконавця Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Вознесенівського ВДВС м.Запоріжжя звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, покладених судовим рішенням, в якому вказав, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 47819377/2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-475/2010р. виданого 24.01.2011р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Запорізьке регіональне зовнішньоекономічне агентство" заборгованості у розмірі 43483,13 грн. та виконавчого збору у розмірі 4348,31 грн.

15.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження.

Боржник рішення суду не виконує, на виклики державного виконавця не реагує.

Державний виконавець посилається на те, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що згідно відповіді Пенсійного фонду України від 15.06.2015р. боржник не працює, пенсію не отримує.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 15.06.2015р. у боржника відсутні рахунки в банку та джерела доходів.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні.

24.10.2013р. при попередньому надходженні виконавчого документа на виконання державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та заборони на його відчуження.

13.11.2015р. та 29.01.2016р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі : АДРЕСА_1, однак на вимогу державного виконавця двері ніхто не відчинив.

13.11.2015р., 13.01.2016р., 29.01.2016р., 01.03.2016р. та 31.05.2016р. боржнику було направлено вимогу про явку за викликом державного виконавця та надання письмової інформації. Втім, боржник на вимогу не з`явився, інформації не наддав.

Посилаючись на наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, державний виконавець просить задовольнити клопотання та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань, покладених судовим рішенням.

Державний виконавець при зверненні до суду з поданням, просить розглянути подання без його участі.

Суд, розглянувши матеріали подання, дослідивши всі представлені докази в сукупності, вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється

від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд не може погодитись з висновками державного виконавця, оскільки державним виконавцем не вказано та не надано доказів, які ним були вжиті заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", для виконання рішення суду, не перевірено майновий стан боржника за місцем проживання.

Відсутні будь-які данні щодо факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, встановлених рішенням суду з 15.06.2015р.

Суду не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, вимог про явку за викликом та надання інформації.

Слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Матеріали подання таких відомостей не містять.

Без перевірки обставин ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою встановлення обмежень, подання не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги неповноту вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, суд дійшов до висновку, що законних підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.