Справа № 450/2019/16-ц Провадження № 2-о/450/76/16
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

15 серпня 2016 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» про встановлення факту недостовірної інформації,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» в порядку окремого провадження звернувся із заявою про встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації, яка булла поширена невідомими особами у статтях («Первая логистическая компания» регионала ОСОБА_2 успешно уходит от налогов; «Житомирский «меценат» ОСОБА_2 подкупает избирателей краденными в государства деньгами; ОСОБА_2 и его Первая Логистическая Компания на службе против Украины, Федорко со ОСОБА_2 за несколько часов до злополучного ДТП, выпивали в ресторане; ООО «Первая логистическая компания»: «Молодой регионал» ОСОБА_2 продолжает обворовівать страну) на сайтах згідно переліку.

Вивчивши заяву вважаю, що у відкритті провадження в окремому провадженні шляхом встановлення факту розповсюдження недостовірної інформації слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 13 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 9 судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається у разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Тобто, в конкретному випадку заявник, в порядку окремого провадження з метою судового захисту гідності, честі та ділової репутації може звернутися у разі поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 9 належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернеті у домені UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 року № 447-р «Про адміністрування домену UA», повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет здійснює об'єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр».

Між тим, заявником не надано доказів того, що ні авторів статтей, ні власників веб-сайтів встановити не можливо. Той факт, що на самих сайтах, де розміщені статті не вказаний власник веб-сайту, ще не свідчить про те, що він не підлягає встановленню, оскільки відсутні докази звернення заявника до відповідного адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет (ч.3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації»). Між тим, від вказаної інформації залежить порядок розгляду заяви та коло осіб, які повинні приймати участь у справі.

Між тим, звертаючись із заявою в окремому провадженні, заявник зазначає, що власників веб-сайтів встановити не вдалося, хоча жодних доказів цьому не надає, та з долучених ним до матеріалів заяви статей, по яких він просить встановити факт розповсюдження неправдивої інформації слідує, що в частині із статей зазначений автор публікації.

За таких обставин, оскільки належних та допустимих доказів того, що заявник не може встановити належних відповідачів, авторів відповідного інформаційного матеріалу та власників веб-сайтів не надано, а із поданої заяви вбачається спір про право, який може бути розглянутий у позовному провадженні, вважаю за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України відмовити у відкритті провадження.

При цьому, відмова у відкритті провадження про встановлення факту неправдивості та недостовірності інформації не перешкоджає заявнику у порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду в позовному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 208, 210, 234, 256 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» про встановлення факту недостовірної інформації

Роз'яснити заявнику, що він має право звернутися до суду із позовною заявою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_3