Справа № 569/9981/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року суддя Рівненського міського суду Галінська В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою від вищевказана позовна заява залишена без руху, позивачеві було надано строк протягом п"яти днів із дня отримання копії ухвали усунути недоліки вказані в ухвалі.

29 серпня 2016 року, на виконання вимог вищевказаної ухвали, позивачем подана до суду заява, в якій просила звільнити її від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Прор захист прав споживачів" .

Суд не може погодитися з таким твердженнями позивача з наступних підстав.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України "Про судовий збір" № 670-VIII від 03.09.2015, ВВР, 2015, № 45, ст.408 .

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" було передбачено, що споживачі за позовами, що пов"язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов"язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки позивачем подано позов на момент чинності статті 5 Закону України "Про судовий збір" у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Крім того, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України "Про судовий збір", то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору.

Така ж думка висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року (справа №6-3084ц15), від 29.01.2016 року (справа №6-209ц16), від 03.02.2016 року (справа №6-228ц16), від 09.02.2016 року (справа №6-36ц16), від 01.03.2016 року (справа №6-484ц16).

Зважаючи на вищевикладне та у відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги в частині усунення недоліків у справі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки вимоги суду позивачем не виконані, заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача - вважати неподаною та повернути позивачеві.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -