Справа № 352/349/15-ц
Провадження № 2/352/38/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 11.02.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 08.09.2015 р. до участі в справі якості співвідповідача залучено страхову компанію Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».

Після уточнення позовних вимог 22.09.2015 р. позивач просив стягнути з відповідача страхової компанії 49000 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди, з відповідача ОСОБА_4 2071 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 35000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Свій уточнений позов обґрунтовував тим, що 20.11.2013 р. біля 15 год. 30 хв. на автодорозі Н-09 Мукачево Львів відповідач ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген-Транспортер» р.н. НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2, законним володільцем якого він являється, зазнав значних механічних пошкоджень. Вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 51071 грн. ОСОБА_2 на таку суму позивачу обійшовся ремонт ТЗ разом з оплатою стоянки на штрафмайданчику, що підтверджується оригіналами письмових доказів (рахунків, чеків, актів виконаних робіт, квитанцій, заказ-нарядів). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як законного володільця забезпеченого транспортного засобу «Фольксваген-Транспортер» р.н. НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «ПРОСТО-страхування», якому позивач як потерпілий у ДТП подав відповідну заяву про виплату страхового відшкодування, страхована компанія повинна відшкодувати позивачу у межах страхової суми за мінусом франшизи 49000 грн. Решту суми матеріальної шкоди внаслідок ДТП, що складає 2071 грн. (51071 49000) має відшкодувати відповідач як винна у ДТП особа. Внаслідок неправомірних дій останнього йому спричинена моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, що він зазнав у звязку з неправомірними діями відповідача та у звязку з пошкодженням свого автомобіля, яку оцінює у 35000 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали і просили його задовольнити, просили стягнути з відповідачів пропорційно судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні уточнений позов визнали частково і пояснили, що відповідач у період з 20.11. до 29.11.2013 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ у звязку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості. 21.11.2013 р. він з лікарні подзвонив до своєї страхової компанії АТ «ПРОСТО-страхування» і повідомив про ДТП, після виходу з лікарні на початку грудня 2013 р. він заповнив бланк-повідомлення про ДТП у страхову компанію. Сторона відповідача визнала вимогу про відшкодування 2071 грн. матеріальної шкоди та судових витрат, частково визнала вимогу про відшкодування спричиненої внаслідок ДТП моральної шкоди, вважаючи завеликою заявлену позивачем суму у 35000 грн. Проти часткового задоволення позову не заперечували.

Представник відповідача АТ «ПРОСТО-страхування» у судове засідання не зявився, у надісланому на адресу суду запереченні відповідач просив розглянути справу у відсутності свого представника; позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обовязку, передбаченого п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, надання страховику письмового повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. У разі невиконання страхувальником вказаного обовязку він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком, тому відповідач повинен сам відшкодувати завдану позивачу шкоду. У звязку з цим позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, у встановленому законом порядку не була проведена оцінка завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, а згідно ст.22 вказаного Закону страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, тому заявлений позивачем розмір шкоди є безпідставним і необґрунтованим. Згідно п.2.7 ст.2 ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів вартість матеріального збитку з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості. Тому підлягає критичній оцінці та обставина, що позивач визначив розмір збитку на підставі рахунків та актів виконаних робіт станції техобслуговування. Просив у позові до страхової компанії відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 20.11.2013 р. біля 15 год. 30 хв. на автодорозі Н-09 Мукачево Львів між с. Павлівка Тисменицького району Івано-Франківської області та м. Івано-Франківськ сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_4

Вказана ДТП сталася з вини відповідача, який порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем позивача, що підтверджується постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2014 р. (а.с.15), згідно якої відповідач визнаний винним у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та постановою старшого слідчого СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 19.03.2014 р. (а.с.133-137).

Цивільно-правова відповідальність відповідача як законного володільця забезпеченого транспортного засобу «Фольксваген-Транспортер» р.н. НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1662351 у АТ «ПРОСТО-страхування» (а.с.146), якому позивач як потерпілий у ДТП 02.06.2014 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Вказаних обставин відповідачі не заперечували.

Відповідно до вимог п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу; якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

Судом встановлено, що відповідач, який у результаті ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритого перелому акроміального паростка лівої лопатки з незначним зміщенням відламків, з 20.11. до 29.11.2013 р. включно перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОКЛ, що підтверджується оригіналом виписки з історії хвороби (а.с.147). Після закінчення стаціонарного лікування відповідач на початку грудня 2013 р. надав страховику письмове повідомлення про ДТП.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу не виконав свій обовязок щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, надання страховику письмового повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка з поважних причин, що підтверджено документально.

Суд враховує, що невиконання вказаного обовязку страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідно до вимог п.37.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка містить виключний перелік підстав для такої відмови, а лише дає право страховику на звернення до суду з регресним позовом у порядку ст.38 вказаного Закону після виплати страхового відшкодування.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача страхової компанії на те, що у встановленому законом порядку не була проведена оцінка завданої позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди з огляду на те, що на виконання ухвали суду сам відповідач надав суду належним чином засвідчену копію звіту від 25.03.2014 р., зробленого на замовлення АТ «ПРОСТО-страхування», з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 (а.с.43-48).

Встановлено, що внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних пошкоджень; згідно наданого відповідачем звіту вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 60170,30 грн. Заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 51071 грн., яку він фактично витратив на ремонт пошкодженого автомобіля згідно наданих оригіналів платіжних документів (а.с.65-74, 22), є значно меншою за оцінену шкоду та підлягає стягненню у повному обсязі.

З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими вимогу про стягнення з відповідача страхової компанії 49000 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди та вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_4 у порядку ст.1194 ЦК України різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 2071 грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 позивачу спричинена моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, що їх позивач зазнав у звязку з неправомірними діями відповідача та у звязку з пошкодженням свого автомобіля. Суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 2000 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

З відповідачів слід пропорційно стягнути понесені позивачем судові витрати, що складаються з 860,73 грн. сплаченого судового збору, а саме: зі страхової компанії 490 грн., з ОСОБА_4 370,73 грн.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188 ч.1 п.1, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 36, 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», , у користь ОСОБА_3 49000 (сорок девять тисяч) грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди та 490 (чотириста девяносто) грн. судових витрат, а всього 49490 (сорок девять тисяч чотириста девяносто) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 2071 (дві тисячі сімдесят одну) грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000 (дві тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди та 370 (триста сімдесят) грн. 73 коп. судових витрат, а всього 4441 (чотири тисячі чотириста сорок одну) грн. 73 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець