Справа № 431/3240/16-ц
Провадження № 2-о/431/714/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого-судді Ткач О.В.,

При секретарі: Кустовій О.О.,

За участю представників: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту свого знаходження на утриманні чоловіка, посилаючись на вимоги ст. 256 ч. 1 п. 2 ЦПК України.

В обґрунтування заяви вказала, що 06.03.2016 року помер її чоловік - ОСОБА_4. За життя він отримував з 2004 року пенсію за віком, яка на час його смерті складала 3 455,00 грн. Вона отримує пенсію за віком з 2012 року в сумі 949 грн. З моменту отримання чоловіком пенсії, тобто з 2004 року вони проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1 на кв. 60 лет Октября.

З травня 2015 року вони з чоловіком виїхали з тимчасово окупованої території до м. Старобільську, де були взяті на облік, як особи тимчасово переміщені с окупованої території України за адресою: вул. Железнодорожная, 47/14, а фактично мешкали по вул. Горького, 151. Оскільки її пенсія є мінімальною, а пенсія чоловіка завжди перевищувала її пенсію, то вона вважає, що з 2004 року перебувала на утриманні чоловіка, бо не працювала, а з 2012 року сама стала отримувати пенсію. На цій підставі заявниця просила суд встановити факт того, що вона знаходилась на утриманні у свого померлого чоловіка ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 заяву підтримали.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області ОСОБА_2 заяву вважала такою, що задоволенню не підлягаю, оскільки в судовому засіданні заявниця не надала доказів перебування на утриманні у свого чоловіка.

Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за слідуючих підстав:

За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту знаходження фізичної особи на утриманні. Такого роду факти повинні доводитись й мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян й немає іншого законного способу довести цей факт або одержати документ, який посвічує факт, що має значення.

Суд зясував, що іншого способу, ніж просити суд встановити факт знаходження на утриманні, у заявниці немає, оскільки будь-які довідки, отримані з тимчасово непідконтрольної Україні території, де мешкала заявниця не є законними.

Встановлення факту знаходження на утриманні заявниці необхідно для призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника, оскільки розмір пенсії померлого чоловіка перевищує розмір пенсії заявниці, на підставі ст. 36 Закону України «Про пенсійне страхування», та ст. 10 цього Закону.

За ст. 36 Закону України «Про пенсійне страхування»: пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по 111 групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, та деяких інших осіб-незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки й чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування, непрацездатними членами сімї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про пенсійне страхування». До членів сімї, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів існування. Члени сімї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним й основним джерелом засобів до існування, але й які самостійно одержували пенсію, мають право за бажанням, перейти на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Зі свідоцтва про шлюб (а.с. 9) вбачається, що заявниця й померлий ОСОБА_4 були подружжям з 1975 року;

ОСОБА_4 помер 06.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 6);

За посвідченням на імя ОСОБА_4 (а.с. 10) вбачається, що він отримував пенсію за віком з 10.06.2004 року, розмір його пенсії становив 3 455 грн. ( а.с. 24);

З посвідчення на імя ОСОБА_3 (а.с. 14) вона отримує пенсію за віком з 25.09.2012 року, розмір її пенсії складає 949 грн. (а.с. 25);

З копії трудової книжки (а.с. 30-33) вбачається, що ОСОБА_3 не працює з 20.11.2006 року;

З довідки (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого 06.03.16 року мешкали разом на кв. 50 лет СССР 16/60 у м. Кіровську. Довідка надана станом на 07.04.2016 року на непідконтрольній Україні території;

З довідки (а.с. 29) вбачається, що ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4 «прописані» в м. Старобільську Луганської області на вул. Железнодорожная, 47/14, але проживають ІНФОРМАЦІЯ_2, з травня 2015 року;

З довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України (а.с. 7,8), вбачається, що ОСОБА_4М й ОСОБА_3 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свідки ОСОБА_5 й ОСОБА_6 суду пояснили, що з травня 2015 року ОСОБА_3 й ОСОБА_4, що є їх родичами приїхали в м. Старобільськ. Вони були зареєстровані, як тимчасово переміщені особи за адресою вул. Железнодорожная, 47/14, але фактично мешкали за адресою м. Старобільськ, вул. Горького, 151, де мешкає ОСОБА_5 Пенсію вони отримали за місцем фактичного знаходження, разом вели господарство.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що приблизно 20 років знайомий з ОСОБА_3 й ОСОБА_4 Вони тривалий строк мешкали у м. Кіровську. На час отримання пенсії ОСОБА_4, ОСОБА_3 не працювала, а з 2012 року сама стала отримувати пенсію. В них є дорослі діти, які мають свої родини з ними не мешкають, матеріально не допомагають.

З вищенаведених доказі суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не працює з 2006 року. Її чоловік ОСОБА_4 отримує пенсію з 2004 року, ОСОБА_3 з 2012 року. Пенсія ОСОБА_4 складає 3 455 грн., ОСОБА_3 - 949 грн. Таким чином, з 2006 року ОСОБА_3 перебуває на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4, про що свідчить час досягнення пенсійного віку обома, розмір пенсії ОСОБА_4, що значно перевищує розмір пенсії ОСОБА_3

Свідки підтвердили факт сумісного проживання подружжя у м. Кіровську Луганської області (на непідконтрольній Україні території до травня 2015 року) й проживання у м. Старобільську з травня 2015 року до часу смерті ОСОБА_4 06.03.2016 року.

Ці обставини дають суду підстави вважати доведеним факт знаходження ОСОБА_3 на утриманні її чоловіка ОСОБА_4 з 2006 року по 06.03.2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 62 ЦПК України, ст. 256 ч. 1 п. 2 ЦПК України, ст.ст. 36, 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт знаходження з 2006 року ОСОБА_3 у її чоловіка - ОСОБА_4, померлого 06.03.2016 року.

На рішення може бути внесена апеляція до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Ткач