Справа № 751/1824/16-ц Провадження № 22-ц/795/1750/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Філатова Л. Б. Доповідач - Лакіза Г. П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ „ПриватБанк про стягнення пені в сумі 52567,74 гривень, 3% річних в сумі 4321 гривні, інфляційних втрат в сумі 55559,40 гривень, моральної шкоди в розмірі 50000 гривень, посилачись на ст.ст.625, 1073, 1167 ЦК України, п.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2015 року з його карткового рахунку № 692231 в ПАТ КБ «ПриватБанк» без його відома було знято 142460 гривень, хоча ні картку, ні ПІН-код картки третім особам не передавав і не повідомляв. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.11.2015 року, яким з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь було стягнуто 142 460 грн., Жовтневим ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 49904895, але рішення суду на сьогоднішній день не виконано, грошові кошти йому не повернуті. Вимоги про стягнення моральної шкоди обґрунтовані потребою позивача у проведенні реабілітаційних заходах, санаторно-курортному лікуванні після поранення, отриманого під час проведення АТО. Також ОСОБА_7 подав заяву про поновлення річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені, навів свої доводи щодо поважності причин вказаного строку (а.с.40-41).

В ході судового розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог щодо 3 % річних до 5889,65 гривень та інфляційних до 62682,40 гривень та зменшення розміру пені до 51997,90 гривень за 365 днів (а.с.90-91), а також заяву про уточнення підстав позовних вимог (а.с.104-105).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.08.2016 року ОСОБА_7 поновлено строк звернення до суду з вимогами про стягнення пені (а.с.125-126).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_7 пеню в сумі 51997,90 грн., три відсотки річних в сумі 5889,65 грн., інфляційні втрати в сумі 55299,68 грн., а всього 113187,23 грн.; вирішено питання щодо розподілу судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2016 року, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального закону та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

По справі встановлено, що 17.08.2011 року ОСОБА_7 на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок № 692231 та видано платіжну картку «Універсальна».

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.11.2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення 142460 грн. задоволено. Вказаним рішенням встановлено, що 18.02.2015 року з карткового рахунку № 692231 ОСОБА_7 у ПАТ КБ «ПриватБанк» через сервіс інтернет-платежів «іРау» було здійснено переказ грошових коштів у сумі 142460 гривень без відома ОСОБА_7 (а.с.14-15). Вказані обставини в силу ч.3 ст.61 ЦПК України доказування не потребують.

Судове рішення до цього часу не виконане.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Згідно до п.1.1.5.24. Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року у разі безпідставного або помилкового перерахування грошей з рахунку ОСОБА_8 зобовязується перерахувати (повернути) ОСОБА_8 списану суму коштів і сплатити ОСОБА_8 пеню у розмірі 0,01 % від суми перерахування за кожний день, починаючи від дня помилкового перерахування до дня повернення суми перерахування (а.82 тому 1 справи № 751/6712/15-ц) .

Оскільки Умовами і правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» встановлено менший розмір пені, ніж у Законі України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», то суд при її розрахунку виходив із встановленого Законом розміру: 142460 гривень х 0,1 % = 142,46 гривень за кожний день х 365 днів = 51997 гривень 90 копійок.

Посилаючись в доводах апеляційної скарги на те, що відповідно до 32.3.2. статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожен день, починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав жодних доказів щодо розміру процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, та не надав власного розрахунку на спростування застосованого судом розрахунку пені.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неправильного обчислення судом розміру пені не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Строк звернення до суду з вимогами про стягнення пені ОСОБА_7 поновлено ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03.08.2016 року (а.с.125-126), і вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення на його користь з ПАТ КБ «Приват Банк» трьох відсотків річних в сумі 5889,65 грн. та інфляційних втрати в сумі 55299,68 грн. обґрунтовані тим, що ПАТ КБ «Приват Банк» прострочив виконання грошового зобовязання переказу на рахунок ОСОБА_7 142460 грн., а тому наявні підстави для застосування до банку відповідальності за порушення грошового зобовязання, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України.

По справі встановлено, що грошове зобовязання банку перед позивачем ОСОБА_7 виникло відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2015 року внаслідок здійснення 18.02.2015 року переказу коштів в розмірі 142460 грн. з карткового рахунку позивача ОСОБА_7 без його відома через сервіс інтернет-платежів «іРау» невстановленими особами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Також суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, яка полягає в наступному.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Отже, оскаржуване рішення суду в частині стягнення з банку на користь позивача трьох відсотків річних в сумі 5889,65 грн. та інфляційних втрати в сумі 55299,68 грн. належить скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. Також належить повернути Публічному акціонерному товариству Комерційний банк „ПриватБанк сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 716 грн. 98 коп., оскільки апеляційну скаргу задоволено на 54,06%, а позивач як інвалід війни від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. 509, 549, 550, 551, 625, 1073, 1167 ЦК України, ст.ст. 88, 303, 307, 309 п.1 ч.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2016 року скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_7 три відсотки річних в сумі 5889 гривень 65 копійок, інфляційних витрат в сумі 55299 гривень 68 копійок, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

„Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк на користь ОСОБА_7 пеню в сумі 51997 (пятдесят одна тисяча девятсот девяносто сім) грн. 90 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк в дохід держави 519 грн. 98 коп. судового збору.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Повернути Публічному акціонерному товариству Комерційний банк „ПриватБанк сплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 716 грн. 98 коп. згідно платіжного доручення № PROMOBF9YG від 10.08.2016 року за наступними реквізитами - отримувач УК у м. Чернігові / м.Чернігів / 22030101, р/р 0002, , в ГУДКСУ у Чернігівській області, (МФО 853592).

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: