Провадження № 2/344/4412/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 27.01.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час повнолітній, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони з березня 2016 року разом не проживають. Позивачка проживає та працює в республіці Польща, а відповідач в Україні. У звязку з небажанням чоловіка переїхати в Польщу, сторони припинили шлюбні відносини, кожен із них живе своїми інтересами. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просила шлюб розірвати, малолітнього сина ОСОБА_5 залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати.

Позивачка в судове засідання не зявилась, представник позивачки попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задоволити(а.с.27).

Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.26).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сторони 27.01.1990 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис за № 101 (а.с.15). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час повнолітній, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27.01.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис за № 101 слід розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27.01.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис за № 101 розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Прізвище позивачки ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.