Справа № 572/2920/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого cудді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МАРТИНЮК І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_2 7 червня 2003 року Люхчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 10, крім цього, просить неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір`ю, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що із відповідачем протягом багатьох років проживають окремо, за цей час стосунки між сторонам не покращувались, через що позивач заперечує проти надання строку на примирення. ОСОБА_1 вважає, що неповнолітніх дітей слід залишити для проживання саме із нею, оскільки з огляду на ті обставини, що вони весь час проживають із нею це буде доцільним. Від вимоги про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат остання відмовилась.

Відповідач у судовому засіданні заявлений позов визнав, в свою чергу також заперечив стосовно надання строку на примирення.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження від 7 червня 2003 року.

Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що подружжя остаточно вирішило шлюб розірвати, посилаючись на відсутність бажання до примирення.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя має двох неповнолітніх дітей, що встановлено із наданих позивачем копій свідоцтв про народження. Однак, сторони вказують, що протягом семи років стосунків не підтримують. Враховуючи тривалість часу, протягом якого сімя сторін по справі існує формально надання строку на примирення є недоцільним.

Крім цього, позивачем ставиться вимога про визначення за рішенням суду місця проживання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Із копій свідоцтв про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлено, що їх батьками є сторони по справі.

Враховуючи ті обставини, що протягом останніх років діти фактично проживають із матірю - суд вважає за необхідне із врахуванням інтересів дітей залишити іх місцем проживання місце проживання позивача.

З огляду на наведене, позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 161, 110-112 СК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7 червня 2003 року Люхчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 10 розірвати.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_5