Справа № 565/131/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2016 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Рівненщина» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

В суд звернувся ОСОБА_1 із позовом до кредитної спілки «Рівненщина» (далі - КС «Рівненщина») про стягнення суми вкладу та процентів в загальній сумі 42376,34 грн., інфляційних втрат в розмірі 19706,52 грн. та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 1709,28 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що між ОСОБА_1 та КС «Рівненщина» було укладено депозитний договір №106 КД від 18.02.2014р. на строк 6 місяців, сума вкладу - 45100 грн., процентна ставка 20% річних. Позивач, внісши кошти до КС «Рівненщина», виконав свої зобовязання, а відповідач всупереч вимогам закону та договору не повністю повернув кошти та допустив прострочення і щодо виплачених сум. Мала місце часткова виплата коштів, однак не виплаченими є в сумі 42376, 34 грн. вкладу і процентів. Позивач вважає, що за таких обставин з відповідача необхідно стягнути суму внеску, нараховані відсотки, інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, за весь час прострочення. Тому й заявлено позов.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов повністю. З його пояснень слідує, що він вніс по вищевказаному договору кошти у кредитну спілку. Однак, по закінченні строку договору вкладу та нарахованих процентів позивачу в повному обсязі не видано. Керівник кредитної спілки ОСОБА_3 після закінчення договору повідомив позивачу, що коштів для повернення вкладу і процентів немає, а будуть проводити виплату частинами. За неодноразовими наполяганнями позивача відповідач проводив часткові виплати. В кінці 2014р. кредитний інспектор повідомила, що в м.Кузнецовськ буде закрите відділення кредитної спілки. 25.12.2014р. ОСОБА_1 подав кредитному інспектору Романчук Н.В. письмову заяву, в якій просив повернути кошти по договору вкладу. Просив задоволити позов.

Представник позивача також уточнив, що позивачем були отримані ті суми коштів, що вказані в обґрунтуванні позовних вимог, а останній платіж в розмірі 500 грн. ОСОБА_1 отриманий 13.05.2015р., а не 13.05.2014р. (як помилково вказано в позовній заяві). Неповернуто в загальній сумі по вкладу та процентах 42376, 34 грн. ( з яких: 39660 грн. вклад, 2716, 34 грн. проценти). Проценти розраховувалися із ставки 20% річних, як зазначено в договорі прописом.

Відповідач КС «Рівненщина», який належним чином був повідомлений про час, місце та дату проведення розгляду справи в судове засідання не з'явився. До суду від відповідача надійшли заперечення на позов суть яких зводиться до того, що згідно з умовами укладеного договору повернення суми внеску та нарахованих процентів здійснюється на підставі письмової вимоги, а ОСОБА_1 такої вимоги до КС «Рівненщина» не подавав. Зазначають про неправильність розрахунку сум інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідка, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.599 ч.1 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що між КС «Рівненщина» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансових послуг залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого ОСОБА_1 вніс на депозит у вказану установу 45100грн. зі строком повернення 18.08.2014р. з виплатою процентів за ставкою 20% річних. З копій графіку розрахунків до договору видно, що КС «Рівненщина» зобовязалася виплатити позивачу відсотки в розмірі 4584,73 грн.

Аналізуючи вищевказаний договір в сукупності із розрахунками заборгованості та письмовими запереченнями відповідача, поясненнями позивача і його представника в суді, вбачається, що не виплаченими ОСОБА_1 залишаються в загальній сумі по вкладу і процентах: 42376,34 грн. (з 13.05.2015р., а в період із 23.12.2014р. до 12.05.2015р. сума становила 42876, 34 грн.).

Отже, суд вбачає підстави для стягнення зазначеної вище суми вкладу та відсотків 42376, 34 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_4 в суді підтверджено, що вона працювала на посаді кредитного інспектора Кузнецовського відділення кредитної спілки «Рівненщина» із 19.02.2014р. до 31.12.2014р. ОСОБА_1 25.12.2014р. подав для неї письмову заяву про те, що просить повернути кошти по депозитному договору та зазначив банківські реквізити для здійснення перерахування. В подальшому свідок передала цю заяву керівнику кредитної спілки ОСОБА_3 До дня подачі письмової заяви позивачу проводилися часткові виплати по договору за усною домовленістю обох сторін.

Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Датою початку прострочення виконання відповідачем своїх грошових зобовязань по договору є 26.12.2014р., оскільки письмова вимога, передбачена п.п.2.6., 3.2.5 договору, про виплату внеску і процентів позивачем була подана відповідачу 25.12.2014р., що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_4 Суд визнає безпідставними твердження відповідача про те, що датою закінчення строку, наданого спілці для виконання зобовязання, є 18.03.2016р. При цьому, суд виходить із того, що зміст п.3.4.5 договору встановлює обовязок позивача протягом тридцяти робочих днів отримати належні до виплати кошти і жодним чином не передбачає права відповідача протягом цих тридцяти робочих днів, з дня звернення з письмовою вимогою, не видавати коштів, належних вкладнику. Суд також враховує те, що позивачу 13.05.2015р. було виплачено 500 грн. Таким чином, в період з 26.12.2014р. до 12.05.2015р. загальна сума заборгованості по неповернутому внеску і невиплачених процентах склала 42876,34 грн., а за період з 13.05.2015р. до 28.01.2016р. 42376,34 грн. Отже, є правові та фактичні підстави для стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних за період прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань (26.12.2014р. 28.01.2016р.), щодо не виданих сум вкладу і процентів.

Суд, маючи необхідні вихідні дані, провів такий розрахунок інфляційних втрат: за 6 днів грудня 2014р. - 42876,34 грн. х 103,0%/100% - 42876,34 грн. = 1286,29 грн. (за 31 день), 1286,29 грн./31 х 6 = 248,96 грн.; січень 2015р. - 42876,34 грн. х 103,1%/100% - 42876,34 грн. = 1329,17 грн.; лютий 2015р. 42876,34 грн. х 105, 3%/100% -42876,34 грн. = 2272,45 грн.; березень 2015р. 42876,34 грн. х 110, 8%/100% -42876,34 грн. = 4630,64 грн.; квітень 2015р. 42876,34 грн. х 114, 0%/100% - 42876,34 грн. = 6002,69 грн.; за 12 днів травня 2015р. - 42876,34 грн. х 102,2%/100% - 42876,34 грн. = 943,28 грн. (за 31 день), 943,28 грн./31 х 12 = 365,04 грн.; за 19 днів травня 2015р. - 42376,34 грн. х 102,2%/100% - 42376,34 грн. = 932,28 грн. (за 31 день), 932,28 грн./31 х 19 = 571,33 грн.; червень 2015р. 42376,34 грн. х 100, 4%/100% - 42376,34 грн. = 169,50 грн.; липень-серпень 2015р. 0, оскільки індекс інфляції менше 100%; вересень 2015р. 42376,34 грн. х 102, 3%/100% - 42376,34 грн. = 974,65 грн.; жовтень 2015р. 0, оскільки індекс інфляції менше 100%; листопад 2015р. 42376,34 грн. х 102, 0%/100% - 42376,34 грн. = 847,53 грн., грудень 2015р. 42376,34 грн. х 100,7%/100% - 42376,34 грн. = 296,63 грн. Загальна сума інфляційних втрат за наведений період 17708,59 грн.

Щодо 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, кількість днів у періоді прострочення з 26.12.2014р. до 12.05.2015р. складає 138 днів, а за період з 13.05.2015р. до 28.01.2016р. 261 день, тому: 42876,34 грн. х 3%/100% : 365 днів х 138 днів = 486,32 грн.; 42376,34 грн. х 3%/100% : 365 днів х 261 день = 909,06 грн. Загальна сума 3% річних становить 486,32 грн. + 909,06 грн. =1395,38 грн.

Отже, такі суми інфляційних втрат та трьох процентів річних мають бути стягнуті із відповідача. В решті вимог не встановлено підстав для їх задоволення.

Стягненню із відповідача підлягають також судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 614,76 грн., так як позов задоволено на 96,37% (637,92 грн. х 96,37%/100% = 614,76 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із кредитної спілки «Рівненщина» в користь ОСОБА_1: за договором №106 КД від 18.02.2014р. 42376 (сорок дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 34 копійки суму вкладу та відсотків; а також суму 17708 (сімнадцять тисяч сімсот вісім) гривень 59 копійок інфляційних втрат та суму 1395 (одну тисячу триста девяносто пять) гривень 38 копійок, як три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання по тому ж договору, і 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 76 копійок судових витрат.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, через безпідставність.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :