Провадження № 2/712/57/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю народних засідателів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Навчального центру Державної прикордонної служби України, зацікавлені особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
В С Т А Н О В И В:
15.10.2015 року начальник Навчального центру Державної прикордонної служби України Коцеруба Д.М. звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу начальника Навчального центру Державної прикордонної служби України від 11 квітня 2014 року №102-ос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу Навчального центру на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта п`ятої навчальної групи третього відділу підготовки молодших спеціалістів.

Відповідно до наказу начальника Навчального центру (командира військової частини -9930) Державної прикордонної служби України від 12 червня 2014 року №109-вв солдат ОСОБА_5 вибув у відрядження для посилення охорони кордону до підрозділів ОДК Східного регіонального управління.

Наказом начальника Навчального центру (командира військової частини -9930) Державної прикордонної служби України від 19 серпня 2014 року №240-ос солдат ОСОБА_5 зарахований у розпорядження начальника Навчального центру та визначений таким, місце перебування якого невідоме.

Зазначає, що з матеріалів службового розслідування, яке було проведено у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) стало відомо, що 06. 08. 2014 року солдат ОСОБА_5 пересувався у складі зведеної колони Збройних сил України та Державної прикордонної служби України. Близько 18 год. 00 хв. 06. 08. 2014 року колона потрапила під щільний артилерійський мінометний обстріл, в результаті якого порядок руху колони був порушений. Після швидкого переформування колона вирушила за визначеним маршрутом. Можливості перевірки наявності особового складу в зв`язку з обстрілом та складністю обставин не було. 07. 08. 2014 року близько 14 год. 30 хв. по прибуттю колони до табору, який розташувався у населеному пункті Сонячне Донецької області підполковником ОСОБА_6 , підполковником ОСОБА_7 , майором ОСОБА_8 , капітаном ОСОБА_9 та старшим прапорщиком ОСОБА_10 було проведено перевірку наявності особового складу, під час якої з`ясувалось, що солдат ОСОБА_5 відсутній.

В ході пошуку та встановлення місця знаходження солдата ОСОБА_5 , зниклого під час обстрілу колони, був встановлений зв`язок для обміну інформацією з керівництвом територіального угрупування „Кордон, керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_2 , Маріупольського прикордонного загону, з родичами вищевказаних військовослужбовців, волонтерським організаціями, які займаються пошуком зниклих військовослужбовців, які приймали участь в антитерористичній операції на сході України. В результаті проведених заходів, інформацію про місце знаходження солдата ОСОБА_5 отримати не вдалося. На даний час місце знаходження його невідоме.

Заявник вказує, що визнання солдата ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно для припинення правовідносин з Навчальним центром Державної прикордонної служби України.

Просять суд визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. В. Діброва Недригайлівського району Сумської області, безвісно відсутнім під час виконання обов`язків військової служби з 07. 08. 2014 року.

Представник заявника ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити заяву.

Зацікавлені особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. В матеріалах справи містяться їх численні заяви, в яких вони заперечують проти визнання їх сина ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання особи безвісно відсутньою.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника Навчального центру Державної прикордонної служби України від 11 квітня 2014 року №102-ос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу Навчального центру на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта п`ятої навчальної групи третього відділу підготовки молодших спеціалістів. (а.с.36).

Відповідно до витягу з наказу начальника Навчального центру (командира військової частини -9930) Державної прикордонної служби України від 12 червня 2014 року №109-вв солдат ОСОБА_5 вибув у відрядження для посилення охорони кордону з 12 червня 2014 року до підрозділів ОДК Східного регіонального управління на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.06.2014 № Т/24-3648, розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 07.06.2014 № Ш/31-843. (а.с.37)

Відповідно до витягу з наказу начальника Навчального центру (командира військової частини -9930) Державної прикордонної служби України від 19 серпня 2014 року №240-ос солдат ОСОБА_5 зарахований у розпорядження начальника Навчального центру та визначений безвісно відсутнім (місце перебування якого невідоме) до дня набрання чинності рішення суду про визнання безвісно відсутнім або померлим.(а.с.38).

Як вбачається з висновку службового розслідування про факт зникнення військовослужбовців під час обстрілу колони від 19 вересня 2014 року та висновку від 02 квітня 2015 року службового розслідування щодо встановлення об`єктивних причин та умов неприбуття військовослужбовців Навчального центру Державної прикордонної служби України до місць постійної дислокації, з`ясування додаткових обставин їх зникнення, під час обстрілу зведеної колони Збройних Сил України та Державної прикордонної служби України, 06 серпня 2014 року солдат ОСОБА_5 пересувався у складі зведеної колони Збройних сил України та Державної прикордонної служби України. Близько 18 год. 00 хв. 06. 08. 2014 року колона потрапила під щільний артилерійський мінометний обстріл, в результаті якого порядок руху колони був порушений. Після швидкого переформування колона вирушила за визначеним маршрутом. Можливості перевірки наявності особового складу в зв`язку з обстрілом та складністю обставин не було.

07 серпня 2014 року близько 14 год. 30 хв. по прибуттю колони до табору, який розташувався у населеному пункті Сонячне Донецької області підполковником ОСОБА_6 , підполковником ОСОБА_7 , майором ОСОБА_8 , капітаном ОСОБА_9 та старшим прапорщиком ОСОБА_10 було проведено перевірку наявності особового складу, під час якої з`ясувалось, що солдат ОСОБА_5 відсутній.

В ході пошуку та встановлення місця знаходження солдата ОСОБА_5 , зниклого під час обстрілу колони, був встановлений зв`язок для обміну інформацією з керівництвом територіального угрупування „Кордон, керівництвом Бердянського прикордонного загону, Маріупольського прикордонного загону, з родичами вищевказаних військовослужбовців, волонтерським організаціями, які займаються пошуком зниклих військовослужбовців, які приймали участь в антитерористичній операції на сході України. В результаті проведених заходів, інформацію про місце знаходження солдата ОСОБА_5 отримати не вдалося. На даний час місце знаходження його невідоме. (а.с. 10-25).

Відповідно до ст.248 ЦПК України, суд до початку розгляду справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Зазначені дії проводяться для того, щоб отримати хоч якісь відомості про відсутню особу, наприклад, про її місцезнаходження, про спробу цієї особи ухилитися від виконання певних юридичних обов`язків тощо.

Частиною 1 ст. 249 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що дійсно він бачив як з іншими солдатами на кузов автомобіля Урал сідав солдат ОСОБА_5 . Під час руху колона потрапила під щільний артилерійсько-мінометний вогонь, протягом всього руху, колона постійно обстрілювалась. Можливості перевірки наявності особового складу групи в зв`язку з обстрілом та складності не було можливості. По прибуттю колони до місця дислокації, коли виникла можливість перевірити наявність особового складу, було встановлено відсутність військовослужбовців навчального центру в тому числі і солдата ОСОБА_5 . Також йому відомо, що автомобіль «Урал» в якому був солдат ОСОБА_5 був пошкоджений та згорів.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Для визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинні бути наявними наступні умови: відсутність протягом одного року в місці постійного проживання фізичної особи; відсутність відомостей в місці такого проживання про фізичну особу протягом року; неможливість установлення місця перебування фізичної особи.

Обчислення строків відсутності громадянина чи відомостей про нього здійснюється за загальними правилами ЦК України, що передбачені в статтях 253 та 254. Обчислення річного строку починається з:

1) дня отримання останніх відомостей про фізичну особу;

2) у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування початком безвісної відсутності вважається перше число місяця, наступного за тим, у якому були одержані такі відомості;

3) у разі неможливості встановити місця одержання останніх відомостей про місце перебування початком безвісної відсутності вважається перше січня наступного року, що йде за тим, у якому були отримані такі відомості.

Під останніми відомостями про фізичну особу, яка визнана безвісно відсутньою, слід розуміти відомості, які надала сама про себе така особа, відомості, отримані від інших осіб.

Відповідно до матеріалів службових розслідувань від 19.09.201р. та від 02.04.2015 року, жоден з опитуваних військовослужбовців не надав інформації проте, чи бачив ОСОБА_5 пораненим чи загиблим, не було здобуто даної інформації і в судових засіданнях під час розгляду справи.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що дійсно події, які мали місце 06.08.2014 року, а саме мінометний обстріл зведеної колони Збройних сил України та Державної прикордонної служби України, в якій рухався військовослужбовець ОСОБА_5 , свідчать про наявність обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти та підтверджують безвісну його відсутність.

З 07.08.2014 року місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети заявникові необхідно визнати особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Як вказує заявник, визнання солдата ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно для припинення правовідносин з Навчальним центром Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ), оскільки останній на підставі наказу № 102 -ос від 11 квітня 2014 року зарахований до списків особового складу Навчального центру на всі види забезпечення, з ним укладено контракт терміном на три роки з 11.04.2014 року по 10.04.2017 року.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Навчального центру Державної прикордонної служби України, оскільки відомості про місце перебування ОСОБА_5 відсутні на протязі тривалого часу, а саме з 07.08.2014 року.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою відбувається в судовому порядку, водночас така людина, якщо вона жива, не позбавляється правоздатності чи дієздатності.

За змістом статті 43 ЦК України завданням інституту визнання фізичної особи безвісно відсутньою є усунення невизначеності у цивільних та інших правовідносинах за участю цієї особи у випадках її тривалої відсутності у місті постійного проживання та відсутності відомостей про місце її перебування. Існування зазначених обставин перешкоджає логічному завершенню правовідносин за участю фізичної особи. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, якщо не вдалося встановити місце її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у даний час неможливо. Причому вказана презумпція має спростовний характер.

Рішення суду може бути скасоване у разі появи фізичної особи, що визнана безвісно відсутньою, або коли з`ясовано місце перебування такої фізичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 246-249 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:
Заяву Навчального центру Державної прикордонної служби України задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.В.Діброва Недригайлівського району Сумської області, за останнім відомим місцем знаходження: м. Іловайськ Донецької області.

Вважати початком безвісної відсутності ОСОБА_5 07 серпня 2014 року.

У разі одержання заяви особи, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян

Народні засідателі