У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ІваненкоЮ.Г., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 10 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30 травня 2014 року становить 24 505 грн 58 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 6 920 грн 03 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 158 грн 03 коп., заборгованості за комісією за користування кредитом - 2 784 грн 40 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1 143 грн 12 коп.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору кредиту, однак позивачем пропущено строк позовної давності, заяву про застосування якої подав відповідач.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень першої та апеляційної інстанції не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г. Іваненко