МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.10.2016 року Справа № 370/1234/16-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі судді Косенко А.В., при секретарі Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, (далі Позивач, ОСОБА_1М.), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, (далі Відповідач, ОСОБА_2М.), ОСОБА_3, (далі Третя особа, ОСОБА_3Ф.), про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обгрунування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1, та її сину, ОСОБА_3, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в селі Пашківка Макарівського району Київської області, по вулиці Колгоспна, будинок 17.
ОСОБА_1, та її син, ОСОБА_3, є єдиними співвласниками будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, село Пашківка, вулиця Колгоспна, будинок 17.
У вказаному житловому будинку, окрім Позивачки зареєстровані її діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також Відповідач по справі, колишній співмешканець Позивачки та батько доньки ОСОБА_5, ОСОБА_2
Впродовж двох років відповідач по справі, ОСОБА_2, фактично не проживає в сім'ї позивачки.
На численні прохання Позивачки щодо зняття з реєстрації місця свого проживання у вказаному будинку Відповідач жодним чином не реагує, чим чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та володінні належним Позивачу на праві власності нерухомим майном.
ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідачів у судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії Договору купівлі-продажу будинку від 16 лютого 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 438, ОСОБА_1, та її сину, ОСОБА_3, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в селі Пашківка Макарівського району Київської області, по вулиці Колгоспна, будинок 17.
Договір купівлі-продажу будинку від 16 лютого 1999 року, зареєстрований в Макарівському бюро технічної інвентаризації 23 лютого 1999 році за реєстровим № 211 та записаний у реєстрову книгу №1.
ОСОБА_1, та її син, ОСОБА_3, є єдиними співвласниками будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, село Пашківка, вулиця Колгоспна, будинок 17.
У вказаному житловому будинку, на дату подачі даної позовної заяви до суду, окрім мене зареєстровані мої діти: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також відповідач по справі, мій колишній співмешканець та батько доньки ОСОБА_5 А, С., ОСОБА_2 (довідка №288 від 16.05.2016р., довідка №218 від 15.04.2016р., довідка №169 від 10.03.2016р. видані Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області додаються).
Впродовж двох років відповідач по справі, ОСОБА_2, фактично не проживає в сім'ї позивачки.
Відповідно до довідок № 287 від 16 травня 2016 року, № 217 від 15 квітня 2016 року, №168 від 10 березня 2016 року, виданих Пашківською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, але за місцем реєстрації не проживає протягом 2 (двох) років
Відповідно до Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 16 травня 2016 року та від 15 квітня 2016 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, яка опинилась в складних життєвих обставинах від 09 березня 2016 року, в домогосподарстві ОСОБА_7 за адресою: село Пашківка, вулиця Колгоспна, будинок 17 Макарівського району Київської області зареєстрований ОСОБА_2, який із сім'єю не проживає на протязі 2 років за зазначеною адресою.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні його права користування чи розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Аналізуючи зазначене, враховуючи, що позивач та третя особа є співвласниками вказаного будинку і мають правовстановлюючі документи на підтвердження цього, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Постановою Пленуму Верхового суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст. ст. 3,10, 11, 58-60, 88,208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Київська область, Макарівський район, село Пашківка, вулиця Колгоспна, будинок 17.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Косенко