Справа № 517/344/16-ц
Провадження № 2/517/222/2016
УХВАЛА

26 серпня 2016 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву Фрунзівського районного споживчого товариства Одеської області до ОСОБА_1, треті особи: Затишанська селищна рада Фрунзівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, Одеська товарна біржа про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна здійсненої Державним комунальним підприємством «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» 09 липня 2003 року та 30 жовтня 2006 року,

встановив:

У серпні 2016 року Фрунзівське районне споживче товариство Одеської області звернулось в суд з вище вказаним позовом до ОСОБА_1, треті особи: Затишанська селищна рада Фрунзівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське БТІ», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського МУЮ Одеської області, Одеська товарна біржа.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що за результатами дослідження фактичних обставин справи господарський суд м. Києва дійшов до висновку, що вищевказаний спір не має ознак господарського, а тому підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки договір купівлі-продажу спірного обєкта нерухомого майна від 07 липня 2003 року був укладений між юридичною особою та відповідачем з використанням правового статусу фізичної особи. Однак, з копії рішення виконавчого комітету Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області від 26 жовтня 2006 року вбачається, що відповідач звертався з заявою, щодо оформлення права власності на спірне нерухоме майно до Затишанської селищної ради Фрунзівського району Одеської області як субєкт підприємницької діяльності. Разом з тим, в матеріалах справи не зазначено коли відповідач набув статусу субєкта підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позивач при зверненні до суду в позовній заяві обєднав 8 (вісім) вимог немайнового характеру, сплативши при цьому судовий збір у розмірі 2684 гривень.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною підприємцем, судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1378 гривень.

Таким чином, відповідно до ставок ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно доплатити 8340 гривень судового збору, на рахунок № 0495, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37564760, код банку отримувача (МФО) - 828011, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач коштів - Фрунзівське УДКСУ Одеської області.

Крім цього, позивач у прохальній частині позовної заяви просив суд, забезпечити позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії щодо спірного обєкта нерухомого майна, а саме: заборонити здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження спірного обєкта нерухомого майна, а також передання його в іпотеку (заставу), оренду та обтяження його боргом, реєстрації обтяжень у реєстраційній службі.

Разом з тим, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заява про забезпечення позову за змістом повинна відповідати вимогам частини другої статті 151 ЦПК. Клопотання про забезпечення позову може міститись як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремій заяві.

Однак, позивачем клопотання про забезпечення позову викладено в позовній заяві і воно не відповідає ч. 2 ст. 151 ЦПК України (зокрема, в клопотанні повинно бути зазначено причини та вид забезпечення позову, а також інші відомості, які потрібні для забезпечення позову), крім цього до клопотання про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову юридичною особою або фізичною особою підприємцем, судовий збір сплачується у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 689 гривень.

Таким чином, відповідно до ставок ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити 689 гривень судового збору за реквізитами Фрунзівського районного суду Одеської області, які зазначені вище.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву Фрунзівського районного споживчого товариства Одеської області до ОСОБА_1, треті особи: Затишанська селищна рада Фрунзівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, Одеська товарна біржа про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна здійсненої Державним комунальним підприємством «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» 09 липня 2003 року та 30 жовтня 2006 року - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном 3 (три) дні з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: