АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 2/756/2334/15
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4507/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

16 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 12 534 грн., 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 липня 2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 31 травня 2014 року на 126 км. Автомобільної дороги Городище - Рівне - Старокостянтинів, внаслідок падіння дерева сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «GELLY СК», днз. НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Зазначив, що 18 лютого 2014 року між ним та ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №0113-1802-00, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1. та прикріпленим до нього ззовні і всередині додатковим обладнанням.

25 червня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 27 червня 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомила його, що не вбачає правових підстав для здійснення виплат страхового відшкодування за даним випадком, мотивуючи тим. що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок перевищення позивачем безпечної швидкості руху.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ПАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» страхове відшкодування у сум 12534 грн., 12 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 3 000 грн. - витрати на правову допомогу та судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_3 укладено договір .№0113- 1802-0012 добровільного страхування транспортного засобу за програмою страхування «Економ», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем марки «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1 та прикріпленим до нього ззовні і всередині додатковим обладнанням.

31 травня 2014 року на 126 км автомобільної дороги Городище - Рівне - Староконстантинів автомобіль «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження внаслідок падіння дерева.

25 червня 2014 року ОСОБА_3 А звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 27 червня 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» повідомила його, що не вбачає правових підстав для здійснення виплат страхового відшкодування за даним випадком, мотивуючи тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок перевищення позивачем безпечної швидкості руху.

Як вбачається з відомостей № 9344280 про ДТП 31 травня 2014 року, електронна версія яких розміщена на офіційному сайті МТСБУ, 31 травня 2014 року на 126 км автомобільної дороги Городище - Рівне - Староконстантинів автомобіль «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження внаслідок наїзду на перешкоду у вигляді дерева.

З довідки Державтоінспекції ВДАІ Костопільського РВУ МВС України в Рівненській області від 15 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався. (а.с. 84).

З відповіді Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області від 29 травня 2015 року вбачається, що відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення з приводу ДТП, яка мала місце 31 травня 2014 року не складався та будь-які матеріали з приводу даної ДТП до суду не направлялися (а.с. 79).

Згідно наданого позивачем рахунку фактури № Р001 -2/1 від 21 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1 складає 12534 грн. 60 коп.

Згідно п.3.1.18 Умов до Договору страхування, до страхових випадку не відносяться і страхове відшкодування не виплачується в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу, які безпосередньо побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення ПДР, обумовлених а п.п. б), п. 5.1.1 цих Умов.

Відповідно до п.п.б) п.5.1.1 Умов до Договору, виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення, втрати транспортного засобу, які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення встановлених Правил дорожнього руху, зокрема, порушення швидкості руху.

Згідно п. 12.1.7 Умов до Договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку наявності обставин, передбачених, зокрема в п.п.5) п.5.1.1. цих Умов.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно де вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладе:-:н договору страхування відповідно до законодавства.

За положенням п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вину органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної та юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, передбаченого договором добровільного страхування, укладеного між сторонами.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено правомірно, так як ДТП сталася з вини позивача, внаслідок перевищення швидкості та порушення правил ПДР, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження зазначених обставин.

Як вбачається з відповіді Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області від 29 травня 2015 року, відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення з приводу ДТП, яка мала місце 31 травня 2014 року не складався та будь-які матеріали з приводу даної ДТП до суду не направлялися (а.с. 79).

Крім того, з довідки Державтоінспекції ВДАІ Костопільського РВУ МВС України в Рівненській області від 15 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався.

Позивачем у підтвердження заявлених вимог щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 12534 грн. надано суду рахунок фактуру № Р001 -2/1 від 21 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «GELLY СК». д.р.н. НОМЕР_1 складає 12534 грн. 60 коп., який не спростований відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування.

Разом з цим, суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині у зв'язку із тим, що стягнення моральної шкоди договором добровільного страхування не передбачено, а відшкодування моральної шкоди на підставі п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦПК України, покладається на особу, яку визнано винною у вчиненні ДТП, а не страховиком, проте, у резолютивній частині рішення зазначив про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Оскільки рішення суду в цій частині не відповідає встановленим обставинам справи та суперечить чинному законодавству, колегія суддів вважає за необхідне рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди скасувати, у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. скасувати, постановивши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді