Провадження № 2/331/395/2016
17.03.2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період часу з 1999 року по 2015 рік позивач проживала однією сім'єю із ОСОБА_2 без офіційної реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час вони мешкають окремо, дитина проживає з нею, відповідач не надає коштів на утримання дитини.Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користькошти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 770 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів справи достатньо для розгляду її по суті.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилась дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де зазначений як батько дитини відповідач ОСОБА_2. Отже встановлено, що сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні відносини між собою не підтримують по причині їх розпаду.
Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Позивач не працює, дитина проживає спільно з позивачкою, окремо від відповідача. Відповідач офіційно не працевлаштований, ухиляється від надання позивачці в добровільному порядку матеріальної допомоги.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.
Відповідно до ст. 184 СК України у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання про вид та розмір стягнення аліментів, суд враховує положення ст. ст. 184 СК, за якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що за відсутності стабільного заробітку відповідача та відсутності постійного джерела отримуваних доходів, аліменти мають бути стягнені у твердій грошовій сумі.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює, не має стабільного доходу, тож стягнення аліментів у частці до заробітку неможливе.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
При вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з того, що розмір прожиткового мінімуму дитини відповідного віку становить понад 1541 гр., а батьки мають обов'язок у рівних частках забезпечувати дитину у відповідності до ст. 180 СК.
Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому керуючись засадам розумності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути на користь позивачки на утримання дитини аліменти з відповідача у розмірі 770 гр. щомісячно.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 107, 158, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226, 292, 294, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182 СК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 770 грн. на місяць, починаючи з 15.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовій збір у розмірі 551, 20 грн.
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М.Світлицька