Справа № 180/3093/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Хомченко С.І..

при секретарі Назаренко А.В.,

за участю представника позивача та представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що позивач ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В даній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, донька позивача ОСОБА_3, зареєстрований але не проживає її колишній співмешканець ОСОБА_2, що підтверджується домовою книгою. Відносини між ними припинилися в травні 2015 року. Відповідач не проживає в квартирі позивача з травня 2015 року, що підтверджується актом о не проживанні від 08 жовтня 2015 року. Договору найму жилого приміщення з відповідачем позивач не укладала. Майна відповідача в квартирі не має. Добровільно знятися з реєстрації квартири відповідач не бажає.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Відопідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги також не визнав та пояснив, що проживав з позивачкою однією сімєю, разом придбали спірну квартиру, він їздив на північ на заробітки і в цей час позивачка вирішила припинити з ним відносини.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В даній квартирі зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджується домовою книгою.

Як вбачається з позову та з пояснень представника позивача у судовому засіданні, відповідач являється колищнім співмешканцем позивачки і відносини між ними припинилися в травні 2015 року і з травня 2015 року відповідач не проживає у спірній квартирі.

Згідно акту, затвердженого директором ММКП "Житлове господарство" від 08.10.2015 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року.

Позивачка як на матеріально-правову підставу свого позову посилається на ст.. 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

Відповідно до вимог ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що відповідач зі згоди власника житла, тобто позивачки по справі, прописаний у спірній квартирі з 14.01.2013 року, та проживає, тобто відповідач вселився до спірної квартири в установленому законом порядку і набув прав і обов'язків передбаченим Житловим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї бе поважних причин понад один рік, якщі інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доводи позивача щодо непроживання відповідача у квартирі з травня 2015 року без поважних причин суд вважає необгрунтованими, оскільки наданий позивачем акт від 08.10.2015 року зазначає про непроживання ОСОБА_2 у спірній квартирі з жовтня 2014 року, що суперечить твердженням позивача, інших належних доказів позивачем не надано.

Крім того, позивачем не наведено підстав порушення відповідачем норм Житлового кодексу України та не зазначено і не підтверджено доказами те, яким чином відповідач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою.

Позивачка, відповідно до ст. 10 ЦПК України, не довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини, а саме те, що відповідач перешкоджає їй користуватися квартирою.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. 319 ЦК України, ст. ст. 57, 58, 59, 60, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляціна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко