Справа № 342/613/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2047/2016
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Горейко М.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

за участю: представника апелянта - Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Городенківського районного суду від 02 серпня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся у суд із даним позовом, обґрунтувавши тим, що 21.12.2009 року сторони уклали кредитний договір № б/н, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року існує заборгованість 13741,69 грн., яку банк просив стягнути.

Рішенням Городенківського районного суду від 02.08.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що посилання суду на пропуск строку позовної давності свідчить про неповне з'ясування обставин справи під час дослідження доказів та невідповідність висновків суду цим обставинам. Так, відповідач здійснював часткове погашення кредиту, зокрема в межах строку позовної давності - 03.10.2012 року у розмірі 522 грн. Строк дії картки встановлено 06/2013 року, а з позовом банк звернувся у червні 2016 року, тобто в межах строку позовної давності. Зважаючи на це, представник банку просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено останній платіж з погашення кредитної заборгованості 03.10.2012 року, а позивач звернувся до суду 23.06.2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Судом встановлено, що 21.12.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (тоді ЗАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. У заяві на отримання кредиту термін дії картки не визначено, проте в п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, який є частиною договору вказано, що договір діє на протязі 12 місяців з часу підписання та автоматично пролонговується на такий же строк, якщо сторони не проінформують про припинення його дії.

Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання щодо виконання умов договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року має заборгованість по несплаченому кредиту 13741,69 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом - 592,33 грн., заборгованості за процентами - 8738,80 грн., заборгованості за комісією - 3280,00 грн., заборгованості по судових штрафах - 1130,56 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Наявними у справі матеріалами встановлено, що ОСОБА_3 з часу отримання кредиту порушував строки щодо його погашення. Як вбачається з довідки про рух коштів та розрахунку заборгованості остання проплата кредитної заборгованості відбулась 03.10.2012 року. Тобто вже з наступного місяця ПАТ КБ «ПриватБанк» знав про порушення свого права на повернення кредитної заборгованості. До суду з позовом представник банку звернувся тільки в червні 2016 року. ОСОБА_3 позов не визнав та просив до даних відносин застосувати строк позовної давності.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_3 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 21.12.2009 року не виконав, а тому пролонгація не відбулася.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно скріншоту, взятого з банківського програмного комплексу «Приват 24», кредитна картка «Універсальна» НОМЕР_1 має встановлений строк дії по червень 2013 року включно, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки скріншот - це зображення створене зі запису видимих елементів екрана комп'ютера або іншого візуального вихідного пристрою, яке робиться програмними засобами, а тому не є офіційним документом Банку, не погоджено обома сторонами Договору, що, в свою чергу, не може розцінюватись судом як належний доказ.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів задоволено заяву відповідача про застосування строку позовної давності щодо заявлених до нього позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Городенківського районного суду від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко

Я.Ю.Ковалюк