Справа № 242/4017/16-ц
Провадження № 2/242/1293/16
30 вересня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування в порядку регресу виплат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в якій зазначив, що ОСОБА_1 02.12.2014 року об 21 год. 30 хв., рухаючись в м. Гірник по вул.. Центральній на автомобілі НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП. Вина відповідача підтверджується постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18.03.2015 року. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 Розмір завданих збитків складає 29 288 грн. 70 коп. Зазначена шкода відповідачем не відшкодовувалась. МТСБУ 16.03.2015 року здійснило виплату відшкодування в розмірі 30 138 грн. 70 коп. Просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу витрати з відшкодування в розмірі 30 138 грн. 70 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.
Судом встановлено, що згідно постанови Селидівського міського суду Донецької області від 18.03.2015 року, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що 02.12.2014 року об 21 год. 30 хв., рухаючись в м. Гірник по вул.. Центральній на автомобілі НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 15 від 27.04.2015 року по факту пошкоджень автомобілю марки «GEELY» MR-7151А, державний номер НОМЕР_3., оціночна ринкова вартість матеріальної шкоди складає 29 288 грн. 70 коп..
Згідно платіжного доручення № 3155 від 15.06.2015 року, МТСБУ відшкодувало ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 25 257 грн. 25 коп.
Згідно платіжного доручення № 4810рв від 28.09.2015 року, МТСБУ відшкодувало ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 4881 грн. 45 коп.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, оскільки в судовому засіданні відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які спростовують розмір матеріального відшкодування, заявлений позивачем.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 1378,00 грн., які суд стягує з відповідача на користь позивача.

В той же час, суд відмовляє позивачу в задоволенні його вимоги про стягнення з відповідача на свою користь суми в розмірі 2000 грн. 00 коп., сплаченої за надання правової допомоги ФОП ОСОБА_4, оскільки у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження оплати вказаних послуг в розмірі 2000 грн. 00 коп. ФОП ОСОБА_4.

Крім того, суд зазначає, що наявна в матеріалах справи копія додаткової угоди № 264 від 18.05.2016 р. не підтверджує факт сплати МТСБУ саме ФОП ОСОБА_4 2000 грн.00 коп. за підготовку позову МТСБУ до ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 509, 526, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 88, 212-215, 217-218, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу виплат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (п/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ) матеріальну шкоду порядку регресу в розмірі 30 138 (тридцять тисяч сто тридцять вісім) грн. 70 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя