Справа № 203/1238/16-ц
Провадження № 2/0203/677/2016
02.09.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
22 березня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що з вини відповідачки відбулось залиття належного позивачці приміщення, в результаті якого воно було пошкоджено. Позивачка просить суд стягнути з відповідачки 301 593, 76 грн. матеріальної шкоди, 100 000 грн. моральної шкоди, та стягнути судові витрати по справі. (а.с.3-6)
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Вказувала, що залиття сталось з вини відповідачки тому саме вона повинна відшкодувати матеріальну шкоду в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Позивачка в судовому засіданні з доводами представника погоджувалась, позов просила задовольнити. Зазначила, що досить тривалий час не мала змоги використовувати залите з вини відповідачки приміщення. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідачка в судові засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Позивачка ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення № IV у житловому будинку А-5 прим. № IV цегл поз.1-6, ганок; загальною площею 90,2 кв.м. яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова, 49-а, на підставі договору купівлі-продажу АЕВ № 722220 від 18 вересня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 р.1-3935 (а.с.9) Вказане підтверджується, реєстраційним посвідченням виданим Дніпропетровським БТІ (а.с.10) та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 20440623 від 02 жовтня 2008 року (а.с.11).
В січні 2016 року відбулось залиття приміщення належного позивачці, внаслідок чого приміщення № 1 (торгівельний зал) стеля натяжна залита 21,9 кв.м., підвісна стеля залита 31,4 кв.м., стіни залиті 85,8 кв.м.; приміщення №2 (склад) підвісна стеля залита 23,8 кв.м., стіни залиті 34,0 кв.м., деформовані деревяні міжкімнатні двері 2 шт.; приміщення № 4 (комора) стеля залита 5,1 кв.м., стіни залито 16,0 кв.м., підлога залита 5,1 кв.м., деформовані деревяні міжкімнатні двері 1 шт.; приміщення № 6 (кабінет), стеля залита 5,3 кв.м., стіни залиті 6,4 кв.м., підлога залита 5,1 кв.м., деформовані деревяні міжкімнатні двері 1 шт., приміщення № 5 (туалет) підвісна стеля залита 1,5 кв.м., деформовані деревяні міжкімнатні двері 1 шт., про що 11 січня 2016 року заступником директора ОСОБА_5, майстром по обстеженню та ремонту житлового фонду ОСОБА_6, начальником відділу ТЕК ОСОБА_7 був складений акт обстеження нежилого приміщення (магазину «Подошва») по вул. Свердлова, 49-а, літ. А-5 після залиття, який був посвідчений Головним інженером КП «ЖГ Кіровського району» ДМР ОСОБА_8 (а.с.13)
Належне позивачці приміщення було залито внаслідок того, що в приміщення вище розташованої квартири № 6 за адресою: вул. Свердлова, 49а літера А-5 було відкрито зовнішнє скло, що призвело до розмерзання опалювального приладу (радіатору) (а.с.13).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Право власності на АДРЕСА_1 зареєстровано: 65/100 ч. за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 грудня 2003 року, виданого ОЖКП «Південне», згідно з розпорядженням № 705-03, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 5291153; за ОСОБА_9 36/500 ч., за ОСОБА_10 36/500 ч., за ОСОБА_11 36/500 ч., за ОСОБА_12 36/500 ч., за ОСОБА_13 36/500 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.03.2008 р., виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням № 5/39-08/, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 5291153. (а.с.50)
Вказаний вище будинок № 49а по вул. Володимира Антоновича (Свердлова) знаходиться на балансі комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» ДМР. В квартирі № 6 вказаного будинку відкрито два особистих рахунки, а саме: ОСОБА_3 (відповідно до довідки № 5135 від 01.09.2016 р. склад зареєстрованих ОСОБА_3); ОСОБА_14 (відповідно до довідки № 5134 від 01.09.2016 р. склад зареєстрованих ОСОБА_10, ОСОБА_11 Якови, ОСОБА_15 (а.с.62-64)
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказали, що кімнатою, з якої відбулось залиття приміщення позивачка, користується ОСОБА_3, яка є відповідачкою по справі.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до абз.2 ст.10 Житлового кодексу Української РСР (який зберігає свою чинність на території України) громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.
Відповідно до пп.4, 6, 8 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник зобовязаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи вище викладене, та приймаючи до уваги, що залиття приміщення належного позивачці сталось з вини відповідачки, суд приходить до висновку, що позивачка має право вимагати від відповідачки відшкодувати майнову шкоду завдану її майну.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Вартість матеріальної шкоди від залиття приміщення магазину «Підошва», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова, 49А складає 301 593,76 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується висновком експертного дослідження будівельно-технічної експертизи № ГО-214 (а.с.14-32).
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на вище викладене, суд вважає за необхідне в судовому порядку стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 301 593 грн. 76 коп.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у тому, що майно позивачки було пошкоджено на велику суму, позивачка була позбавлена можливості тривалий час використовувати приміщення магазину, виходячи із принципів розумності та справедливості та приймаючи до уваги доведеність провини відповідачки у залитті належної позивачці квартири, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачки на користь позиваки в рахунок відшкодування моральної 2 000,00 грн., частково задовольнивши таким чином позов в цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до абз.2 п.36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Враховуючи результати розгляду справи, сума судового збору сплаченого позивачем за вимогу майнового характеру (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Разом з тим, враховуючи часткове задоволення вимог немайнового характеру, стягнення моральної шкоди, сума судового збору, яка була сплачена позивачем за вказану вимог (а.с.2) підлягає розподілу між сторонами порівну, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ? від суми судового збору за вимогу немайнового характеру, а саме 275 грн. 60 коп.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 322, 1192, 1167 ЦК України, бз.2 ст.10 Житлового кодексу Української РСР, пп.4, 6, 8 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Володимира Антоновича (вул. Свердлова)АДРЕСА_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), вул. Кошута, буд. 6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 301 593 (триста одну тисячу пятсот девяносто три) грн. 76 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 291 (три тисячі двісті девяносто одна) грн. 53 коп., а разом: 306 885 (триста шість тисяч вісімсот вісімдесят пять) грн. 29 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 06.09.2016 р.
Суддя С.В. Єдаменко