Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Литовченка О.С.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Вітюка Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі СТзДВ «Гарантія»), ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить стягнути з СТзДВ "Гарантія" на його користь страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн., з ОСОБА_3 просить стягнути 21601,10 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2014 року в м. Києві по вул. О.Бальзака відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Рено" д.р.н. НОМЕР_4. допустив зіткнення із автомобілем "Опель", д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1, внаслідок пригоди автомобілі дістали пошкодження. Зазначає, що згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2014 року винним у вчиненні вищевказаної ДТП було визнано ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застраховану у СТзДВ "Гарантія" згідно до полісу АС/5469817, який дійсний до 13.07.2014 року. Посилається на те, що згідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 34/1-15 від 05.02 .2015 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Опель», д/н НОМЕР_1, без урахування зносу вузлів та деталей, на момент проведення дослідження складає 71 601,1 грн. Оскільки цивільна-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у СТзДВ "Гарантія", саме остання повинна відшкодувати позивачу матеріальний збиток в розмірі 50 000,0 грн. (страховий ліміт), суму в розмірі 21 601,1 грн., що перевищує ліміт, повинен відшкодувати ОСОБА_3 як особа, винна у заподіянні збитку. 25.08.2015 року ним була подана заява до СТзДВ "Гарантія" про виплату страхового відшкодування з документами, передбаченими ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка залишилися поза увагою, незважаючи на вимоги ст. 29 зазначеного Закону.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що винним у вчиненні зазначеної вище ДТП є тільки відповідач ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Литовченко О.П. позов підтримав з підстав, наведених в ньому. Зазначив, що позивач звертався до відповідача-юридичної особи стосовно виплати страхового відшкодування 25.08.2015 р., але до теперішнього часу відповідь не надана та сума позивачу не виплачена.

Представник відповідача - СТзДВ "Гарантія" в судове засідання повторно не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - адвокат Вітюк Я.М. - заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відшкодування за шкоду, заподіяну позивачеві внаслідок ДТП, повинно здійснювати страхова компанія - СТзДВ "Гарантія", якою і була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 Розмір, встановлений дослідженням в сумі 71 601,1 грн., є лише вартістю відновлюваного ремонту, а розмір матеріального збитку, встановлений цим же дослідженням, складає 53 721,72 грн.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 13.07.2014 року в м. Києві по вул. О.Бальзака відповідач у справі ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Рено" д.р.н. НОМЕР_4, допустив зіткнення із автомобілем "Опель", д.р.н. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_1

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2014 року у справі № 754/14464, що набрала законної сили 17.10.2014 р., ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпаАП за порушення вимог ПДР у вказаній ДТП.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Зі змісту статей 1187, 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З викладеного вбачається, що особа, якій завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки, має право на її відшкодування винною особою.

В той же час в Україні діє інститут страхування, який є універсальним засобом захисту всіх форм власності, майнових інтересів окремих громадян і господарюючих суб'єктів в цілому.

Так статті 979, 980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Так згідно статті 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Судом встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована у СТзДВ "Гарантія" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/5469817 який дійсний до 13.07.2014 року.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок та підстави відшкодування страховиком оціненої шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Так згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з наданого суду Звіту № 34/1-15 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 05.02.2015 року (а.с. 18-26) та Ремонтних калькуляцій (а.с. 27, 28, 29), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП, складає 53 721,72 грн., а вартість відновлюваного ремонту - 71 601,10 грн.

Суд приймає до уваги зазначений Звіт, як належний та допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що підтверджує розмір завданої шкоди позивачу, але виходить з того, що вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, як власнику автомобіля, складає 53 721,72 грн., тим самим погоджуючись із запереченнями сторони відповідача в цій частині.

Стаття 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначає, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 32), позивач на виконання вищезазначених вимог Закону подав відповідачу - СТзДВ "Гарантія" -повідомлення та всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Згідно статті 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний зокрема у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом встановлено, що не зважаючи на вимогу вищезазначеної норми Закону, відповідачем-1 позивачу до цього часу сума страхового відшкодування так і невиплачена, чим порушені його права, як потерпілого в розумінні приписів норм ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з чим його вимога про стягнення з останніх на її користь страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Стаття ж 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП, складає 53 721,72 грн., а тому сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача 1, складає 50 000,0 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також приписи зазначеної норми цивільного Закону, з відповідача ОСОБА_3, як винуватця ДТП на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 3 721,72 грн. (53 721,72 грн. - 3 721,72 грн. = 3 721,72 грн.).

Статті 15, 16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, однак підлягають задоволенню частково, з підстав викладених вище.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вимогу зазначеної норми цивільно-процесуального Закону, з відповідача-1 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 500 грн., а з відповідача-2 - судовий збір в розмірі 37,22 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.15, 16, 22, 979, 980, 999, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 17, 22, 34, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208- 209, 212, 213, 214-215, 217- 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити частково.

Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,0 грн. (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 3 721,72 грн. (три тисячі сімсот двадцять одна грн. 72 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 500,0 грн. (п'ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 37,22 грн. (тридцять сім грн. 22 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова