Справа № 742/2503/14 Провадження № 22-ц/795/1875/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Циганко М. О. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
суддів:ВІНГАЛЬ В.М., ШИТЧЕНКО Н.В.,
при секретарі:ЗІНЬКОВЕЦЬ О.О.,
за участю:представника КП «Санаторій «Берізка» Панасенка В.М., представника Прилуцької міської ради Луценко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» Прилуцької міської ради на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2016 року про поворот виконання судового рішення в справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі Комунальне підприємство „Санаторій „Берізка" ставить питання про скасування ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2016 року та про постановлення нової ухвали про стягнення з ОСОБА_6 в користь підприємства 32 513,38 грн. заборгованості з заробітної плати, 32 654, 16 середнього заробітку за час затримки розрахунку, 974,40 грн. витрат на правову допомогу і 977,52 грн. судового збору в порядку ст.382 ЦПК України про поворот виконання судового рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що місцевий суд, постановивши оскаржувану ухвалу, не звернув уваги на те, що відсутня вина КП „Санаторій „Берізка" у невиплаті ОСОБА_6 заробітної плати та відсутні підстави для застосування ст.117 КзпП України, що стягнуті з підприємства судові витрати у вигляді 974,40 грн. - витрат на правову допомогу позивачу та 977,52 грн. судового збору, стягнутого з підприємства в користь держави, не випливають з трудових правовідносин і тому поворот виконання щодо них необхідно застосовувати.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2016 року в задоволенні заяви КЛ „Санаторій „Берізка" про поворот виконання у цивільному провадженні за позовною заявою ОСОБА_6 до КП „Санаторій „Берізка" і Прилуцької міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та відшкодування моральної шкоди було відмовлено у повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційний суд відхилити апеляційну скаргу КП „Санаторій „Берізка" та залишити ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 27 липня 2016 року без змін, вважаючи, що суд постановив її з додержанням норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представників КП „Санаторій „Берізка" Панасенка В.М. і Прилуцької міської ради Луценко І.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Постановивши оскаржувану ухвалу, місцевий суд виходив з того, що згідно з правилами ч.2 ст.382 ЦПК України поворот виконання у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком, коли рішення було обгрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Тому врахувавши, що кошти в розмірі 67 119, 46 грн. були виплачені ОСОБА_6 на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року, яке в подальшому було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року з підстав порушення апеляційним судом вимог ст.ст.303,304, 316 ЦПК України, а не з підстав подання ОСОБА_6 підроблених документів чи то завідомо неправдивих відомостей, у задоволенні заяви про поворот виконання рішення судом було відмовлено.

Проте з таким висновком місцевого суду в частині вирішення питання про поворот виконання стягнутих коштів в сумі 974,40 грн. судових витрат на правову допомогу не може погодитись апеляційний суд.

З тексту резолютивної частини рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року видно, що з КП „Санаторій „Берізка" в користь ОСОБА_6 було стягнуто 974 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу (а.с.92 - 94 зі зворотом).

З тексту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року вбачається, що рішення апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року, яким стягнуто з КП „Санаторій „Берізка" в користь ОСОБА_6, в тому числі і 974 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу, було скасоване в повному обсязі (а.с.89 - 91).

З повідомлення про безспірне списання коштів з рахунка боржника від 27 листопада 2015 року № 36 (а.с.99) вбачається, що цього числа Прилуцьким управлінням Державної казначейської служби України з рахунку КП „Санаторій „Берізка" було здійснено безспірне списання грошових коштів у сумі 974 грн. 40 коп. в користь ОСОБА_6 на виконання виконавчого листа від 19.06.2015 року Прилуцького міськрайонного суду по справі № 2/742/382/15.

Згідно з правилами частини другої статті 380 ЦПК України якщо рішення суду після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи у позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов"язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Зі змісту положень частини другої статті 382 ЦПК України щодо виключень з повороту виконання судових рішень, слідує, що судові витрати на правову допомогу не є предметом правового регулювання зазначеної норми процесуального закону щодо яких не допускається поворот виконання рішень суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала в частині вирішення питання про повернення судових витрат на правову допомогу, шляхом повороту їх виконання, не може вважатись законною та обгрунтованою і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в цій частині про задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, шляхом стягнення з ОСОБА_6 в користь КП „Санаторій „Берізка" 974 грн. 40 коп., як безпідставно набутих, а доводи апеляційної скарги щодо наведеного підлягають задоволенню.

В іншій частині ухвала місцевого суду від 28 липня 2016 року постановлена з додержанням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув уваги на те, що відсутня вина КП „Санаторій „Берізка" у невиплаті ОСОБА_6 заробітної плати і відсутні підстави для застосування ст.117 КзпП України та що стягнутий з підприємства судовий збір в користь держави в розмірі 977,52 грн. не випливає з трудових правовідносин і підлягає стягненню в користь апелянта не спростовують правильності висновків суду в цій частині ухвали.

Тому керуючись ст.ст. 303, 307, 312 п.2 ч.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» Прилуцької міської ради - задовольнити частково.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2016 року скасувати в частині відмови у повороті виконання стягнутих з КП «Санаторій Берізка» в користь ОСОБА_6 974 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу.

Заяву Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» Прилуцької міської ради про поворот виконання судового рішення за позовною заявою ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Комунального підприємства «Санаторій «Берізка» 974 (дев»ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. судових витрат на правову допомогу, отриманих за меморіальним ордером №385 від 27.11.2015 року.

В іншій частині ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: