Справа № 127/5694/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року

Вінницький міській суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, зазначивши, що 04.10.1997 року вони уклали між собою шлюб, за час проживання в якому у спільну сумісну власність подружжя набули легковий автомобіль КІА СЕЕD 1,6D 5 LX370, № кузова U5YFF52428L035800, рік випуску 2008, д/н НОМЕР_1. Правовстановлюючі документи на вказаний автомобіль оформлені на відповідача. З 2014 року, після розірвання шлюбу, відповідач використовує автомобіль на власний розсуд, позивач позбавлена можливості володіти, користуватися чи розпоряджатися даним спільним майном, в силу чого, позивач змушена звернутись до суду та просить суд розділити належний їм на праві власності автомобіль КІА СЕЕD 1,6D 5 LX370, № кузова U5YFF52428L035800, рік випуску 2008, д/н НОМЕР_1 шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 115000 грн. в рахунок компенсації вартості половини зазначеного автомобіля.

Позивач та Представник позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що залишив дружині частину спільного майна, а автомобіль мав намір залишити за собою. Визнає, що автомобіль є спільним майном подружжя.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2014 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 04.10.1997 року виконкомом Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 32 - розірвано (а.с. 8).

Облікова картка приватного ТЗ, видана Регіональним сервісним центром у Вінницькій області МВС України від 17.03.2016 року, вказує, що автомобіль марки КІА СЕЕD 1,6D 5МТ2 LX370, легковий комбі-В, чорний, № кузова U5YFF52428L035800, рік випуску 2008, ДНЗ АВ6603АТ, придбаний в торгов. Організації в розстрочку, власником автомобіля є ОСОБА_3 (а.с. 10).

Таким чином, суд встановив, що вищезазначене майно, а саме: відповідний автомобіль КІА СЕЕD 1,6D 5МТ2 LX370 був придбаний відповідачем під час шлюбу з позивачем, а тому суд вважає, що дане майно, в розумінні вимог ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, належить сторонам на праві спільної сумісної власності, в силу чого підлягає поділу між ними, виходячи із рівності їх часток в даному майні.

Згідно висновку експерта № 399Е-06/16 від 08.08.2016 судової автотоварознавчої експертизи, яка за ухвалою суду проводилась судовим експертом Приватного підприємства ЕНДЦ «Експертиза» ОСОБА_4, ринкова вартість автомобіля КІА СЕЕD 1,6D 5 LX370, ідентифікаційний номер U5YFF52428L035800, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в цінах станом на момент проведення експертизи складає: 209664,60 грн. (а.с. 55-66).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Частина 2 ст. 372 ЦК України зазначає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зміст п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60.69 СК , ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За даних обставин, дослідивши докази, суд встановив, що спірне майно, а саме: автомобіль КІА СЕЕD 1,6D 5МТ2 LX370, є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тому, в разі поділу, за відсутності шлюбного договору та відсутності домовленості між сторонами про визначення часток у даному майні їхні частки у праві спільної сумісної власності є рівними, в результаті чого, суд вважає, що позовні вимоги найшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню з поділом спірного майна між сторонами в рівних частках шляхом сплати відповідачем позивачу грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частки автомобіля, визначеної висновком експерта на підставі проведення відповідної судової автотоварознавчої експертизи, що становить 104832 грн. 30 коп. (а.с. 55-66).

Щодо розподілу судових витрат, то суд при виконанні вимог ст. 88 ЦПК України, враховує надані позивачем докази документально підтверджених понесених судових витрат, зокрема докази сплати судового збору в розмірі 1150 грн. 00 коп. (а.с. 1), враховує норму ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», при цьому бере до уваги тривалість судових засідань, в яких був присутнім представник позивача, а саме: 11.05.2016 (а.с. 39); 20.05.2016 (а.с. 42); 10.06.2016 (а.с. 48), та дане судове засідання, а також враховує обставини підготовки та написання представником позивача клопотання про призначення експертизи (а.с. 47), в силу чого суд вважає, що витрати по оплаті послуг з надання правової допомоги підлягають компенсації в сумі 1500 грн. 00 коп., а витрати за сплату судового збору підлягають компенсації пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 104832 грн. 30 коп. (сто чотири тисячі вісімсот тридцять дві грн.. 30 коп.), що становить грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частки майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіля КІА СЕЕD 1,6D 5 LX370, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2548 грн. 32 коп., що становить суму понесених судових витрат за сплату судового збору в розмірі 1048 грн. 32 коп. та 1500 грн. 00 коп. за оплату правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя