Справа № 285/2172/16-ц
провадження № 2/0285/1282/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Помогаєва А.В., за участю секретаря Медяної І.В.

прокурора Франчука С.В.

обвинувачених: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерплілого: ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_4: ОСОБА_5,

захисників: ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, перекладача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1, повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 Мегонаєвича, повідомленого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_2, повідомлненого про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, суд,

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці. В обгрунтування клопотання посилався на те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжних заходів не зникли, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інші злочини.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник, підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_3, ОСОБА_1 будь-яких пояснень та заперечень з приводу клопотання прокурора не висловили.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти продовження строків запобіжного заходу, посилаючись на те, що обвинувачені перебувають під вартою з 2014 р. і продовження арешту порушує їх права. Крім того, обставини на які посилається прокурор не доводять ризики, які можуть бути підставою для продовження запобіжного заходу.

Розглянувши у відповідності до ст. 331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_3, під вартою, суд враховує, що зазначені обвинувачені є громадянами республіки Грузія та не мають міцних соціальних звязків в Україні. Суд також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, їх особи, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, необхідність запобігти незаконному впливу на потерпілих та свідків, наявність достатніх даних вважати, що існує ризик переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано та продовжено обвинуваченим дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_3 більш м'якого запобіжного заходу.

Згідно статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим продовжити обмеження прав обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_1 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв"язку із викладеним, заявлене клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжних заходів відносно обвинувачених підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, 59, 107, 369, 371, 176-178, 181, 183, 331, 372, 314-316 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 30.10. 2016 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 Мегонаєвичу, ІНФОРМАЦІЯ_2, дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 30.10.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: