ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/658/16-ц
"28" вересня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Обставини справи:
Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач також не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, викликався через оголошення у пресі.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2015 у справі №187/53/15-п, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
При розгляді справи №187/53/15-п встановлено, що 02.01.2015 року о 12:00 годині на перехресті вул. Єлизаветівське шосе та виїзду з вул. Харківська м. Дніпродзержинська водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Форд Транзит" номерний знак НОМЕР_1, виходжаючи з другорядної дороги на головну не надав перевари в русі транспортному засобу, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в разі в разі чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП травмованих немає. Транспортні засоби отримали зовнішні механічні пошкодження.
Оцінка проведена в порядку, передбаченому "Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів", затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.
На дату скоєння ДТП, Відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, відшкодована не була, що Відповідачем не спростовано.
У зв'язку з чим, водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 з метою отримання страхового відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою від 06.02.2015, в якій просив перерахувати страхове відшкодування на його рахунок.
Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до п. "а" ч. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.
Відповідно п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
При розгляді цієї справи, суд виходить з того, що строки позовної давності Позивач не пропустив (позов подано 06.07.2016, згідно відмітки на конверті, а сума страхового відшкодування була перерахована на користь ОСОБА_2 платіжними дорученнями від 07.04.2015 та від 06.05.2015.
Водночас, суд вважає безпідставними вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача витрат на оплату послуг аварійного комісара, які є виробничими витратами страховика, пов'язаними із наданням послуги страхування. Суд зазначає, що за правилом ч.1 ст. 1191 ЦК України право зворотної вимоги (регресу) обмежене розміром виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" інший розмір не встановлений.
Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог МТСБУ до Відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь МТСБУ понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на розміщення оголошення у пресі. При цьому суд зауважує, що стягненню підлягає повна сума судового збору, так як зазначена сума є мінімальною ставкою, яка має бути сплачена при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. та витрати на розміщення оголошення у пресі в розмірі 500 (п'ятсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4