Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С.,

народних засідателів - Куліуш М.А., Правик Л.А.

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

прокурора - Павліченко В.О.

представника відділу опіки та піклування Подільського району м. Києва - Делягіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Києві заяву Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку відносно ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно ОСОБА_2,1941року народження, яку за направленням Київського психоневрологічного диспансеру №4 - 20.09.2016 року було госпіталізовано до відділення №8 Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ», доставлену швидкою психіатричною бригадою, у зв'язку з проявами неадекватної поведінки, вдома (здійснює псування комунікацій та будівлі в якій проживає, можливість зруйнування газового стояка та каналізації, постійна погроза нанесення шкоди майну сусідів та їх життю), відчуванням слухових галюцинацій, маячних ідей переслідування, відношення, впливу, агресивними тенденціями по відношенню до доньки, що являє собою небезпеку для неї, агресивними діями по відношенню до оточуючих, відмовою від лікування, а також неможливістю самостійно задовольняти свої життєві потреби, потребою примусового лікування.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, обґрунтувавши необхідність примусової госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_2, просив суд задовольнити заяву, оскільки виписка її може являти собою небезпеку для хворої та оточуючих людей, та в зв'язку з наявністю гострої маячної симптоматики, ідей переслідування та впливу, відчуття слухових галюцинацій, відсутності можливості критично оцінювати свої дії та свою поведінку, переоцінювання власних можливостей, неможливості самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, некритичності свого стану, наявністю галюцинаторної симптоматики, відмовою від лікування.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує проти вимог, вважає, що підстав для примусової її госпіталізації та лікування не має, вважає що може адекватно оцінювати свої вчинки та дії, дійсно підтверджує ту обставину, що на даний час відносно неї здійснюються дії переслідування, за нею слідкують та прослуховують її і тому відключила телебачення, спілкується з відьмами які її оточують і бажають завдати їй шкоди,тому відмовилась від відправляння потреб у санвузлі, не бажає лікування в лікарняному закладі, не являється хворою і тому заперечує проти її примусової госпіталізації та примусових методів лікування, бажає щоб лікуватись була можливість вдома при її необхідності.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вимоги підтримує в повному обсязі і виходячи зі стану хворої вважає дійсно наявні підстави для її примусової госпіталізації.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримує, просить суд застосувати примусове лікування матері, оскільки її стан не покращується, дійсно мають місце неадекватна поведінка, матір не впізнає її, перестала відправляти свої потреби в санвузлі, а здійснює їх у каструлі які є в квартирі, облила її нечистотами при її відвідуванні в день госпіталізації, фактично самостійно вийти зі стану загострення хвороби вона не зможе, добровільно також лікуватись згідно її стану здоров'я не буде, однак це є необхідним на даний час з метою покращення її стану і лікування стаціонарно доцільне, матір не може самостійно оцінювати свої вчинки та дії, а вона бажає лише покращення її стану здоров'я .

Вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, який вважає за доцільне застосування примусової госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_2, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" - Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 21.09.2016 року ОСОБА_2- страждає психічним захворюванням з діагнозом: Хронічним маячний розлад. Галюцинаторно - параноїдний синдром. Потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - у психіатричний стаціонар, в зв'язку з відмовою добровільного лікування, представляє реальну загрозу своєму життю та життю оточуючих: неадекватна поведінка вдома (здійснює псування комунікацій та будівлі в якій проживає, можливість зруйнування газового стояка та каналізації, постійна погроза нанесення шкоди майну сусідів та їх життю), відчуває слухові галюцинації, агресивні тенденції по відношенню до доньки, що являє собою небезпеку для неї, агресивними діями по відношенню до оточуючих, потребою примусового лікування за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих.

З наданих суду матеріалів вбачається, що дійсно ОСОБА_2 відмовляється від примусової її госпіталізації та від лікування в стаціонарних умовах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення її стану.

Встановлено, що в зв'язку з наявністю у хворої психічного розладу - галюцинаторної симптоматики, хронічного маячного розладу та елементів соціальної та власної небезпечності, неадекватністю поведінки, наявності реальних намірів вчинення дій, які становлять безпосередньо небезпеку неї та для оточуючих, відсутністю критики до свого стану, відмови добровільного лікування, може бути небезпечною для оточуючих у випадку її виписки, суд вважає необхідним задовольнити вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 14, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В :

Дати згоду на примусову госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко
Народні засідателіМ.А. Куліуш Л.А. Правик