Справа № 524/6233/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Крюківський районний відділ у м. Кременчуці УДМВС України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року він народився в м. Кременчуці, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про його народження. З дня народження постійно проживав в м. Кременчуці, громадянство жодної країни не приймав. З січня 1991 року проживав разом з братом та своєю сім"єю у бабусі, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. Після укладення договору міни від 10.11.2004 року проживав за адресою: АДРЕСА_3.

При зверненні до Крюківського районного відділу у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області з заявою про отримання паспорта вперше громадянина України ( після досягнення 18 років), було відмовлено з тих підстав, що не підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року, про що надана відмова за № 21/3361 від 06.08.2016 року та роз"яснено про вирішення даного питання в судовому порядку. Просив встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з"явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, на задоволенні заяви наполягав, з підстав та обставин, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Крюківського районного відділу у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області Супрун А.П. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Кременчуці Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 виданого Крюківським районним відділом ЗАГС, актовий запис за № 710 від 18.09.1989 року.

Заявник ОСОБА_1 не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Довідкою Управління державної міграційної служби в Полтавській області за № 21/3357 від 06.08.2016 року та Листом Управління Державної міграційної служби в Полтавській області Крюківського районного відділу у м. Кременчуці від 06.08.2016 року № 21/3361 підтверджується факт звернення ОСОБА_1 з приводу документування паспортом громадянина України вперше. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз"яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України « Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України ( 24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджується факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України « Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п"яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону чітко визначає поняття « безперервне проживання на території України» та « проживання на території України на законних підставах».

Факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується: Актом ТОВ « Добробит» від 17.08.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проживав за адресою : АДРЕСА_3 будинок № 26/37 з січня 1991 року по 2004 рік; договором міни квартир, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу від 10.11.2004 року за № 19198 , з якого вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 здійснили обмін квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3; свідоцтвом про закінчення середньої загальноосвітньої школи № 14 у м. Кременчуці від 21.06.2004 року ( серії ТА № 23884082) та додатком до свідоцтва , реєстраційний № 237 від 21.06.2004р, та поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили факт проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована та факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кременчук, Полтавської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 58, 60,208-210,212, 218, 256, ч.1 ст. 257 , 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кременчука Полтавської області, на території України станом 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене в Апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: