Справа № 297/494/16-ц
13 червня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Берегово, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою м. Берегово, вул. Корятовича, 2а/18, згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2015 року.
В належній йому квартирі також зареєстрований попередній власник - відповідач ОСОБА_2, який з часу купівлі в квартирі не проживає, однак добровільно знятися з реєстрації не бажають.
Більше того, згідно п. 9 договору купівлі-продажу від 01.07.2015 року відповідач зобовязався знятися із реєстрації до 01.09.2015 року, однак своє зобовязання не виконав.
Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі порушує його права як власника щодо розпорядження своїм майном. Крім того, він позбавлений змоги отримувати субсидію та змушений сплачувати за відповідача комунальні послуги.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує позивач.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач ОСОБА_2 зобовязався знятися з реєстрації місця проживання з 01.09.2015 року, відповідно до п. 9 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).
За таких обставин, так як відповідач ОСОБА_2 зобовязався знятися з реєстрації місця проживання, однак цього не зробив, тому слід його позбавити права користування цим житлом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Берегово, вул. Корятовича, 2а/18, Закарпатської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Драб В. І.