У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 21 вересня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: за участю представника позивачаОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», третя особа - ОСОБА_11, про визнання недійсним та скасування рішень, за касаційною скаргою представника ОСОБА_11 - ОСОБА_12 - на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, в с т а н о в и л а: У листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визнати недійсними рішення Ради Ліги Радіоаматорів України (далі - Рада) Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», прийняті на засіданні 14-15 вересня 2013 року в смт Затока Одеської області та рішення звітно-виборної конференції Ліги радіоаматорів України Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», прийняті на засіданні 6-7 вересня 2014 року в смт Затока Одеської області. Позов обґрунтовано тим, що засідання Ради, яке відбулося 14 - 15 вересня 2013 року, та звітно-виборна конференція, яка відбулася 6 - 7 вересня 2014 року проведені за відсутності необхідного кворуму, на засіданні та у голосуванні брали участь особи, які не є членами ради, у зв'язку з чим вважають рішення такими, що прийняті неправомочним складом, а тому підлягають скасуванню. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсними рішення Ради Ліги Радіоаматорів України Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», прийняті на засіданні 14-15 вересня 2013 року в смт Затока Одеської області. Визнано недійсними рішення звітно-виборної Конференції Ліги радіоаматорів України Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», прийняті назасіданні 6-7 вересня 2014 року в смт Затока Одеської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У касаційній скарзі представник ОСОБА_11 - ОСОБА_12 - просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що за положеннями Статуту Ради та протоколу звітно-виборчої конференції від 09 грудня 2012 року, членами ради є 27 керівників обласних відділень, відділень міст Києва, Севастополя та Автономної Республіки Крим, президент, перший віце-президент, три віце-президенти, секретар виконавчого комітету Ліги Радіоаматорів України, 8 голів комітетів, голова колегії суддів з радіоспорту, керівник (QSL - бюро Ліги Радіоаматорів України), тобто всього 42 члени, з яких 15 обрані на звітно-виборчій конференції від 09 грудня 2012 року. Конференція Ліги Радіоаматорів України є правомочною, якщо в її роботі бере участь не менше 2/3 делегатів, які представляють більшість обласних відділень. Встановивши, що в засіданні Ради Ліги Радіоаматорів України, яке відбулося 14-15 вересня 2013 року, брали участь 15 членів Ради, однак за положеннями п. 5.11 Статуту засідання Ради є правомочним, якщо в його роботі бере участь більше половини членів Ради, а за положеннями п. 5.8 - якщо в її роботі бере участь не менше 2/3 делегатів, які представляють більшість обласних відділень Ліги Радіоаматорів України, суди дійшли висновку про задоволення позову. Проте з такими висновками судів погодитися не можна. Статтями 213, 214, 316 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вказаним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають. Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про громадські об'єднання» внесення змін до відомостей про громадське об'єднання як юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, здійснюється у порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Частиною третьою вказаної статті визначено, що зареєстроване громадське об'єднання вносить зміни до статуту громадського об'єднання, до складу керівних органів, місцезнаходження громадського об'єднання в порядку, визначеному статутом цього об'єднання, з урахуванням норм цього Закону. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про громадські об'єднання» відокремлені підрозділи громадського об'єднання утворюються та здійснюють свою діяльність на основі статуту громадського об'єднання. Відповідно до п. 5.8 Статуту відповідача вищим керівним органом Ліги Радіоаматорів України (далі - ЛРУ) є конференція ЛРУ, яка скликається не рідше одного разу на два роки. Конференція є правомочною, якщо в її роботі бере участь не менше 2/3делегатів, які представляють більшість обласних (Автономної Республіки Крим, міста Київ та Севастополь) відділень ЛРУ. Згідно з п. 5.11 Статуту засідання Ради ЛРУ є правомочним, якщо в його роботі приймає участь більше половини членів Ради. Відповідно до п. 5.10 Статуту в період між конференціями діяльністю ЛРУ керує Рада ЛРУ, яка формується на засадах рівного представництва від кожного обласного (Автономна Республіка Крим, міста Київ та Севастополь) відділень ЛРУ, повноважними представниками яких є голови відповідних Рад (на посаді). До складу Ради ЛРУ також входять: президент, перший віце-президент, віце-президенти, секретар виконкому, голови комітетів та комісій, керівник (QSL-бюро ЛРУ, керівник офіційного друкованого органу ЛРУ, начальник ЦСТРК ТСС України, відповідальний за оформлення спеціальних позивних сигналів (СПС), голова колегії суддів з радіоспорту та представники інших організацій (за рішенням конференцій ЛРУ). Відповідно до ч. 9 ст. 9 Закону України «Про громадські об'єднання» дії від незареєстрованого громадського об'єднання або громадського об'єднання, повідомлення якого не прийнято в установленому цим Законом порядку, крім дій, пов'язаних з реєстрацією такого об'єднання або повідомлення про його утворення, забороняються. Виходячи з вищенаведених положень Статуту брати участь у роботі конференції ЛРУ як вищого органу Управління та Ради ЛРУ мають лише представники обласних (АР Крим, м. м. Київ та Севастополь) відділень ЛРУ, які легалізовано в установленому законом порядку. Судом першої інстанції встановлено, що в ЛРУ створені та діють 27 обласних відділень ЛРУ. При цьому суд дійшов висновку, що наявність на конференції 6 - 7 вересня 2014 року представництв 9 обласних відділень за наявності 21 легалізованих у встановленому порядку вказує на неправомочність Конференції, оскільки відповідно до п. 5.8 Статуту конференція ЛРУ є правомочною, якщо в її роботі бере участь не менше 2/3 делегатів, які представляють більшість обласних (Автономна Республіка Крим, міста Київ та Севастополь) відділень ЛРУ. Суд вважав, що 9 обласних відділень ЛРУ не представляють собою більшість обласних відділень з 21 наведеного легітимного обласного відділення ЛРУ та на Конференції 6 - 7 вересня 2014 року не брало участі не менше 2/3 делегатів від усіх членів відповідно до норм представництва, встановлених Конференцією 09 грудня 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних Реєстру громадських об'єднань статус обласних мають 11 відділень Громадської організації «Ліга радіоаматорів України», а саме: Рівненське, Сумське, Миколаївське, Одеське, Житомирське, Запорізьке, Чернігівське, Полтавське, Донецьке, Вінницьке, Київське обласні відділення, при цьому суд першої інстанції не з'ясував наявність права голосу від кожного з цих відділень відповідно до положень п. 5.4 Статуту. Однак під час вирішення спору суд першої інстанції не встановив кількість легалізованих обласних відділень Громадської організації «Ліга Радіоаматорів України» станом на дату проведення Ради та Конференції, які відповідно до п. п. 5.8, 5.10 Статуту ЛРУ мали делегувати повноважених представників для участі у роботі органів управління відповідача, не спростував доводів третьої особи щодо легітимності 9 відділень, представники яких мають право брати участь в роботі органів управління, та дійшов передчасного висновку про те, що звітно-виборна конференція ЛРУ 6 - 7 вересня 2014 року є неправомочною, а всі прийняті рішення - недійсними. Крім того, дійшовши висновку, що засідання Ради ЛРУ, яке відбулося 14 - 15 вересня 2013 року було неправомочним, оскільки в його роботі брали участь лише 15 членів Ради, повноваження яких були підтверджені належним чином, в той час як відповідно до п. 5.11 Статуту засідання ради є правомочним, якщо в його роботі бере участь більше половини членів Ради, суд першої інстанції при цьому не звернув уваги, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про громадські об'єднання» статути (положення) громадських організацій мають бути приведені у відповідність із цим Законом протягом п'яти років з дня введення його в дію. За змістом п. п. 4, 7, 8 розділу VЗакону України «Про громадські об'єднання» місцеві осередки всеукраїнських та міжнародних організацій, зареєстрованих на день введення в дію цього Закону, можуть враховуватися як їх відокремлені підрозділи протягом п'яти років з дня введення зазначеного Закону в дію. При вирішенні спору суд першої інстанції викладеного не врахував та вдавшись до оцінки легітимності участі у роботі Ради представників окремих підрозділів ЛРУ, не встановив кількість легалізованих обласних відділень громадської організації станом на дату проведення Ради та Конференції ЛРУ, які мали делегувати повноважних представників для участі в роботі вказаних органів управління. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення без змін. За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_11 - ОСОБА_12 - задовольнити. Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович І.М. Завгородня В.І. Мартинюк