Справа № 219/1791/16-ц
Провадження № 2/219/1500/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Кудла Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, вказуючи, що в шлюбі вони перебувають з 1.03.1992 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина Кирилла, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що з січня 2015 року між нею та відповідачем шлюбні відносини були закінчені, спільне господарство не ведеться. Далі підтримувати шлюбні відносини немає сенсу. Вони перестали мешкати разом як подружня пара, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхне спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1.03.1992 року. Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям, що підтверджується матеріалами справи.

Ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обовязки.

Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на предявлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин.

При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Подружжя ОСОБА_2 шлюбно-сімейні відносини не підтримує довгий час, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сімї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя ОСОБА_2, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги непримирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Неповнолітній син Кирилл, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде проживати з матірю.

Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 1 березня 1992 року виконкомом Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області (актовий запис № 4).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Рафієнко».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

ОСОБА_3

Суддя О.М.Павленко