Справа №484/1473/16-ц 01.09.2016 01.09.2016 01.09.2016
Провадження №22-ц/784/2044/16
категорія 27 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

01 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О.,Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Шагаєм О.А.,

за участю: третьої особи ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 серпня 2016 року

за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулось з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позивач зазначав, що 19 грудня 2007 року уклав з ОСОБА_3 кредитний договір, за яким надав останньому кредит у розмірі 6500 доларів США на споживчі цілі, строком до 19 грудня 2027 року зі сплатою 11,04 % річних. Того ж дня, для забезпечення виконання зобовязань по даному кредитному договору укладено з ОСОБА_4 договір іпотеки, за яким остання передала в іпотеку житловий будинок № 56 по вулиці Петровського в м. Первомайську.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 порушує кредитні зобовязання, позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитом, яка утворилась станом на 2 березня 2016 року у розмірі 1864,84 доларів США, що еквівалентно 50500 грн., звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, за початковою ціною, визначеною в договорі іпотеки 50500 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того, позивач просив виселити з будинку усіх мешканців.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 серпня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 1864,84 доларів США, що еквівалентно 50500 грн., звернути стягнення на спірний предмет іпотеки, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, за початковою ціною, визначеною в договорі іпотеки 50500 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Крім того, судом зазначено, що рішення в частині звернення стягнення не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 3 квітня 2014 року. В задоволенні вимог про виселення відмовлено, з відповідача стягнуто судовий збір.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просив рішення в частині вимог про виселення скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити ці вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 6500 доларів США на споживчі цілі, строком до 19 грудня 2027 року зі сплатою 11,04 % річних.

Того ж дня на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором банк уклав з ОСОБА_4 іпотечний договір, за яким остання передала в іпотеку житловий будинок № 56 по вулиці Петровського в м. Первомайську.

У звязку з порушенням ОСОБА_3 кредитних зобовязань, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року з позичальника на користь банку стягнуто заборгованість за кредитом станом на 9 вересня 2015 року в розмірі 5064,81 доларів США.

За таких обставин, суд задовольнив позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення боргу за кредитом в розмірі 1864,84 доларів США, що еквівалентно 50500 грн.

Крім того, виходячи з вимог Закону № 1304-VII, суд дійшов висновку про те, що рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії вказаного Закону.

Рішення в частині вимог про звернення стягнення сторони не оскаржували, а тому в цій частині колегія суддів рішення не перевіряє.

Відмовляючи в задоволенні вимог про виселення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 передала в іпотеку будинок, придбаний не за рахунок кредиту, підстави для виселення відповідачів із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла відсутні.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК УРСР, а також правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним в постановах від 6 липня 2016 року (справа № 6-3173цс15), від 22 червня 2016 року (справа № 6-197цс16) та інших.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для виселення відповідачів без надання їм іншого постійного житла навіть в тому разі, коли іпотечне житло придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, не можуть братись до уваги, оскільки є наслідком помилкового тлумачення положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК УРСР, та суперечить зазначеним правовим позиціям Верховного Суду України, які мають враховуватись судами відповідно до ч. 2 ст. 214 та ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга також не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_5