Номер провадження 2/754/1908/16
Справа №754/405/16-ц
11 серпня 2016 року м. Київ
Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/9 частину квартири в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, за життя ОСОБА_5, заповіт не складала, єдиними спадкоємицями померлої є мати ОСОБА_3, доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Позивач у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Представник третьої особи П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).
У провадженні П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №483/2007 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, що підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру та копією спадкової справи (а.с. 45-91).
ОСОБА_5 дійсно з 15.10.1996 р. по день своєї смерті була прописана та проживала за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Житлово-експлуатаційної контори № 316 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва № 414/11 від 21.03.2007 року (а.с. 51).
Відповідно Довідки Комунального концерну "Центр комунального сервісу" Деснянського району м. Києва №379/2 від 09.12.2015 року, за адресою: АДРЕСА_1 мешкають та прописані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с. 52).
Відповідно Договору купівлі-продажу, зареєстрованого Товарною Біржею Українська Біржа "Десятинна" від 06.08.1996 року за НОМЕР_1 ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 купили в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Товарною Біржею Українська Біржа "Десятинна" від 06.08.1996 року за НОМЕР_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням НОМЕР_2 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.08.2007 року, Довідкою-характеристикою НОМЕР_3 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 12.08.2008 року (а.с. 71, 79).
ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка відповідно копії Актового запису про шлюб №3054 від 11.10.1975 року змінила прізвище на "ОСОБА_5", який було розірвано 02.10.1990 року, відповідно копії свідоцтва про шлюб від 30.10.1991 року змінила прізвище на "ОСОБА_5" (а.с. 53-54, 58).
ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно копії довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м. Києва №29/02-03-65 від 22.01.2008 року, 28.01.1997 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, яка змінила прізвище на "ОСОБА_2", який було розірвано 21.12.1999 року, відповідно копії свідоцтва про шлюб від 10.03.2007 року змінила прізвище на "ОСОБА_2" (а.с. 66-68).
ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 20).
19.03.2007 року ОСОБА_3 звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 46).
13.10.2008 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 83-84).
16.10.2007 року ОСОБА_2 звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 47).
23.10.2009 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с. 87-88).
07.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 89).
07.04.2015 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори, була видана постанова про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку в спадковому майні, а саме на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій зазначено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки до спадкової справи не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої на майно, а саме Договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого Українською біржею "Десятинна" 06.08.1996 року за реєстровим НОМЕР_1 та реєстраційним посвідченням НОМЕР_2, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.08.2007 року (а.с. 90).
Судом встановлено, що 13.01.2015 року ОСОБА_1 зверталася до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про засвідчення факту втрати документа, а саме: оригіналу Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Висновком від 20.01.2015 року (а.с. 13-14).
16.01.2015 року ОСОБА_1 зверталася з оголошенням у газеті "Експрес-об'ява" про втрачений Договір купівлі-продажу на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується оголошенням у газеті "Експрес-об'ява" (а.с. 15).
05.08.2015 року ОСОБА_1 зверталася до Державного архіву м. Києва із заявою про видачу дубліката Договору купівлі-продажу нерухомості у зв'язку із втратою оригіналу документа, що підтверджується копією листа від 05.08.2015 року та листом Державного архіву м. Києва №02-13/к-218/1759 від 17.08.2015 року, в якому зазначено, що архівні довідки, копії і витяги видаються заявникам у разі їх особистого звернення до архіву з наданням довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та довідки житлово-експлуатаційної контори, в разі надання вищеперелічених документів, буде підготовлено архівну копію договору купівлі-продажу (16-19).
Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Судом встановлено, що документом, який підтверджує право спадкодавця на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, є Договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований Українською біржею "Десятинна" від 06.08.1996 року за реєстровим НОМЕР_1 (а.с. 7).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.
Відповідно до пп. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.
Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1223, 1261, 1269, 1270, ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Петріщева І.В.