Справа № 135/104/13- ц
Провадження № 8/144/1/16
У Х В А Л А

"14" березня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

установив :

02 грудня 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з заявою про перегляд рішення Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року у звязку з нововиявленими обставинами з підстав, що на час ухвалення рішення суду, яким визнано житловий будинок №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин Вінницької області та земельну ділянку площею 0,0941га, кадастровий номер 070020105, розташовану під №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та розділено спільну сумісну власність подружжя, а саме: земельну ділянку площею 0,0941га, домоволодіння №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин Вінницької області, автомобіль «KIASPORTAGE 2.01», державний номерний знак НОМЕР_1, не було відомо про те, що до складу спільного сумісного майна входить також інше майно, щодо якого не було вирішено питання його поділу, а також те, що переобладнати будинок неможливо, оскільки це призведе до його руйнування. Просить скасувати рішення Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року та прийняти нове судове рішення.

22 січня 2016 року до Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків заяви від 02 грудня 2014 року про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами, в якій вказав, що про істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомими сторонам у справі, він дізнався 13 листопада 2014 року. Такими обставинами вказує: наявність іншого спільного сумісного майна, щодо якого не було вирішено питання розподілу; неможливість провести переобладнання чи перепланування будинку по другому варіанту експертизи, як було вирішено судом, оскільки це призведе до його руйнування, а добудову не можна зробити, так як будинок знаходиться в охоронній зоні міського стічного колектора.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2015 року, підтримали заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року. Вважають, що переобладнання житлового будинку за варіантом, який був визначений судом, неможливе, що підтверджується висновками передпроектної пропозиції, актом від 25 травня 2015 року, складеному комісією Ладижинської міської ради, відповідно яких влаштування отвору в залізобетонному перекритті в правому куту першого поверху приведе до руйнації прибудови в цілому, а прибудова сходової клітки буде здійснена в охоронній зоні міського стічного колектора. Крім того, кошторис переобладнання складає 322 тисячі гривень, що є економічно недоцільним. Про те, що за кілька метрів від будинку проходить підземна мережа міського стічного колектора, не було відомо сторонам у справі. Постанови державного виконавця про неможливість виконати рішення суду щодо переобладнання частини житлового будинку, яка була виділена ОСОБА_1 у власність, немає, оскільки за виконанням рішення суду в частині розподілу житлового будинку заявник не звертався. Для реєстрації права власності на частину будинку до Реєстраційної служби він також не звертався. Про наявність іншого майна, яке було набуте в шлюбі з ОСОБА_4 і щодо якого не було вирішено питання розподілу, заявник дізнався 14 листопада 2014 року, коли ознайомився з постановою державного виконавця про арешт майна позивача. Також, пояснили, що жоден з запропонованих варіантів поділу житлового будинку не може бути прийнятним, тому невідомо яке б було рішення суду, якби про ці обставини було відомо суду під час прийняття рішення. Вважають, що під час нового розгляду справи після скасування рішення суду від 20 лютого 2014 року необхідно провести комісійну будівельно-технічну-бухгалтерську експертизу з детальним вивченням питання переобладнання та перебудови житлового будинку.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19 січня 2016 року, заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки відсутні підстави для перегляду рішення суду від 20 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами. Пояснив, що Ладижинська міська рада погодила всі варіанти розподілу житлового будинку, які були запропоновані висновком експерта. Доказів того, що вироком суду встановлено завідомо неправильний висновок експерта, ОСОБА_1 не надано. ОСОБА_1 не звертався до Ладижинської міської ради за отриманням відповідних дозволів, маючи на меті перепланування частини житлового будинку, яку було виділено йому у власність.

Свідок ОСОБА_5 у своїх показаннях пояснив суду, що працює директором ТОВ «Гайсинрембуд». Він виготовляв передпроектну пропозицію на замовлення ОСОБА_1. Було встановлено, що добудову сходової клітини не можна проводити в охоронній зоні стічного колектора як було запропоновано експертом у висновку будівельно-технічної експертизи. Місто Ладижин знаходиться в сейсмічно небезпечній зоні, тому вимоги до будівництва повинні враховувати цю особливість. Проти облаштування отвору в перекритті він заперечує категорично, оскільки не можна розривати диск перекриття. Такі дії можуть призвести до руйнування будинку. Добудувати сходову клітину можливо з боку іншої стіни будинку, але це буде дороговартісне будівництво і для цього потрібна згода співвласника.

Свідок ОСОБА_6 у своїх показаннях пояснила суду, що до ТОВ

- 2 -

«Гайсинрембуд», де вона працює інженером-конструктором, звернувся ОСОБА_1 з проханням виготовити передпроектну пропозицію щодо облаштування сходової клітини. Їх завданням було визначити чи можливо здійснити таке будівництво і його вартість. Виїхали на місце розташування будинку, оглянули те, що було доступно, і зробили висновок, що отвір у перекритті неможливо зробити, оскільки це може призвести до руйнування будинку. Здійснити добудову зі сторони бокового фасаду неможливо, оскільки там проходить колектор. Якби їм було замовлено виготовлення проекту будівництва, то потрібно було б отримати всі необхідні дозволи. Передпроектна пропозиція замовляється, щоб замовник міг оцінити можливість здійснення будівництва та його вартість.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях пояснив суду, що працює начальником відділу містобудування і архітектури Ладижинської міської ради з 15 травня 2015 року. До міської ради надійшла заява ОСОБА_1 про виїзд комісії за адресою вул.Прибережна,8/1 в м.Ладижин, в якій було вказано, що він не може потрапити в будинок. Комісія виїхала за цією адресою, провела огляд та обмір, при цьому ОСОБА_4 не запрошували. Комісія використовувала тільки документи, які надав ОСОБА_1. Де проходить мережа міської каналізації в районі вул..Прибережна, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_8 у своїх показаннях пояснила суду, що працює начальником відділу земельних ресурсів міської ради, входила до складу комісії, яку створив міський голова за заявою ОСОБА_1. Комісія встановила, що доступу на другий поверх будинку немає. Власником земельної ділянки був ОСОБА_1, обмежень і обтяжень на земельну ділянку встановлено не було. Комісії було надано довідки ДТЕК(Ладижинської ТЕС).

Свідок ОСОБА_9 у своїх показаннях пояснив суду, що працює начальником цеха ЦТПКтаГ Ладижинської теплової електричної станції, на обслуговуванні якої знаходиться міський колектор. Вказує, що в зоні колектора будівництво неможливе, ДБН встановлює охоронну зону для цього. Якщо проводити будівництво, то будинок може завалитись.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Рішенням Ладижинського суду Вінницької області від 20 лютого 2014 року, що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, поділ спільного майна подружжя, виділ його в натурі, також було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ автомобіля. Відповідно рішення суду житловий будинок №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин Вінницької області та земельну ділянку площею 0,0941га, кадастровий номер 070020105, розташовану під №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та розділено спільну сумісну власність подружжя, а саме: земельну ділянку площею 0,0941га, домоволодіння №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин Вінницької області, автомобіль «KIASPORTAGE 2.01», державний номерний знак НОМЕР_1. Розділено в натурі домоволодіння №8/1 по вул.Прибережній в м.Ладижин Вінницької області за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи, зобовязано для ізоляції окремих виділених частин спірного домоволодіння з урахуванням Державних будівельних норм виконати такі переобладнання: ОСОБА_4 розібрати міжповерхові сходи, які ведуть з кімнати І-1 в кімнату ІІ-8, та улаштувати монолітне перекриття між першим та другим поверхами; ОСОБА_1 улаштувати отвір у перекритті або улаштувати зовнішні сходи на другий поверх, улаштувати подвійні двері або засклену веранду на другому поверсі відповідно до план-схеми виділу приміщень. Роботи по ізоляції окремих квартир та приміщень кожна сторона проводить за власний рахунок, кожну із виділених частин будинку сторони також повинні обладнати окремими системами електропостачання, газопостачання, водопостачання та опалення. Всі переобладнання та перепланування необхідно виконати з дозволу місцевих органів влади.

Свої вимоги позивач ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона та відповідач ОСОБА_1 проживали однією сімєю та вели спільне господарство з 14 жовтня 2004 року. 19 травня 2005 року вони за спільні кошти придбали незакінчений будівництвом житловий будинок 53% готовності по вул. Прибережній,8/1 в м.Ладижин Вінницької області та земельну ділянку площею 0,0941га за цією ж адресою. Після придбання нерухомості за спільні кошти здійснювали добудову і 01 травня 2006 року перейшли проживати в будинок. 14 жовтня 2006 року шлюб між сторонами було зареєстровано в Ладижинському міському відділі РАЦС, 19 січня 2007 року було отримано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул.Прибережній,8/1, а 07 травня 2010 року на земельну ділянку був виданий державний акт. Оскільки, житловий будинок та земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності, просила розділити вказане майно в рівних частинах.

В пункті 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному

- 3 -

випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Суд вважає, що наявність іншого спільного майна подружжя, щодо якого не було вирішено питання про його розподіл, про яке заявникові стало відомо 13 листопада 2014 року, на що посилається заявник ОСОБА_1 як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не спростовує факту, що житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані по вул.Прибережній,8/1 в м.Ладижин Вінницької області, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та що їх частки є рівними у разі поділу майна. Питання розподілу іншого спільного сумісного майна подружжя є предметом самостійного окремого позову для захисту майнових прав ОСОБА_1.

Також, не спростовує факту, що житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані по вул.Прибережній,8/1 в м.Ладижин Вінницької області, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та що їх частки є рівними у разі поділу майна, посилання заявника ОСОБА_1 на те, що

неможливо провести переобладнання чи перепланування будинку по другому варіанту експертизи, як було вирішено судом, оскільки це призведе до його руйнування, а добудову не можна зробити, так як будинок знаходиться в охоронній зоні міського стічного колектора.

При цьому суд зауважує, що заявникові ОСОБА_1 на момент звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами 02 грудня 2014 року не могли бути відомі ці обставини, оскільки за виготовленням передпроектної пропозиції до ТОВ «Гайсинрембуд» він звернувся тільки 15 січня 2015 року(а.с.174 т.2), до відділу містобудування та архітектури Ладижинської міської ради представник ОСОБА_1 звернувся з адвокатським запитом теж 15 січня 2015 року(а.с.167 т.2), а акт комісії Ладижинської міської ради, на який ОСОБА_1 посилається як на доказ неможливості проведення переобладнання чи перепланування будинку, та доказ заборони будівництва в охоронній зоні міського колектора, датований 25 травня 2015 року, тобто заявник, звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення, не мав і не міг мати ці докази на підтвердження тих обставин, про які він заявив.

Крім того, рішенням Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зобовязано всі переобладнання та перепланування виконувати з дозволу місцевих органів влади. Однак, заявник ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він в порядку, встановленому ст.152 Житлового кодексу України(в редакції, яка діяла до грудня 2014 року) звертався до виконавчого комітету Ладижинської міської ради з питанням надання дозволу на перепланування житлового будинку, при тому, що відповідно рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради за №44 від 28 січня 2014 року надано дозвіл на переобладнання і перепланування житлового будинку з прибудовою, розташованого по вул.Прибережній,8/1 в м.Ладижин відповідно до варіантів поділу 1-4 запропонованих висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29 листопада 2013 року за №626/627/628/629/13-21.

Те, що заявник ОСОБА_1 під час розгляду заяви про перегляд рішення суду заявляє про інші обставини(наявність підземної мережі міського стічного колектора на відстані 3м від стіни будинку) для перегляду рішення всупереч вимогам ст.361 та ст.362 ЦПК України, оскільки вони не були вказані в заяві від 02 грудня 2014 року, свідчить про те, що він знаходиться в пошуку підстав для скасування рішення суду.

З огляду на те, що ОСОБА_1А у своїй заяві про перегляд рішення просить скасувати рішення Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року та направити на новий судовий розгляд свідчить про те, що заявник вимагає перегляду остаточного і обовязково судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі, що порушує принцип юридичної визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Керуючись п.1 ч.2 ст.361, ст.ст.362,365 ЦПК України, суд

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановляння ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ