Провадження №2/523/4736/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №46, в будинку №40, по вулиці Балтська дорога, в м. Одесі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власниками вказаної вище квартири згідно договору купівлі-продажу, який відбувся між ним та відповідачем. Відповідач виїхав з проданої ним квартири, проте не знявся з реєстраційного обліку. В звязку з чим вона вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує її права власника. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Згідно поштового повідомлення позивач за місцем реєстрації - квартира №46, в будинку №40, по Балтській дорозі, в м. Одесі, не проживає. В звязку з чим, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином.

З письмової згоди позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.07.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер 2092, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1. Згідно представленого витягу №64935219 від 03.08.2016р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до довідки Ф-1 в придбаній позивачем квартирі зареєстрований, ОСОБА_2. Враховуючи встановлені судом обставини слід вважати, що ОСОБА_2, як співвласник квартири набув в тому числі право користування житловою площею в квартирі.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що право користування жилою площею власника житла та обсяг його прав на квартиру залежить від виникнення у нього права власності на житло. Цивільним законодавством не передбачено збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно зареєстрували своє місце проживання, але на час розгляду справи не є власника квартири.

В звязку з чим суд вважає, що з припиненням права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру він втратив право користування жилою площею, виникнення та припинення якої є похідним від обсягу його права власності. Слід зазначити, що договором купівлі-продажу від 29.07.2016р., ані колишній власник, ані власник квартири на даний час, не передбачили перехід прав та обовязків щодо користування квартирою ОСОБА_4 після її продажу.

Таким чином, враховуючи зазначені вище норми, з урахуванням припинення у ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру, суд вважає, що з припиненням права власності припиняється і право користування квартирою, як складова частина змісту права власності.

Наявність незаконної реєстрації відповідача в квартирі, яка належить на даний час на праві власності позивачу, призводе його до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів, а як наслідок до порушення охоронюваних законом прав та інтересів.

З боку відповідача суду не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.317,346,391,405 ЦК України; ст.ст.10,11,57,64,209,212,214,215, 218, 224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1975року народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя