Справа № 646/8004/15-ц
№ провадження 2/646/209/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова Харківської області у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представників відповідачів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої пошкодженням майна,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим під судового розгляду, до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1(далі - ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1) про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, мотивуючи свої вимоги тим, що в наслідок бездіяльності відповідача постраждала його квартира.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та на їх обґрунтування зазначив, що є власником квартири АДРЕСА_1. 01 грудня 2014 року його квартира була залита водою із системи центрального опалювання будинку. Як встановила комісія, створена за його заявою, залиття сталося із квартири № 171, розташованій на 13 поверсі цього будинку, внаслідок відсутності двох глушок на радіаторі в кухні. Водою пошкоджені здебільше кухня і гостинна кімната. За висновком експерта вартість відновлювального ремонту станом на 23 травня 2016 року складає 41065 грн. Оскільки між забудовником і замовником виник спір з приводу відповідальності, він предявив позов до них обох. Крім того, винними діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди.

Посилаючись на викладені обставини, просив стягнути з відповідачів на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 41065 грн., моральної шкоди - 5000 грн., витрати на проведення будівельної експертизи в сумі 2952 грн., сплачені судові витрати в сумі 474,39 грн.

Представник відповідача ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності юридичної особи, заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що власником квартири, водою із якої ймовірно було пошкоджено квартиру позивача, був ОСОБА_8, тому за шкоду повинен відповідати саме він.

Представники відповідача ОСОБА_8 заперечували проти задоволення позовних вимог за рахунок їхнього довірителя, посилаючись на те, що спірна квартира № 171 не є його власністю, а тому у нього не виникли права і обовязки по її утриманню, а відповідно на нього не можуть бути покладені обовязки по відшкодуванню шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири № 165 в будинку №5, розташованому по вул. Греківській в м. Харкові, на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.2011, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради. Квартира трикімнатна, розташована на дванадцятому поверсі чотирнадцятиповерхового будинку.

Будинок №5 по вулиці Греківській в м. Харкові прийнятий на баланс комунального підприємства „Жилкомсервіс з 01 березня 2012 року.

01 грудня 2014 року квартира АДРЕСА_2 була залита водою із системи центрального опалювання будинку.

Викладені обставини сторонами в судовому засіданні не оспорювались і на підставі положень частини першої ст. 61 ЦПК України вважаються судом встановленими.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а так само шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з акту обстеження від 01 грудня 2014 року № 203, складеного службовими особами дільниці № 59 комунального підприємства „Жилкомсервіс, квартира АДРЕСА_2 має наступні пошкодження внаслідок залиття водою:

- в приміщенні кухні: стеля, яка виготовлена з гіпсокартону та натяжної стелі, при цьому остання провисає, в місцях кріплення відірвана; підлога ламінатне покриття на стиках деформовано, набряк плінтус; на стінах - відшарування шпалер,

- в гостинній кімнаті: натяжна стеля провисла, відірвана; підлога ламінатне покриття на стиках деформовано.

Згідно висновків комісії, яка склала вищезазначений акт, залиття сталося із квартири № 171, розташованій на 13 поверсі цього будинку, внаслідок відсутності двох глушок на радіаторі в кухні.

У суду не має підстав ставити під результати обстеження зафіксовані наведеним актом і висновки комісії за результатами цього обстеження, оскільки він складений компетентними особами, які діяли у межах своїх повноважень.

Суду не надано доказів того, що мав місце інший механізм пошкодження спірної квартири № 165, тому вважає цю обставину встановленою.

Розмір заподіяної йому матеріальної шкоди позивач підтверджує висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 16.03.2015 № 2093, складеного експертом лабораторії будівельно-технічних досліджень Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_9, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкоджених приміщень квартири станом на 23 травня 2016 року складає 41065 грн.

Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив правильність висновків, зроблених у будівельно-технічному дослідженні від 16.03.2015 № 2093 і пояснив, що особисто досліджував приміщення квартири, встановив наявні пошкодження від залиття, які зафіксував і зазначив у своєму висновку. Він встановив, що вартість відновлювального ремонту пошкоджених приміщень квартири станом на 16 березня 2015 року складала 29692 грн. Під час судового розгляду цивільної справи на вимогу позивача він зробив перерахунок цієї вартості, яка станом на 23 травня 2016 року складає 41065 грн. Вважає необхідним враховувати податок на додану вартість, оскільки зазначений в дослідженні обсяг будівельних робіт повинен виконуватись підприємством, що має відповідний дозвіл.

На протязі судового розгляду справи представники відповідачів, оспорюючи правильність висновків вказаної експертної оцінки, від проведення судової будівельно-технічної експертизи відмовились. Оцінивши висновок експерта за правилами статті 212 ЦПК України, суд приймає його як один з доказів позовних вимог.

У відповідності до приписів статті 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ч. 4 ст. 344 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту державної реєстрації відповідно до закону.

Як вбачається з наданих документів, відповідач ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 є забудовником будинку № 5 по вул. Греківській.

10 січня 2006 року ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 уклав з ОСОБА_7 договір пайової участі в будівництві цього жилого будинку.

Доказів набуття ОСОБА_7 права власності на квартиру АДРЕСА_3 не надано.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про виконання своїх обовязків по повідомленню ОСОБА_7 про готовність квартири і про його ухилення від оформлення правовстановлюючих документів на неї, що повинно свідчити про набуття останнім права власності на неї, оскільки доказів на їхнє підтвердження суду не надано.

В той же час, суд вважає необхідним зазначити, що 19 січня 2016 року саме відповідач ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 виступив продавцем у договорі купівлі-продажу цієї квартири.

За таких обставин суд приходить висновку, що станом на 01 грудня 2014 року ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 був власником квартири АДРЕСА_3, тому на ньому лежить обовязок по її утриманню, відповідно на нього повинен бути покладений і обовязок по відшкодуванню шкоди.

Таким чином, суд вважає, що з ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, необхідно стягнути суму 41065 грн.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

В обґрунтування заявленого позову про відшкодування моральної шкоди позивач пояснив, що внаслідок залиття квартири він пережив сильний стрес, на протязі довгого часу вимушений користуватися пошкодженою квартирою, що принижує його гідність, негативно впливає на його здоровя і порушило звичайний спосіб життя.

Представник відповідача ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 позов про відшкодування моральної шкоди не визнала, мотивуючи свої заперечення тим, що товариство немає відношення до пошкодження квартири позивача.

Представники відповідача ОСОБА_7 залиши розгляд цих позовних вимог на розсуд суду.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як розяснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відшкодування моральної шкоди не може служити збагаченню потерпілого.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про порушення прав ОСОБА_1 у результаті пошкодження належної йому квартири, що спричинило йому душевні страждання, приниження його гідності, порушило його звичайний спосіб життя.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода позивачу заподіяна неправомірними діями ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1, між неправомірними діями останнього і шкодою існує причинний звязок, вина відповідача в заподіянні шкодивстановлена.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, розмір матеріальної шкоди, з огляду на суть позовних вимог, характер заподіяних моральних страждань ОСОБА_1, ступінь негативних наслідків для його життя, що можливо відновити, майнове становище відповідача, суд визначає розмір стягнення компенсації у відшкодування заподіяного позивачу морального збитку з ПАТ „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 у сумі 5000 грн.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані учасниками процесу докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Позивачкою ОСОБА_11 документально підтверджено понесення витрат в розмірі 150 грн., тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги про відшкодування судових витрат сплаченого судового збору в сумі 474,39 грн.

Вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті будівельно-технічного дослідження у сумі 2952 грн. задоволенню не підлягають, оскільки діючим цивільно-процесуальним законодавством вказані витрати до судових не віднесені.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1166, 1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства „ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1 () на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди: матеріальної - 41065 грн.; моральної - 5000 грн., та сплачений судовий збір - 474,39 грн.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на експертне дослідження відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.А. Єжов