УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини, посилалась на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є студентом Запорізького авіаційного коледжу де навчається за контрактом. На даний час дитина проживає разом з нею (позивачем) і в міру можливостей вона надає сину матеріальну допомогу. Сплатила за перший семестр навчання сина 3 120 грн. Відповідач не бере участі у фінансуванні навчання дитини. Тому просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 450 грн щомісячно до закінчення навчання але не менше 30% від прожиткового мінімуму.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із продовженням навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме: 09 листопада 2015 року і до закінчення навчання - 01 липня 2018 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаних вище судових рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, 1997 року народження, який на дату звернення до суду досяг повноліття.

З 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 на підставі договору навчається в Запорізькому авіаційному коледжі на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та не отримує стипендії, а позивач сама не має можливості утримувати його самостійно. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2018 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі щомісячно, оскільки ОСОБА_2 є особою працездатного віку, може працювати, а отже повинен приймати участь у витратах, що пов'язані із навчанням повнолітньої дитини у навчальному закладі.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова