АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бердянський ВП ГУНП в Запорізькій області, фізична особа - підприємець ОСОБА_6, Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції від 10 травня 2016 року просив визнати недійсний договір купівлі-продажу, оформлений довідкою-рахунком ВІА № 471100 від 19 жовтня 2014 року, яка була видана ФОП ОСОБА_7, на підставі якої автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5 був проданий ОСОБА_4; визнати недійсним свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, згідно з яким право власності на цей автомобіль зареєстровано за ОСОБА_5

У позовній заяві посилається на те, що в рамках кримінального провадження щодо його обвинувачення за кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, слідчим було накладено арешт 22 вересня 2011 року на автомобіль HyundaiYF Sonata державний номер НОМЕР_4, який йому належав на праві власності, та автомобіль було вилучено на зберігання до Донецького УБОЗ за адресою: вул. Ізюмська, буд. 5 м. Донецьк. Після закриття кримінального провадження та зняття арешту з автомобіля, йому стало відомо, що зазначений автомобіль на підставі довідки-рахунку ВІА № 471100 від 19 жовтня 2014 року, яка була видана ФОП ОСОБА_7 був проданий ОСОБА_4, а на даний час цей автомобіль зареєстрований за ОСОБА_5 У зв'язку з тим, що зазначений автомобіль вибув з власності та користування позивача незаконно, а тому просив його позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Палоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задоволенити його вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення цим вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що у суду відсутні підстави визнати недійсними договір купівлі-продажу та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, згідно з яким право власності на автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5 зареєстровано за ОСОБА_5О, оскільки суду не доведено встановлених чинним цивільним законодавством підстав для визнання зазначених правочинів недійсними.

Проте погодитись із такими висновками не можна з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля №137 від 29 вересня 2010 року, укладеного між ТОВ «Техноцентр «Навігатор» та ОСОБА_2, останній придбав автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5, який було за ним зареєстровано на праві власності та надано реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6-8).

Також встановлено, що 19 вересня 2011 року Головним слідчим управлінням МВС України було порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а 22 вересня 2011 року ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України.

В подальшому, постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 29 вересня 2011 року було обрано запобіжний захід тримання під вартою, а 18 січня 2012 року постановою того ж суду ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою замінено на підписку про невиїзд (а.с. 104-126).

Крім того, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 22 вересня 2011 року було накладено арешт на автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, який був переданий на зберігання до Донецького УБОЗ ГУМВС України в Донецькій області, а постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2013 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_8 повернуто органу досудового розслідування для додаткового розслідування та скасовано арешт на автомобіль позивача, ця постанова була змінена ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2014 року, якою постановлено виключити з резолютивної частини вказаної постанови суд зокрема вказівки суду щодо зняття арешту зі спірного автомобіля та скасування запобіжного заходу (а.с. 127, 128, 133-155).

В подальшому постановою старшого слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 30 липня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00011, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (злочину) в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_9, а також цією постановою знято арешт зі спірного автомобіля (а.с.156)

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2014 року ФОП ОСОБА_7 видав довідку-рахунок ВІА № 471100, згідно якої автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5 було продано ОСОБА_4, та з якою останній звернувся із заявою №5345165 від 28 листопада 2014 року до Центру ДАІ 1405 про проведення операції «Вторинна реєстрація ТЗ, придбаного в торговельній організації», в якій ОСОБА_4 просив зареєструвати вказаний транспортний засіб, а також зазначив про втрату документів на нього, в подальшому цей автомобіль було зареєстровано за останнім (а.с. 10, 11, 178).

Після чого, спірний автомобіль 26 травня 2015 року було продано ОСОБА_5 на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №130780, який було зареєстровано за останньою та видано свідоцтво про реєстрацію цього автомобіля серії СХТ НОМЕР_7 (а.с. 62, 63).

Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 07 вересня 1998 року №1388, в редакції, яка діяла на час реєстрації спірного авто за відповідачем ОСОБА_4, замість утраченого або непридатного для користування свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) і номерних знаків на підставі заяви власника або його представника видається нове свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки.

Замість утраченого свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) знятого з обліку транспортного засобу на підставі заяви власника або його представника підрозділ Державтоінспекції, в якому проводилося зняття з обліку, видає копію реєстраційної картки, яка засвідчується підписом посадової особи, що скріплений печаткою підрозділу Державтоінспекції, із внесенням відповідних службових відміток.

Проте, як вбачається з матеріалів справи в період з 20 вересня 2011 року по теперішній час ОСОБА_2 не звертався до сервісного центру МВС із заявою щодо отримання дублікату реєстраційної справи у зв'язку із втратою свідоцтва про реєстрацію.

Крім того, відповідно до п. 8 вказаної вище Постанови Кабунету Міністрів України №1388 для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім документів (довідка-рахунок, договір, угода, тощо), що підтверджують правомірність їх придбання, подається також свідоцтво про реєстрацію транспорнтого засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку (а.с. 102).

Разом з цим, незважаючи на те, що позивач 20 вересня 2011 року зняв з обліку спірний автомобіль, проте при реєстрації цього автомобіля за ОСОБА_4 документів, що підтверджують правомірність придбання спірного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспорнтого засобу (технічний паспорт) й копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку, відповідачем не було надано, а тому реєстрація автомобіля HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5 за ОСОБА_4 була проведена незаконно, з порушенням вказаного вище порядку.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а ч.1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обмовлені ним.

У разі недотримання перерахованих вимог правочин є недійсним або може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому цим Кодексом.

Також, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, пунктом 1.1 Наказу Мінюста від 05.11.2014 року № 1849/5 «Про проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є окупована територія та територія проведення антитерористичної операції» передбачено, , що проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є окупована територія та територія проведення антитерористичної операції, здійснюється державними реєстраторами юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та м. Києві.

А згідно ч.ч. 2,3 ст. 9 ЗУ №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_7 зареєстрований на 19 жовтня 2014 року в м. Горлівка, яка фактично в цей час була вже окупованою територією російсько-терористичними військами на якій державою Україна здійснюється антитерористична операція.

А як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 оригінал довідки-рахунку від 19 жовтня 2014 року серії ВІА № 471100, виданої ФОП ОСОБА_7 до сервісного центру не надав, пояснивши її втрату, а відповідно сервісний центр УМВС не повідомив власника цього транспортного засобу, щодо цих обставин та не направив відповідача до сервісного центру за місцем обліку цього автомобіля.

Також колегія суддів звертає увагу, що на час вчинення правочинів, щодо відчуження спірного автомобіля ОСОБА_4, а в подальшому і на користь ОСОБА_5, за якою після цього було видано свідоцтво про реєстрацію автомобіля були вчинені в період дії арешту на автомобіль HyundaiYF Sonata 2,0, кузов № НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_5, який був накладений, як зазначалося вище 22 вересня 2011 року, а знятий арешт був та повернуто спірний автомобіль позивачу постановою слідчого про закриття кримінальної справи від 30 липня 2015 року.

Проте суд першої інстанції на викладене вище уваги не звернув, не дав оцінки доказам, які є в матеріалах справи та безпідставно відмовив у задовленні позову, чим було порушено норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та є обгрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду-скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та відповідно визнання недійсними договір купівлі-продажу, оформлений довідкою-рахунком ВІА № 471100 від 19 жовтня 2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, згідно з яким право власності на автомобіль Hyundai YF Sonata 2,0 кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3 зареєстровано за ОСОБА_5

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1999 грн., а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 999 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303,307,309, 313-317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, оформлений довідкою-рахунком ВІА № 471100 від 19 жовтня 2014 року, яка була видана фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 на підставі якої автомобіль Hyundai YF Sonata 2,0 кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3 був проданий ОСОБА_4.

Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, згідно з яким право власності на автомобіль Hyundai YF Sonata 2,0 кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3 зареєстровано за ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 з кожного судовий збір по 999 грн. 50 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді М.О. Макаров

Ж.І. Максюта

М.Л. Прозорова