АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 753/8265/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9674/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ВолошинаВ.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Котули Л.Г.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів роз′єднано, в частині вимог про позбавлення батьківських прав повернуто позивачеві для подання до належного суду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанціїпостановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що норма статті 110 ЦПК України надає їй право звернутися до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні, а тому висновок суду першої інстанції про те, що частина вимог про позбавлення батьківських прав не підсудна даному суду є помилковим.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. Служба у справах дітей Дарницької у м. Києві районної державної адміністрації надіслала лист про розгляд справи у відсутності їх представника. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Роз′єднуюючи позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів та повертаючи позовну заяву в частині вимог про позбавлення батьківських прав для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив із того, що справа в цій частині вимог не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

За змістом вказаної норми якщо суддя при вирішенні питання про відкриття провадження у справі виявить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 з двома вимогами: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (ч. 1 ст. 113 ЦПК).

Позови про стягнення аліментів, про визнання батьківствавідповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживаннячи перебуванняпозивача - частина 1 статті 110 ЦПК України.

Як роз′яснив Верховний Суд України в узагальненні від 11 грудня 2008 року «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми" у розділі визначення підсудності, що якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів, такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з частиною 1 статті 110 ЦПК України.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

ОСОБА_4 позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів поданий до Дарницького районного суду м. Києва за правилами статті 110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача).

Разом з тим, роз′єднуючи заявлені вимоги позивачем з одночасним поверненням позовної заяви в частині вимог про позбавлення батьківських прав для подання до належного суду, суд першої інстанції не враховував позицію Верховного Суду України та у порушення статей 115, пункту 4 частини 3 статті 121, 126 ЦПК України безпідставно роз′єднав вимоги позову ОСОБА_4

Згідно з положенням статті 126 ЦПК України роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв'язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів).

Вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є такі, які нерозривно пов'язані між собою, оскільки при розгляді справи про позбавлення батьківських прав судом перевіряються в тому числі обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків. У відповідності до вимог статті 166 СК України обов′язок батьків утримувати дитину не припиняється і у разі позбавлення особи батьківських прав щодо дитини.

Крім того, у разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову - п. 15 постанови Пленуму ВС України N 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Виділені у самостійне провадження є новою судовою справою, яка реєструється як така, що надійшла до суду в день постановлення відповідного процесуального документа (постанови, ухвали) суду. Їй присвоюється новий номер у порядку черговості відповідної обліково-статистичної картки. В алфавітному покажчику до попереднього запису додається відмітка про новий номер судової справи (матеріалу). У новій судовій справі підшиваються оригінали або завірені суддею копії процесуальних документів, що мають значення для цієї справи. У справі, яка виділена, провадження розпочинається спочатку.

Таким чином, роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог не може бути підставою для повернення частини вимог позивачеві для подання їх до належного суду. Наслідком роз'єднання є виділення у самостійне провадження нової судової справи.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про роз′єднання заявлених ОСОБА_4 вимог з одночасним поверненням частини вимог про позбавлення батьківських прав для подання до належного суду, суд першої інстанції не оцінив дотримання позивачем порядку реалізації права на пред'явлення позову, а тому повернення частини позовних вимог в конкретному випадку не відповідає вимогам цивільного процесуального закону.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: