Справа № 591/5340/16-ц
Провадження № 2/591/2511/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ :

11.10.2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 28.07.2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з позивачем, а відповідач проживає окремо. Позивач вказує, що відповідач добровільно систематично матеріально дітей не забезпечує, і на момент пред'явлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Позивач вказує, що протягом останнього часу відповідач не підтримував з позивачем та їх спільними дітьми ніяких відносин, матеріально не утримував, не надавав допомоги по вихованню дітей, змусив позивача з дітьми покинути житло, де вони постійно проживали. Відповідач має відносини з іншою жінкою, постійно проживаючи разом з нею. До дітей виявляє повну байдужість. Позивач зазначає, що на даний час вона вимушена сама утримувати двох дітей, але діти малолітні, вона здійснює постійний догляд за ними і перебуває у відпустці по догляду за дитиною, позбавлена можливості та нагоди влаштуватись на кваліфіковану роботу, і ї загальний дохід становить близько 2000 грн., а цього недостатньо для забезпечення дітей. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини, п.п. 15 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 10 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», з врахуванням, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, і не займається офіційно зареєстрованою підприємницькою діяльністю, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов у повному обсязі, пояснили, що розмір аліментів визначений з урахуванням можливості відповідача сплачувати аліменти на дітей в зазначеному розмірі, оскільки він неофіційно займається пасажирськими перевезеннями за маршрутом «Суми-Москва», і його місячний дохід дозволяє йому сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував повністю, просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що на даний час відсутній предмет спору і позов поданий передчасно, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог. Так, представник відповідача зазначив, що домовленості між сторонами про місце проживання дітей не було, і на даний час не визначено місце проживання дітей, і також не визначено, що діти будуть проживати саме з матір'ю. У вересні 2015 року позивачка самовільно забрала дітей від батька і з того часу створює перешкоди у спілкуванні з ними. Крім того, відповідач не відмовлявся від обов'язку утримувати дітей і станом на час розгляду справи продовжує їх утримання, надаючи грошові кошти щомісяця у розмірі 1000 грн. Крім того, відповідач не погоджується з розміром аліментів, що визначила позивач, і вважає, що враховуючи, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 травня 1228 грн., а з 1 грудня 1335 грн., то розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде становити 406,60 грн. щомісячно, а не 2500 грн. як вказала позивач (а.с.29).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони 28 липня 2012 року року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 765, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4).

Також встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З копій свідоцтв про народження вбачається, що батьком дітей є відповідач ОСОБА_4 (а.с. 5, а.с. 5 зворот).

Так, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Заперечення представника відповідача з приводу того, що позов подано передчасно, оскільки відсутній предмет спору та не визначено місце проживання дітей, суд не приймає до уваги, так як по-перше, відповідач у своїх запереченнях сам підтвердив ту обставину, що діти проживають з позивачем, по-друге, суду не надано жодних доказів наявності спору між сторонами щодо місця проживання дітей, а по-третє, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Ту обставину, що відсутня домовленість між батьками про сплату аліментів на дітей та існують суперечки щодо розміру аліментів - позивач та представник відповідача самі підтвердили в судовому засіданні.

За вказаних обставин, посилання представника відповідача на відсутність предмету спору є необґрунтованим.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому із ОСОБА_4 необхідно стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Приймаючи до уваги, що позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а відповідач в свою чергу не надав доказів про свій стабільний щомісячний дохід чи заробітну плату, про розмір доходу, та враховуючи, що з пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що дохід відповідача носить нерегулярний мінливий характер, суд вважає необхідним призначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач не надав суду довідки щодо розміру своїх доходів та не надав жодних доказів в обґрунтування свого заперечення, тому визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та співмірності, та враховує те, що відповідач ОСОБА_4 є особою працездатного віку, він не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав.

Суд частково приймає до уваги пояснення представника відповідача з приводу розміру аліментів.

При цьому суд враховує, що діти сторін є малолітніми: 2015 року народження, батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який визначив представник відповідача в своєму запереченні (406,60 грн.) - не забезпечить нормального життєвого рівня дітей, враховуючи також і ту обставину, що мати дітей на даний час перебуває у відпустці по догляду за дітьми і не може повноцінно працювати та отримувати дохід.

Крім того, суд при визначенні розміру аліментів на дітей враховує, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на 2016 рік становить з 1 травня - 1228 гривень, а з 1 грудня - 1355 грн.

За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1250 грн. на кожну дитину щомісячно, буде розумним, співмірним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб.

Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 11 жовтня 2016 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 1250 грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят гривень), на кожну дитину щомісячно, тобто всього 2500 грн. на двох дітей, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 11 жовтня 2016 року.

Аліменти сплачувати матері ОСОБА_1.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено в п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова