Справа № 148/2749/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Куліковій Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Лисиці С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.11.2013 по 21.07.2015, вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тульчинського районного суду від 21.07.2015 шлюб був розірваний.

Тульчинським районним судом було винесено рішення, справа №148/847/15-ц, згідно із яким, ОСОБА_2, починаючи з 16.04.2015 повинен був платити на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, в твердій грошовій формі, в розмірі 400 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Тульчинським районним судом було винесено рішення, справа №148/847/15-ц, згідно із яким, ОСОБА_2, починаючи з 16.04.2015 повинен був платити на її користь аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в твердій грошовій формі в розмірі 200 гривень щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач частково виконував обов'язки щодо утримання дитини покладені на нього судом, обмежуючись одиничними виплатами, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим державним виконавцем ВДВС Тульчинського РУЮ.

Раніше вона отримувала допомогу від держави, якої вистачало тільки на саме необхідне, але її на даний час не вистачає і ціни на даний час на все зросли та піднявся прожитковий мінімум на одну неповнолітню дитину і становить з 1 вересня 2015 року 1167 гривень, то аліменти вона вважає повинні стягуватись у набагато більшому розмірі.

Донька досить часто хворіє та хворіє на хронічні захворювання. Неодноразово, вона лікувала доньку в лікарні, при чому повідомляла колишньому чоловіку про це, для того щоб він допоміг у лікуванні доньки, але жодної реакції не було. Також внаслідок захворювань доньки постійно виникає необхідність в її оздоровленні, на що на даний час також необхідні чималі кошти.

Невиконання рішення суду відповідачем стало причиною заборгованості, яка станом на 25.11.2015 складає 1500 гривень по аліментах на утримання дружини та 1800 грн. по аліментах на утримання доньки.

Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення пені в розмірі 1% від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення.

Сума пені за всі місяці несплати аліментів на утримання дружини становить 1936,00 грн.

Сума пені за всі місяці несплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 становить 2652,00 грн.

В зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини в сумі 1936 грн., а також за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в сумі 2652 грн., змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини з 400 грн., стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, стягнути заборгованість по аліментах в сумі 3300 грн., а також понесенні судові витрати в сумі 487,20 грн. з оплати судового збору.

В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити з підстав зазначених в позовній заяві. В обґрунтування своєї правової позиції суду пояснила, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів на дитину, донька дуже часто хворіє, в зв'язку з чим необхідні додаткові кошти на її лікування, а також кошти на її оздоровлення. Однак, батько дитини, відповідач, такої допомоги не надає. Крім того, з часу присудження аліментів, у відповідача виникла заборгованість в зв'язку з несвоєчасною їх сплатою. Тому неустойка (пеня), яка має бути стягнена з відповідача становить 1936 грн., на утримання матері ОСОБА_1, і 2652 грн. - пеня за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. За вказаних обставин, нею додатково надано суду розрахунок.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі. Суду пояснив, що аліменти він сплачує по мірі появи у нього коштів, так як він не працює і живе лише на допомогу матері. Тому він не взмозі своєчасно сплачувати аліменти, в зв'язку з чим і виникла заборгованість. Присудження аліментів в більшому розмірі призведе лише до збільшення заборгованості.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Згідно копії рішення Тульчинського районного суду від 21.07.2015, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

На підставі виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом 13.05.2015, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, в розмірі 400 грн. щомісячно, з 16.04.2015, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно виконавчого листа, виданого Тульчинським районним судом 13.05.2015, з ОСОБА_2 також стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, з 16.04.2015, і до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. 9).

На підставі довідки, виданої відділом ДВС Тульчинського РУЮ встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в сумі 2200 грн. Так, останнім не сплачено аліменти з 16.04.2015 по червень 2015 року в сумі 1000 грн., серпень, листопад 2015 - по 400 грн. щомісяця. (а.с. 50).

Із довідки, виданої відділом ДВС Тульчинського РУЮ вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини в сумі 2100 грн. Відповідачем в період з 16.04.2015 по листопад включно 2015, аліменти на утримання дружини не сплачувались (а.с. 51).

Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину та дружину, судом враховано вимоги ст. 196 ч.1 СК України, відповідно до якої при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язані сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При застосуванні даної правової норми, судом також враховано правовий висновок Верховного Суду України в цивільній справі № 6-81 цс 13 від 11.09.2013, відповідно до якого, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, проводячи розрахунок по стягненню неустойки (пені) щодо заборгованості по сплаті аліментів на дитину, судом враховано відомості відділу ДВС Тульчинського РУЮ (а.с. 50).

Дата сплати аліментівСума ДО сплатиЗаборгованість по аліментамСплаченоК-сть днів простроченоРозмір відсотків неустойкиЗаборгованість по неустойці
30.04.0141%28,00
31.05.0311%186,00
30.06.00301%300,00
31.07.0400311%310,00
31.08.00311%434,00
30.09.0400301%420,00
31.10.0400311%434,00
30.11.00301%540,00
Всього 18001200 2652,00

Розраховуючи неустойку (пеню) щодо заборгованості по сплаті аліментів на утримання дружини, судом враховано довідку відділу ДВС Тульчинського РУЮ (а.с. 51).

Дата сплати аліментівСума ДО сплатиЗаборгованість по аліментамСплаченоК-сть днів простроченоРозмір відсотків неустойкиЗаборгованість по неустойці
30.04.0141%14,00
31.05.0. 311%93,00
30.06.0301%150,00
31.07.0311%217,00
31.08.0311%279,00
30.09.00301%330,00
31.10.00311%403,00
30.11.00301%450,00
Всього 15000 1936,00

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення неустойки (пені) в повному обсязі.

Вирішуючи вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів, які стягуються на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на стягнення аліментів в розмірі 1000 грн., судом враховано вимоги ст. 192 ч.1 СК України, якою визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні вимог позивача, судом також враховано вимоги ст. 182 цього ж Кодексу, якою передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 184 - визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

На час звернення до суду з позовом позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про зміну матеріального становища платника та одержувача аліментів, зміну сімейного стану, погіршення стану здоров'я когось із них.

Таких доказів, позивачем не надано і під час розгляду справи, відповідно до вимог ст. 27 ч.2 ЦПК України.

Посилання позивача на витрачання коштів на лікування дитини, а також на її оздоровлення, врегульовані ст. 185 СК України, якою передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Однак, відмова в задоволенні вимог позивача, не позбавляє права останньої звернутись із відповідним позовом до суду, в разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України.

При вирішенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості за аліментами, судом враховано вимоги ст. 194 ч.3 СК України, якою визначено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії, за місцем їх одержання або стягуються за рішенням суду.

Разом з тим, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень зазначеного вище Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вказане право позивач реалізувала подавши вимоги про стягнення неустойки, які судом задоволенні в повному обсязі.

З врахуванням зазначених вище обставин, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за аліментами в сумі 3300 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 (якою визначено принцип змагальності сторін), ст. 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, що відображено в ст. 11 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) щодо наявної заборгованості по сплаті аліментів та часткове задоволення вимог в цілому.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесенні судові витрати з оплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 184, 187, 192, 194, 196 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої АДРЕСА_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в сумі 1936 грн., а також за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в сумі 2652 грн., а також понесенні судові витрати в сумі 487,20 грн. з оплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд.

Повний текст судового рішення складено 14.03.2016.

Суддя: