Справа № 219/5754/16-ц
Провадження №2-з/219/15/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., при секретарі Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить витребувати та вилучити від відповідача на її користь автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ,2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та ключі від автомобіля.

15 серпня 216 року провадження по зазначеній справі відкрито.

29 серпня 2016 року до суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ, 2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО №7306664, зареєстрований за ОСОБА_1. З метою забезпечення позову просить суд заборонити ОСОБА_2, здійснювати експлуатацію транспортного засобу марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ, 2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО №7306664, шляхом затримання вказаного автомобіля працівниками органів Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України та постановки цього автомобіля на арешт майданчик, підпорядкований Управлінню безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України. Просить зобовязати Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України в Донецькій області, оголосити легковий автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ, 2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО №7306664, в розшук, для подальшого затримання та постановки на арешт майданчик.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві позивачем наведено достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на рухоме майно, з приводу якого виникає спір, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача невиконанням рішення суду відповідачем у випадку задоволення вимог позову.

Стосовно вимог позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати експлуатацію вказаного транспортного засобу, суд також приходить до висновку про можливість часткового задоволення даної вимоги.

Так судом встановлено, що дійсно, 18.12.2013 року, позивачем було надано довіреність р.№3465 (а.с. 5), якою було уповноважено зокрема відповідача ОСОБА_2 бути представником позивача як власника транспортного засобу. ОСОБА_3 про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей №28663734 від 03.04.2015 року, вищезазначена довіреність позивачем була скасована 03.04.2015 року (а.с.6), а тому підстави для користування ОСОБА_2 спірним автомобілем на теперішній час відсутні.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявника про забезпечення позову шляхом оголошення транспортного засобу в розшук, суд виходить з такого.

Так, порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р. № 1102 із змінами (далі-Порядок) передбачає, що тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху. Крім того даним порядком передбачено, що у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 40 Закону України Про виконавче провадження, уповноважена особа територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, негайно тимчасово затримує такий транспортний засіб та доставляє на спеціальний майданчик чи стоянку.

Виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 2 та 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів внутрішніх справ, пов'язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на наведені положення Порядку та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» слід дійти висновку, що оголошення транспортного засобу у розшук можливе та законодавчо передбачене тільки на завершальній стадії судового провадження під час виконання рішення суду та включає в себе сукупність дій органів виконавчої служби та внутрішніх справ, та, крім того, вони є платними.

З цих самих підстав не можуть бути і задоволені вимоги про затримання спірного автомобілю працівниками органів Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивно діяльності Національно поліції України та постановки цього автомобіля на арешт майданчик, підпорядкований департаменту Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивно діяльності Національно поліції України.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини по справі і характер спірних правовідносин, суд, виходячи з принципу рівноправності інтересів сторін у процесі, розгляду справ на засадах змагальності та вимог частини 3 статті 10 ЦПК України, дійшов висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на вказаний транспортний засіб який належить позивачу та заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати експлуатацію вказаного транспортного засобу. Вжиття вказаних заходів забезпечення позову в даному випадку є доцільним, обґрунтованим та співмірним заявленим вимогам. Більш того, застосування вказаних заходів забезпечення позову, жодним чином не порушує права відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Вжити наступні заходи забезпечення позову:

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ,2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО №7306664, який зареєстрований за ОСОБА_1.

Заборонити ОСОБА_2, здійснювати експлуатацію транспортного засобу марки ЗАЗ, модель TF69Y0 3НГ,2012 року випуску, кузов (шасі, рама) Y6DTF69Y0C0306875, двигун 1498 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1, колір сірий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО №7306664, який зареєстрований за ОСОБА_1.

У решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_4