РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Франківський відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №7324, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 11.12.2015р., таким, що не підлягає виконанню. В позові посилається на те, що у березні 2016р. він отримав від Франківського ВДВС ЛМУЮ постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.02.2016р., відповідно до якої був накладений арешт на все майно, що йому належить, при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 11.12.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №7324 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 39 409,93 грн. Отримавши вищевказану постанову, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_1, який 31.03.2016р. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Саме тоді позивач дізнався про існування оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Так, 15.04.2015р. позивач уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н. 11.12.2015р. приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис №7324, за яким з позивача пропонується стягнути заборгованість у розмірі 39 409,93 грн., з яких 26 708,95 грн. заборгованість за кредитом, 3004,75 грн. заборгованість по відсотках, 4312,10 грн. пеня та комісія, 3684,13 грн. штраф, 1700 грн. витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису. Позивач зазначає, що відповідач не надсилав йому жодних розрахунків заборгованості та жодних повідомлень про усунення порушень за кредитним договором. Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом та у безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми ст.88 Закону України « Про нотаріат» та п.п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5. Так, зокрема, позивач не погоджується із розрахунком заборгованості, наданим відповідачем нотаріусу, адже він суперечить українському законодавству. Згідно з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса у загальну суму заборгованості включено і пеню, і штраф. Проте, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, зважаючи на вищенаведене, позивач зазначає, що відсутні підстави стверджувати, що сума заборгованості є безспірною, що в свою чергу свідчить про відсутність у виконавчого напису сили виконавчого документа, а тому він не підлягає виконанню. Просить позов задоволити.

Представник відповідача подав на адресу суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що 28.02.2011р. позивач став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» уклавши кредитний договір. З огляду на те, що кредитний договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений, а також на те, що договір не виконувався належним чином, він продовжує діяти і до сьогодні, оскільки не був виконаний належним чином. Виконавчий напис був вчинений з дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Крім цього, боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобовязань, та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Також, крім цього нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Представник відповідача зазначає, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, а згідно із ст. 230 ЦК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Просить відмовити у позові.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в такому.

Представник Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення та матеріали вчинення виконавчого напису, в яких зазначив, що напис було вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується наданими ним матеріалами, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Просив розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.04.2015р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н. Заборгованість за Генеральною угодою складає 29008,95 грн. Кінцевий термін погашення заборгованості 30.04.2017р.

З матеріалів справи вбачається, що представником ПАТ КБ «Приватбанк» направлялась на адресу ОСОБА_3 письмова вимога від 04.12.2015р. про усунення порушень за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 15.04.2015р.

11.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 37 709,93 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом 26 708,95 грн., сума заборгованості по відсоткам 3 004,75 грн., пеня та комісія 4 312,10 грн., штраф 3 684,13 грн., а також витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1700 грн., що разом становить загальну суму боргу 39 409,93 грн.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Постановою Кабінету міністрів України №1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» пунктом 1 визначено - нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Крім того, Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Зокрема п.1.1 Глави 16 Інструкції зазначає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлений інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 зазначеної інструкції встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

З наведеного вище вбачається, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку.

Банком виконано вимогу про направлення позивачу повідомлення про усунення порушень, а представником позивача не надано суду докази на підтвердження того, що позивачем було виконано в добровільному порядку дану вимогу.

Крім того, представником позивача також не надано доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом будь-яких спорів щодо суми заборгованості в судах не було.

Отже в судовому засіданні встановлено, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса не існувало спору щодо суми заборгованості ОСОБА_3 перед банком по Генеральній угоді від 15.04.2015 року, Банк направив вимогу про виконання зобов'язання, в судовому засіданні не встановлено обставин за яких виконавчий напис не може підлягати виконанню, тому суд приходить до висновку що позовні вимоги не обґрунтовані на законі, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

в позові ОСОБА_3 до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Франківський відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масендич В.В.