Справа 165/826/16-ц
Провадження 2/165/393/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Галушки О.Г.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -

встановив:

26 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 29 квітня 2009 року, дитина проживає з нею. Відповідач не сплачує присуджені рішенням суду аліменти на утримання неповнолітнього сина, тому змушена сама утримувати дитину. Вона тимчасово перебуває на роботі в Автономній Республіці Крим, займається підприємницькою діяльністю. З метою оздоровлення та відпочинку дитини вона має бажання на період літніх канікул забрати неповнолітнього сина за кордон в інші країни. Вважає, що така подорож матиме велике значення для духовного та фізичного розвитку дитини, буде сприяти розширенню його кругозору, ознайомленню з культурою інших народів, стимулюванню вивчення іноземних мов. У звязку з окупацією Російською Федерацією території АРК, вїзд неповнолітніх дітей в АРК проводиться лише на підставі нотаріальної згоди батьків на виїзд дитини за кордон. На її прохання оформити нотаріальну згоду на вивіз дитини за кордон, відповідач відмовив їй у цьому. Вважає, що дії відповідача суперечать інтересам неповнолітньої дитини, а тому просить надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду дитини за межі України та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь-нова" від 30.06.2016 року №70, причину неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 квітня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №038172 (а.с.7).

Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 (а.с.6).

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч.2 ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують, відповідно до цього Закону, право неа виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання такої і оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Конвенція про права людини, прийнята 44-ю се сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року і ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), передбачає, що Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну, щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоровя чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами (ст.10 п.2).

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта, проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Враховуючи вищенаведене, виходячи виключно з інтересів дитини та беручи до уваги те, що задоволення даного позову не порушує будь-яких прав відповідача, суд позов задовольняє та надає дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду дітей за межі України та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись ст.10, ст.11, ст. 60, ст.88, ст.209, ст.212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.150, 154, 155 Сімейного кодексу України, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2012 року №724), Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за межі України неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди його батька ОСОБА_3.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3.

Витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 по оплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесяти однієї) грн. 20 коп., залишити за нею.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка