Справа № 152/1445/16-ц
У Х В А Л А

03 жовтня 2016 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., розглянувши матеріали позовної заяви, поданої ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3,

у с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), вважаю, що позов слід повернути особі, яка його подала, виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 38 та ч. 1 ст. 40 ЦПК України установлено, що сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Представником у суді може бути, зокрема, особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника (п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Частинами 3, 5 ст. 42 ЦПК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності). Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція)кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Із позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що від імені позивача її подано ОСОБА_1, у той же час, доказів, якими б підтверджувались повноваження останнього на ведення справи в суді від імені банку, представником не надано. Натомість до позову додано копію довіреності ОСОБА_4 від 7 грудня 2011 року на здійснення від імені ПАТ КБ «Приватбанк» дій, у тому числі і щодо представництва банку у суді.

Водночас ОСОБА_4, копія довіреності якої додана до позову, позовну заяву не підписувала, що свідчить про те, що позовну заяву від імені позивача - ПАТ «Приватбанк» подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається, якщо від імені позивача її подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, належить повернути, особі яка її подала.

Тому, керуючись ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 40, п. 2 ч. 1 та частинами 3, 5 ст. 42, пунктом 3 ч. 3, ч. 5 ст. 121, статтями 208-210 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 - повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно зі статтями 293, 294, 296 ЦПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л. Строгий