ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/2296/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1;

відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від незареєстрованого шлюбу з відповідачем має сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач працює, однак не надає коштів на утримання неповнолітнього сина, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів у розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та 42 000 грн. за минулий період.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечував, зокрема, в частині визначення їх розміру. Посилаючись на те, що він офіційно працевлаштований, нерегулярного та мінливого доходу не отримує, просив суд змінити розмір аліментів на частку від його заробітку. Крім того просив суд відмовити у стягненні аліментів у розмірі 42 000 грн. за минулі роки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у не зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3.

Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає коштів на її утримання та виховання.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки малолітня дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, відсутність домовленостей між батьками щодо утримання дитини та невиконанням відповідачем в повній мірі цього обов'язку, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При цьому, за змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, зазначеною правовою нормою встановлено право суду на визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі за наявності у платника аліментів нерегулярного, мінливого доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює в Тролейбусному депо №3 Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на посаді водія тролейбуса. Згідно довідки про доходи його заробітна плата за серпень 2015 року - січень 2016 року складає 28 784,29 грн.

Тоді як визначаючи матеріальне становище відповідача, суд враховує те, що в наявних у матеріалах справи документах відсутні докази наявності у нього нерегулярного, мінливого доходу, а відтак, суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у частці від його доходу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дитини, їх матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частинні стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий період, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Однак, в матеріалах справи, відсутні будь-які докази з боку позивача про вжиття нею заходів щодо стягнення аліментів та ухилення відповідача від їх сплати, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А згідно з ч. 3 цієї статті, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 180, 181, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, стст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.