Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «ФБ», закритого акціонерного товариства «Укртранс-Житомир» про стягнення заборгованості за договором кредиту, за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «ФБ» та ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «ФБ» (далі - ТОВ «ФБ»), закритого акціонерного товариства «Укртранс-Житомир» (далі - ЗАТ «Укртранс-Житомир») про стягнення заборгованості за договором кредиту.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 09.05/001/06-Склв, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 600 000 дол. США строком до 19 вересня 2016 року включно із процентною ставкою 13,75 % річних. Поручителями за ОСОБА_3 на умовах солідарної відповідальності за зобов'язаннями виступили ОСОБА_4, ТОВ «ФБ», ЗАТ «Укртранс-Житомир» відповідно до умов договорів поруки.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яку банк і просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 471 830 грн 73 коп., що складається з: суми строкової заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 3 602 748 грн 67 коп., суми простроченої заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 410 519 грн 20 коп., суми заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01 січня 2012 року по 30 вересня 2012 року - 420 525 грн 56 коп., суми пені станом на 17 жовтня 2012 року 38 037 грн 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3, ТОВ «ФБ» в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 471 830 грн 73 коп., що складається з: суми строкової заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 3 602 748 грн 67 коп., суми простроченої заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 410 519 грн 20 коп., суми заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01 січня 2012 року по 30 вересня 2012 року - 420 525 грн 56 коп., суми пені станом на 17 жовтня 2012 року - 38 037 грн 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3, ЗАТ «Укртранс-Житомир» в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 471 830 грн 73 коп., що складається з: суми строкової заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 3 602 748 грн 67 коп., суми простроченої заборгованості за кредитом станом на 17 жовтня 2012 року - 410 519 грн 20 коп., суми заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за період з 01 січня 2012 року по 30 вересня 2012 року - 420 525 грн 56 коп., суми пені станом на 17 жовтня 2012 року - 38 037 грн 30 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2014 року змінено в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2006 року № 09,05/001/06-Склв (зі змінами та доповненнями).

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є «Дельтабанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 488 894 грн 10 коп. (еквівалент 561 603,18 дол. США) станом на 17 жовтня 2012 року, що складається із: заборгованості за кредитом - 4 013 267 грн 80 коп. (еквівалент 502 097,82 дол. США), заборгованості за відсотками 400 147 грн 80 коп. (еквівалент 50 062,28 дол. США), заборгованість з пені за простроченими процентами - 41 932 грн 48 коп. (еквівалент 5 246,15 дол. США), заборгованості з пені за простроченим кредитом - 33 546 грн 06 коп. (еквівалент 4 196,93 дол. США).

Стягнуто з ОСОБА_3, ТОВ «ФБ» в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є «Дельтабанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 488 894 грн 10 коп. (еквівалент 561 603,18 дол. США) станом на 17 жовтня 2012 року, що складається із: заборгованості за кредитом - 4 013267 грн 80 коп. (еквівалент 50 062,28 дол. США), заборгованості з пені за простроченими процентами - 41 932 грн 48 коп. (еквівалент 5 246,15 дол. США), заборгованості з пені за простроченим кредитом - 33 546 грн 06 коп. (еквівалент 4 196,93 дол. США).

Стягнуто з ОСОБА_3, ЗАТ «Укртранс Житомир» в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є «Дельтабанк» заборгованість за кредитом в сумі 4 488 894 грн 10 коп. (еквівалент 561 603,18 дол. США) станом на 17 жовтня 2012 року, що складається із: заборгованості за кредитом - 4 013 267 грн 80 коп. (еквівалент 502 097,82 дол. США), заборгованості за процентами 400 147 грн 80 коп. (еквівалент 50 062,28 дол. США) заборгованості з пені за простроченими процентами - 41 932 грн 48 коп. (еквівалент 5 246,15 дол. США), заборгованості з пені за простроченим кредитом - 33 546 грн 06 коп. (еквівалент 4 196, 93 дол. США).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах ТОВ «ФБ», ОСОБА_3 просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Ухвалюючи рішення у справі суди дійшли висновку про те, що у зв'язку з неналежним виконанням умов договору у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно, при цьому апеляційний суд змінив розмір суми, яка підлягає стягненню.

Проте із вказаними висновками судів погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 20 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 09.05/001/06-Склв, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 600 000 дол. США строком до 19 вересня 2016 року включно із процентною ставкою 13,75 % річних за користування кредитними коштами, повернення коштів в порядку та строки, встановлених договором.

Також 27 липня 2009 року, 21 жовтня 2009 року, 30 листопада 2010 року, 30 грудня 2010 року, 08 лютого 2011 року, 28 лютого 2011 року між сторонами укладено додаткові договори про внесення змін до графіку погашення заборгованості.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 20 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_4, ТОВ «ФБ», ЗАТ «Укртранс-Житомир» було укладено договори поруки.

Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 1, ст. ст.2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у яких сторонами є юридичні особи, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. З огляду на це судвідкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1737цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 6-77цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Проте, вирішуючи позов ПАТ «Кредитпромбанк», який виник з кредитного договору та договору поруки, що можутьбути самостійними й окремими предметами позову, суди зазначенихвимог закону не врахували, безпідставно вирішили спір, що виник між юридичними особами і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, розглянувши його разом з вимогами, які вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, відповідно до письмового повідомлення-вимоги від 04 жовтня 2011 року позивач вимагав дострокового погашення заборгованості позичальника за кредитним договором.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Проте, суди стягуючи кредитну заборгованість в солідарному порядку з поручителя вищевикладених вимог закону не врахували та дійшли передчасних висновків про стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). У цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до п. 13 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у рішенні щодо грошових зобов'язань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог (стягнення процентів, пені тощо).

Проте всупереч вказаним вимогам та нормам ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не встановили у повному обсязі фактичні обставини, що мають значення для справи, не дотрималися вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема не встановили фактичний розмір заборгованості за кредитним договором, враховуючи заперечення відповідачів проти позову, не роз'яснили останнім права заявити клопотання про призначення повторної економічної експертизи для визначення суми заборгованості, а також наслідки невчинення вказаних процесуальних дій.

Таким чином, не перевіривши вказані обставини, суди необґрунтовано, без дослідження належних доказів, дійшли передчасних висновків про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що судом першої інстанції не встановлені фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, при ухваленні рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, таке рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скаргитовариства з обмеженою відповідальністю «ФБ» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М. Мазур

О.В.Попович