Справа № 161/4875/16-ц
Провадження № 2/161/3597/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, 06.10.2015 року. Вказує на те, що з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню дитини, не бере участі в її матеріальному забезпеченні та вихованні. Можливості самостійно забезпечувати дитину усім необхідним в неї немає, на даний час не працює. Відповідач офіційно не працевлаштований, стабільного доходу немає. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі - 1500 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, представник позивача суду пояснив, що на теперішній час позивач ОСОБА_2 здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому є непрацездатною. Позивач отримує державну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. на місяць, що є недостатнім для утримання малолітнього сина. Відповідач працює неофіційно, його дохід дозволяє сплачувати на утримання дитини аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Також про наявність у відповідача доходу, достатнього для сплати аліментів на користь позивачки, свідчить і придбання ОСОБА_3 автомобілів марки «BMW Х5» та «BMW Х6».

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки відповідача визнані судом не поважними.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача, оскільки про день, час, місце слухання справи він був повідомлений належним чином, доказів поважності неявки в судове засідання суду не надав, така неявка відповідача є повторною.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2015 року (а.с. 5)

Під час перебування у шлюбі, 06 жовтня 2015 року, у сторін народився син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 225512, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 вказаний батьком ОСОБА_4 у актовому записі про народження № 2396 від 15 жовтня 2015 року та у виданому на його підставі свідоцтві про народження.

На день розгляду даної справи судом батьківство відповідача ОСОБА_3 не оспорене, відомості про нього, як про батька малолітнього ОСОБА_4, з актового запису про народження останнього не виключені.

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній ОСОБА_4 проживає з матірю позивачкою ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 свого обовязку утримувати малолітню дитину в добровільному порядку не виконує.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що, за загальним правилом, спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З урахуванням того, що малолітня дитина проживає з матірю позивачкою ОСОБА_2, батько дитини відповідач ОСОБА_3 офіційно не працює, отримує нерегулярний заробіток (доход), суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Малолітній ОСОБА_4 є здоровим, самостійних доходів не має.

Даних про те, що відповідач ОСОБА_3 є непрацездатним, останнім суду не представлено.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 від попереднього шлюбу має неповнолітню дитину сина ОСОБА_5, на утримання якого сплачував аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Таке стягнення аліментів здійснюється на підставі рішення Бердичівського міськрайонного Житомирської області від 09.01.2008 року (а.с. 43).

.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на 2016 рік встановлений: з 1 січня по 30 листопада -1228 грн., з 1 по 31 грудня -1355 грн.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його реальну спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини, ту обставину, що позивач є непрацездатною здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років

Дохід позивача складає 860 на місяць (щомісячна допомога при народженні дитини), що є недостатнім для утримання дитини віком до 6 років позивачкою самостійно або при встановлені аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у меншому розмірі.

Належних та припустимих доказів того, що відповідач в силу свого матеріального становища чи інших обставин, які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів, не спроможний сплачувати аліменти, відповідач ОСОБА_3 суду не надав

Тому, виходячи з вищенаведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечити малолітній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Належних та припустимих доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі позивачкою ОСОБА_2 суду не надано.

Наявність автомобілів, зареєстрованих на відповідача ОСОБА_3, на думку суду, не свідчить про отримання ним регулярних доходів, які дозволяли сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1500 грн. на місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів 12 квітня 2016 року. Таким чином, аліменти на користь позивача на утримання дитини підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (12.04.2016 року) та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212- 215, ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, який народився 08.05.1986 року в с. Ганнопіль Черняхівського району Житомирської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п»ятьдесят) гривень на місяць, починаючи з 12 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п»ятьсот п»ятьдесят одна) гривня 20 копійок.

Ні підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7