Провадження № 2/522/5920/16
27 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07 липня 2016 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до 26 травня 2021 року.
ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 березня 2002 року між сторонами був розірваний шлюб, а донька залишилась проживати разом з матірю.
Також позивачка вказує, що відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки. У серпні місяці 2015 року ОСОБА_3 вступила до будівельно-технологічного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури на денну форму навчання. У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно донька не в змозі. Крім того, позивачка на даний час працює прибиральницею та отримує невисоку заробітну плату, якої недостатньо для належного утримання доньки. Тому, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вищевказані позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, а також подала заяву про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином за місцем його реєстрації згідно вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, повно і всебічно зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилась дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №156785. У свідоцтві про народження батьком дитини вказаний ОСОБА_2
27 березня 2002 року між сторонами був розірваний шлюб, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №113831, а донька ОСОБА_3 залишилась проживати разом з матірю.
Також судом встановлено, що відповідач не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки. У серпні місяці 2015 року ОСОБА_3 вступила до будівельно-технологічного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури на денну форму навчання до 30 червня 2019 року, що підтверджується відповідною довідкою №16-418 від 07 квітня 2016 року.
У звязку з навчанням працювати та забезпечувати себе самостійно ОСОБА_3 не в змозі. Тобто на даний час вона знаходиться на утриманні позивачки.
У судовому засіданні також доведено, що позивачка ОСОБА_1 прибиральницею та отримує невисоку заробітну плату, що є недостатнім для забезпечення нормального життєвого рівня доньки.
Як пояснила позивачка у судовому засіданні, ОСОБА_2 працює в ПАТ «Укрзалізниця».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовами, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).
Згідно ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 06 червня 2016 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до 26 травня 2021 року.
Керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. № 789-XII, ст.ст. 7, 141, 184, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 79, 88, 174, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07 липня 2016 року до досягнення донькою 23-річного віку, тобто до 26 травня 2021 року, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, а саме з 06 червня 2016 року по 06 липня 2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ю.Б. Свячена