Провадження № 2/229/911/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 року. Вони з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказала, що одруження з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Через це в сімї виникали непорозуміння та сварки. З жовтня 2015 року вони з чоловіком припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер. Позивач переконана, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем, сина залишити проживати з нею, після розлучення залишити їй прізвище ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає, що зберігати шлюб немає сенсу, оскільки сімя з відповідачем припинила своє існування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що шлюб підлягає розірванню, це його виважене рішення.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не вчинив жодних дій, які б свідчили про його бажання зберегти родину. Клопотань про надання строку для примирення сторони не заявили. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Суд встановив, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просить суд залишити проживати сина разом з нею.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Виходячи з вимог законодавства, визначати місце мешкання ОСОБА_4 разом з матірю суд вважає не доцільним, оскільки він досяг віку чотирнадцяти років і має право сам визначати місце свого мешкання.

Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище ОСОБА_4 після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110- 112, 160 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 28 серпня 1999 року у виконкомі Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №1, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кисла) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна