АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2060/16 Головуючий в 1 інстанції :
Єдиний унікальний номер справи: 658/1332/16-ц ОСОБА_1
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року вересня місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.

Суддів : Борка А.Л.

ОСОБА_2

Секретар : Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІО-РАДА" на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 28 лютого 1976 року між нею та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

За час перебування у шлюбі подружжям придбано спільне майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою вул. Декабристів, буд.1-б у м. Каховка Херсонської області; земельна ділянка площею 0,2507 га, що знаходиться за тією ж адресою; автомобіль марки Mercedes-benz C200/204, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007; автомобіль марки Lexus, модель LS600HL, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2007.

27 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірваний.

15 квітня 2016 року їй стало відомо, що відповідач має намір продати спільний житловий будинок, з приводу чого позивач просила суд поділити майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності; визнати за нею, право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2507 га, розташовані за адресою вул. Декабристів, 1-б, м. Каховка Херсонської області; припинити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок та земельну ділянку; визнати за відповідачем право особистої приватної власності на автомобілі марки Mercedes-benz C200/204, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007 та марки Lexus, модель LS600HL, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2007; припинити за нею право власності на вказані транспортні засоби.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,2507 га, розташовані за адресою вул. Декабристів, буд. №1-б у м. Каховка Херсонської області.

Припинено за ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на автомобіль марки Mercedes-benz C200/204, тип легковий седан, об'єм двигуна 1796, колір біжовий, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2007 та автомобіль марки Lexus, модель LS600 HL, тип легковий седан, об'єм двигуна 4969, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2007.

Припинено за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на зазначені автомобілі.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «СІО-РАДА», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема товариство посилається на те, що спірне нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка за адресою вул. Декабристів, 1-б у м. Каховці Херсонської області, перебувають в іпотеці ТОВ «СІО-РАДА» відповідно до договору від 03 квітня 2008 року №41/2008Ю/1-5, у звязку із чим іпотекодавець не мав права на відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя. Крім того, при ухваленні рішення судом першої інстанції не застосований строк позовної давності до предявлення вимог про поділ майна подружжя, який становить три роки та повинен обраховувати з часу розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 28 лютого 1976 року між сторонами укладений шлюб (а.с.8).

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За час перебування у шлюбі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно придбано майно: житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,2507 га, розташовані за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул. Декабристів, №1-б; автомобілі марки Mercedes-benz C200/204, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та марки Lexus, модель LS600HL, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску.

27 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірваний.

Відповідно до положень ст.68, 69, 70 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Також встановлено, що 03 квітня 2008 року між АБ «БрокбізнесБанк», правонаступником якого є ТОВ «СІО-Рада», та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно житловий будинокта земельна ділянка площею 0,2507 га, що знаходяться по вул. Декабристів, 1-б у м. Каховка Херсонської області, та належать іпотекодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (бланк серії САА №979215) від 27 травня 2003року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХС №081502 від 06 лютого 2003року.

За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.23 цього Закону, у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Як вбачається зі змісту ст. 578 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передано у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Згідно ст. 369 ЦК та ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Стаття 204 ЦК України закріплює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення прав ТОВ «СІО-РАДА», як іпотекодержателя спірного нерухомого майна, шляхом ухваленням рішення про поділ майна подружжя є неприйнятними, оскільки особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обовязки за іпотечним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна подружжя, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Отже, початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (ст.ст. 106,107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (ст.ст.109,110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права.

Тобто визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

З доводів позивача ОСОБА_3 вбачається, що про бажання ОСОБА_4 відчужити спільне майно їй стало відомо 15 квітня 2016 року, тому підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності не має.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СІО-РАДА" відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

ОСОБА_2