Справа № 161/8575/16-ц
Провадження № 2/161/3276/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Луцької міської ради, про визнання рішення та свідоцтва про право власності незаконними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд до відповідачів про визнання рішення та свідоцтва про право власності незаконними.

Вимоги позову мотивував тим, що в 1991 році виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення про видачу йому, як члену ЖБК, ордера № 108 на квартиру № 38 в м.Луцьку по вул. Федорова, 6. Разом з ним в дане житло вселилася відповідач у справі, як член сімї. з 1993 року в документації містяться відмитки про зареєстроване місце проживання за даною адресою, у спірному житлі. В листопада 1997 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, в липні 2016 року стало відомо, що колишня дружина приватизувала квартиру на своє імя, їй видано свідоцтво про право власності на квартиру.

Оскільки, ордер на квартиру був виданий позивачу, квартира є його основним житлом, він там зареєстрований з 1993 року та несе усі витрати по утриманню майна, вважає рішення на підставі, якого ОСОБА_3 було приватизовано квартиру, неправомірним та таким що підлягає скасуванню.

А тому, з врахування уточнених позовних вимог, просив визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна серії САА №422958 від 05 травня 1998 року на квартиру №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6, видане на підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218, відповідно до якого вказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3, скасувати рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218.

Ухвалою суду від 29.08.2016 року замінено неналежного відповідача на належного -- виконавчий комітет Луцької міської ради.

Позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав в поному обсязі та проси суд їх задовольнити.

Від відповідача у справі ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову визнала повністю.

Представник відповідача виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_4 подала клопотання про рогляд справи у її вілсутності. При винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Про результати розгляду справи просила повідомити.

Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи викладені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був членом ЖБК №77 і отримав ордер на право заняття житлово приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу житловою площею 17,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). Разом з позивачем, право на користування жилим приміщенням отримала його дружина ОСОБА_3

З досліджених матеріалів спарви встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 23.11.1993 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6,7, 15,16).

З довідки ЖБК № 77 виданої 10.05.2016 ОСОБА_2, вбачається, перший внесок в розмірі 4500 крб. ним внесений в 1991 році, залишок погашений рівними частинами до 1993 року. Державний кредит погашений повністю. Заборгованості перед кооперативом немає.

Статтею 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виплати пайових внесків за квартиру, установлено, що член житлового, житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно.

Тобто, момент погашення ним пайових внесків є водночас і моментом виникнення у цієї особи права власності.

Відповідно до ст. 146 ЖК України, п. 43 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, норм чинного на час виникнення спірних правовідносин КпШС (статті 22, 24, 28, 29), а також розяснень Пленуму Верховного Суду України в підпункті «а» п. 6 постанови від 18 вересня 1987 р. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та підпункті «а» п. 11 постанови від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у випадку сплати паю в ЖБК подружжям у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів квартира після повної сплати пайового внеску є їх спільним майном.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №007948 вбачається, що розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано 11.11.1997 року (а.с.12).

Оскільки, пайові внески за спірну кооперативну квартиру були сплачені ОСОБА_2 в період шлюбу з ОСОБА_3, питання набуття права власності на неї повинно було вирішуватися на підставі ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», ст.ст. 145, 146 ЖК України та норм чинного на той час сімейного законодавства.

Разом з тим, судом встановлено, що на підставі оспорюваного рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218 ОСОБА_3 набула права приватної власності на квартиру №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна серії САА №422958 (а.с25). Дублікат свідоцтва видний ОСОБА_3 управлінням ЖКГ 12.07.2004 року.

Як вбачається з дублікату свідоцтва та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11), ОСОБА_3 зазначена як одноосібний власник спірної квартири.

Набуття відповідачем ОСОБА_3 права власності на квартиру на підставі рішення виконкому свідчить про те, що квартира була передана у власність в порядку її приватизації. Однак, норми законодавства про приватизацію стосуються лише нерухомого майна державного житлового фонду, а квартира №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6 належала до житлово-будівельного кооперативу.

Тобто, при ухваленні рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218 про передачу в приватну власність ОСОБА_3 квартири №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6 було порушено вимоги чинного на той час законодавства. Крім того, було порушено права позивача як власника майна, який будучи членом ЖБК сплатив пайові внески.

А тому, рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218 є протиправним і підлягає скасуванню.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №66808009 від 29.08.2016 року (а.с.30) вбачається, що право власності відповідача ОСОБА_3 на квартиру №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6 було зареєстровано 12.07.2004 року на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства м. Луцька, взамін втраченого від 05.05.1998 року, виданого на підставі рішення від 30.04. 1998 року №218. Оригінал дублікату свідоцтва про право власності серії САА №422958 доданий відповідачем до заяви про визнання нею позову (а.с.25).

Оскільки, вказаний дублікат свідоцтва про право власності виданий на підставі рішення виконкому, яке визнано судом протиправним та скасовано, то дублікат свідоцтва слід визнати недійсним.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.86 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», ст.ст.145, 146 ЖК України, суд --

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218.

Визнати недійсним виданий управлінням житлово-комунального господарства 12.07.2004 року взамін втарченого дублікат серії САА №422958 Свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна від 05 травня 1998 року на квартиру №38 в місті Луцьку по вул. Федорова, 6, виданого на підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 30.04.1998 року №218.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій