У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (в особі ліквідаційної комісії) про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила поновити її на посаді провідного спеціаліста відділення реєстрацій екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з встановленням тарифного розряду 10 та надбавкою згідно з наказом МВСУ № 219-2007 року за високі досягнення в праці - 50%.

Свої вимоги мотивувала тим, що 16 травня 2013 року вона згідно із наказом від 14 травня 2013 року № 108 о/с була прийнята на зазначену посаду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї народився син ОСОБА_6.

11 вересня 2014 року на підставі ст. 179 КЗпП України адміністрацією Головного управління Національної поліції в Черкаській області їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

У подальшому, 19 листопада 2015 року їй стало відомо, що наказом від 06 листопада 2015 року № 311о/с її звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату із виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки під час знаходження її у відпустці, пов'язаної з доглядом за дитиною до 3 років, її звільнено у зв'язку із скороченням штату, що не допускається чинним трудовим законодавством, а при звільненні їй не було видано трудову книжку, не проведений повний розрахунок, не надано копію наказу про звільнення та довідку про її роботу в установі із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи та розміру зарплати.

Посилаючись на наведені вище обставини, просила позов задовольнити.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 про поновлення на роботі.

Визнано ОСОБА_4 такою, що звільнена 06 листопада 2015 року з посади провідного спеціаліста відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ з обслуговування м. Черкаси, Черкаського та Чигиринського районів при УМВС, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із ліквідацією територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийнято рішення про ліквідацію територіального органу Міністерства внутрішніх справ України - Управління внутрішніх справ України в Черкаській області та утворення, шляхом заснування, нового державного органу - Головного управління Національної поліції в Черкаській області (виписка з ЄДРПОУ від 07 листопада 2015 року).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та, виходячи із норм п. 1 ст. 40 КЗпП України, ст. ст. 184, 240-1 КЗпП України, п. 8 Закону України «Про Національну поліцію», дійшов обґрунтованого висновку про неможливість поновлення позивачки на роботі у зв'язку із повною ліквідацією установи-роботодавця - УМВС України. При цьому, встановивши, що обставинам, які стали підставою звільнення ОСОБА_4, в наказі від 06 листопада 2015 року надано неправильну юридичну кваліфікацію, суд правильно змінив формулювання причин її звільнення.

Висновок апеляційного суду є правильним також з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Обставини щодо несвоєчасної видачі трудової книжки, наказу про звільнення, довідки про роботу та непроведення кінцевого розрахунку при звільненні не були предметом розгляду судом у даній справі, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_4 не заявлялись.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик