Справа № 156/617/15-ц Провадження № 22-ц/773/384/16 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Категорія: 59 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністертства юстиції України, ОСОБА_4, третя особа державний нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Людмила Степанівна про визнання прилюдних електронних торгів недійсними, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на те, що на підставі рішення Апеляційного суду Волинської області від 17 жовтня 2013 року набув право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1. Своє право власності на частку у вказаному будинковолодінні зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24 січня 2014 року.

Крім того позивач зазначав, що 9 вересня 2014 року державним виконавцем ВДВС Іваничівського РУЮ Петренком Р. Ю. було складено акт опису й арешту майна 1/4 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а 17.01.2015 року направлено заявку на реалізацію цього майна як арештованого шляхом проведення електронних торгів. 2 квітня 2015 року прилюдні електронні торги були проведені державним підприємством «Інформаційний центр» і їх переможцем стала відповідач ОСОБА_4, яка, сплативши 29610 грн., отримала свідоцтво про придбання майна з електронних торгів.

Вважаючи, що організація і проведення електронних торгів здійснені з порушенням чинного законодавства, окремих положень Тимчасового порядку їх проведення, позивач просив суд визнати недійсними як самі прилюдні торги так і протокол про їх проведення та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Також позивач просив скасувати акт про проведення електронних торгів і державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_4 на куплене нею майно та стягнути в його користь понесені судові витрати.

Рішенням Іваничівського районного суду від 11 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить його скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1, вважаючи оскаржуване рішення прийняте з додержанням вимог матеріального і процесуального права, просить залишити його без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив лише з того, що 1/4 частка житлового будинку баз виділу її в натурі не може бути окремим об'єктом цивільного права і реалізовуватися з прилюдних торгів.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено, що 12 липня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області за заявою стягувача ОСОБА_4 від 11.07.2012 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 08.06.2012 року Іваничівським районним судом, про зобов'язання ОСОБА_1 в строк до 01.06.2012 року сплатити ОСОБА_4 52100 грн. компенсації від погодженої ними вартості майна (а. с. 159; 163).

9 вересня 2014 року державний виконавець провів опис майна і наклав арешт на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку 24.01.2014 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 (а. с. 164 - 165, 167).

Для визначення ринкової вартості 1/4 частини у зазначеному будинку державним виконавцем постановою від 30.09.2014 року призначався суб'єкт оціночної діяльності - експерт ОСОБА_7 (а. с. 166).

17 січня 2015 року начальником відділу ДВС Іваничівського РУЮ Петренком Р. Ю. було складено заявку на реалізацію арештованого майна 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами належної боржнику ОСОБА_1 та направлено разом із документами до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України для проведення електронних торгів і розміщення для цього відповідної інформації в СЕТАМ (а. с. 9-10).

2 червня 2015 року відбулися прилюдні торги, за результатами яких 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 продано іншому співвласнику цього будинку ОСОБА_4 за 29610 грн., про що начальником відділу ДВС Іваничівського РУЮ складено і затверджено у встановленому порядку відповідний акт (а. с. 12-13).

На підставі зазначеного акту від 01.04.2015 року про проведення електронних торгів державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л. С. 29 квітня 2015 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, яке в той же день було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 14; 173)

Відчудження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватись недійсним у судовому порядку з підстав недодержання у момент його вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу) За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами для визнання прилюдних торгів, а саме як договору купівлі-продажу, недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення визначених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

З матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду судом першої інстанції не було встановлено жодних порушень вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів з боку ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в ході реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1, які б вплинули на результати проведення цих торгів.

Висновки суду першої інстанції в цій частині не оскаржувалися сторонами спору в апеляційному порядку.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 цього Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що до переліку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення шляхом його продажу з прилюдних торгів, відноситься і частка у нерухомому майні боржника, визначена у встановленому законом порядку як окремий самостійний об'єкт власності і це відповідає вимогам ст. ст. 190, 366 ЦК України.

Отже, враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини справи, зокрема відсутність у боржника ОСОБА_1 іншого майна чи коштів для задоволення вимог стягувача крім 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, право власності на яку зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, колегія суддів вважає, що продаж вказаної частки боржника у праві спільної часткової власності з прилюдних електронних торгів є цілком правомірним і був проведений відповідачем ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з додержанням вимог чинного на той час Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Тому у визнанні недійсними оспорюваних позивачем ОСОБА_1 вказаних електронних торгів слід відмовити.

Так як решта заявлених ним позовних вимог є похідними від зазначеної позовної вимоги то у їх задоволенні також слід відмовити.

Враховуючи, що фактичні обставини встановлені судом першої інстанції правильно, проте неправильно витлумачені положення матеріального закону, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати і у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11 січня 2016 року в даній справі скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністертства юстиції України, ОСОБА_4, третя особа державний нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Людмила Степанівна про визнання прилюдних електронних торгів недійсними відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді