Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/458/16-ц

Провадження №2/377/244/16

30 серпня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

2 липня 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з названим позовом до ОСОБА_2 з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 2 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 139, від якого є неповнолітня дитина, мотивуючи його тим, що тривалий час вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, тому подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов і просила його задовольнити, пояснивши, що спільне проживання з відповідачем припинено з травня 2013 року, ще до народження дитини і не може бути відновлено.

Відповідач позов визнав і також просив розірвати шлюб, підтвердивши припинення спільного проживання та ведення спільного господарства з травня 2013 року та неможливість збереження шлюбу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії I-ОК № 139210 ОСОБА_2, який народився 28 серпня 1983 року, громадянин України і ОСОБА_3, яка народилася 15 вересня 1980 року, громадянка України, зареєстрували шлюб 2 жовтня 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 139. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2; дружини ОСОБА_2. Місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції.

Згідно свідоцтва про народження серії I-ОК № 239783, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_4 народився 24 червня 2013 року у м. Славутичі, про що зроблено відповідний актовий запис № 125. Його батьком записаний ОСОБА_2, який у судовому засіданні не заперечував свого батьківства щодо цієї дитини, матірю ОСОБА_1, громадянка України.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

За правилом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні сторони підтвердили, що спільне проживання та ведення спільного господарства між ними припинено у травні 2013 року і не може бути відновлено.

Такі взаємовідносини не притаманні сімї і не відповідають її інтересам. Можливості відновлення нормальних сімейних відносин та збереження шлюбу немає.

За цих обставин справи суд погоджується з позовом та його визнанням відповідачем і вважає необхідним його задовольнити та розірвати шлюб.

Згідно заяви позивачки в позовній заяві та в судовому засіданні вона бажає залишити собі прізвище ОСОБА_1.

За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду на суму 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст. 3, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який народився 28 серпня 1983 року в смт. Коротич Харківського району Харківської області, громадянином України і ОСОБА_1, яка народилася 15 вересня 1980 року в с. Мала Мощаниця Здолбунівського району Рівненської області, громадянкою України, зареєстрований 2 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області згідно актового запису № 139.

Після розірвання шлюбу прізвища колишнього подружжя залишити без змін.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області. Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел