Справа № 296/4727/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"26" вересня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Шалота К.В.

за участі секретаря Яковенко О.В.

розглянуши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 27.10.2011 відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами банківських послуг, відповідно до яких отримав кредитну картку «Універсальна».

22.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Gold 55 днів», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 17.04.2016 утворилася заборгованість у розмірі 34767,15 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 17150,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14584,98 грн., заборгованість за пенею та комісією 900,00 грн., а також штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1631,77 грн. - штрафу (процентна складова), просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.10.2011 року відповідач стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна» (а.с. 5).

22.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту «Gold», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Як вбачається з наявних матеріалів справи ОСОБА_2 не виконала взяті на себе кредитні зобов'язання й не погашала в повному обсязі кредит та щомісячні проценти за наданим кредимом, внаслідок чого станом на 17.04.2016 утворилась заборгованість у розмірі 34767,15 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 17150,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14584,98 грн., заборгованість за пенею та комісією 900,00 грн., а також штрафних санкцій: 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 1631,77 грн. - штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст. 549 ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 900,00 грн. та штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1631,77 грн.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Крім того, кредитним договором сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по одному із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів.

Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на викладене, виходячі з меж заявлених Банком позовних вимог, суд вважає обгрунтованим позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом - 17150,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14584,98 грн., заборгованість за пенею та комісією 900,00 грн.

Разом з тим, вимога про стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1631,77 грн. не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1293 грн. 50 коп. (1378,00 грн. х 32635,38 грн. / 34767,15 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 549, 1050, 1054, 1048 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57- 61, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк "Приватбанк" заборгованість у розмірі 32635 (тридцять дві тисячі шістсот тридцять пять) грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 1293 (одну тисячу двісті дев»яносто три) грн. 50 коп.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі його відсутності при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота