Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1524/2-684/12

Номер провадження: 2-зз/511/6/16

31.08.2016 Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого Панчук А.

при секретарі Міщенко М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування арешту на майно легковий автомобіль.

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 про скасування арешту майна легкового автомобіля.

В своїй скарзі заявник просить скасувати арешт накладений на його особистий автомобіль НОМЕР_1 постановою державного виконавця відділу ДВС від 19.03.2015 року. Свою заяву мотивує тим . що борг за аліменти , які він сплачує відповідно до рішення Роздільнянського районного суду по справі 2-684/2012 року повністю погасив. Заборгованість відсутня, а тому є всі законні підстави для скасування арешту.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши докази на які посилається заявник , дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Цей конституційний принцип втілено в ст. 11 Закону України «Про судоустрій України» та ст.14 ЦПК України, які передбачають, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими не тільки для осіб, щодо яких вони постановлені, але й для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових, службових осіб і громадян. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. У відповідності до ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданнями державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону). Згідно з вимогами ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у триденний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій, передбачених вищевказаним Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Сторона виконавчого провадження, зокрема стягувач , користується правами та несе обов'язки,передбачені ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження», а саме має право: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань,що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

Судом із наданих матеріалів та доказів встановлено , що відповідно до вимог ст.50 , 74 ЗУ « Про виконавче провадження « сторона по справі , яка вважає .що її права порушені має право заявити позов до суду про зняття арешту на майно .

Заявник ОСОБА_1 не подав позов до суду . а подав просто заяву. Суд вважає роз,яснити заявнику . що вказані вимоги вирішуються виключно в порядку цивільного позовного провадження з залученням всіх зацікавлених сторін.

Керуючись ст.223ЦПК України, ст.50,74 ЗУ «Про виконавче провадження « суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на автомобіль відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 5 денний строк з дня винесення ухвали,, або в такий же термін з дня отримання , в разі оголошення вступної та резолютивної частини.

Суддя : Панчук А. І