Справа № 2-174/09 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/773/1337/16 Категорія: 27 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

з участю:

секретаря Концевич Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТОВ) «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство (далі по тексту ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 2-174/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні поданої ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заяви про заміну стягувача, відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання по невідомим суду причинам не з'явились, а тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ст. 305 ЦПК України.

Тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2009 року постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/01-11/1914 від 23 липня 2007 року в розмірі 70 839 грн. 88 коп. та суму витрат на конвертацію валюти в розмірі 354 грн. 20 коп., а всього 71 194 грн. 08 коп. (а.с. 147-148, т. 1).

30 листопада 2009 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчі листи на виконання рішення цього суду від 30 листопада 2009 року про стягнення в солідарному порядку з боржників з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 71 194 грн. 08 коп. та судових витрат по справі (а.с. 246-248, т. 1).

На підставі вказаних виконавчих листів 6 квітня 2010 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанови ВП № 18454137, ВП № 18453762, ВП № 18873610 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 249-251).

Також встановлено, що 19 листопада 2015 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги № 114/13 від 19 листопада 2015 року, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, і ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2.(а.с. 235-237, т. 1).

Цього ж дня, між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» був укладений Договір відступлення права вимоги № 19 К-П від 19 листопада 2015 року, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, і ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2.(а.с. 239-242, т. 1).

Цього ж дня, між ТОВ «Фінансова компанія Позика» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір відступлення права вимоги № 222/ФК-15 від 19 листопада 2015 року, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги, і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 (а.с. 243-245, т. 1).

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі належними та беззаперечними доказами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу (ст.37 ЦПК України, в тому числі і на стадії виконавчого провадження, яка є завершальною стадією судового провадження (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», норми розділів VI-VII ЦПК України).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Встановлено, що виконавчі листи, видані на виконання судового рішення у даній справі на виконанні в органах Державної виконавчої служби не перебувають.

Проте, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження взагалі, а не лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про невжиття судом процесуальних заходів щодо заміни боржника ОСОБА_3, яка померла 16 липня 2010 року її правонаступниками не впливають на законність оскаржуваної ухвали, і не є предметом розгляду, у даному випадку.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу боржника слід відхилити, з огляду на безпідставність її доводів, а оскаржувану ухвалу залишити без змін як таку, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді