У Х В А Л А

"30" вересня 2016 р.

Суддя Рівненського міського суду Галінська В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Автошлях" про стягнення грошових коштів за договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ "Автошлях" про стягнення грошових коштів за договором.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року по вищевказаній справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

28 вересня 2016 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Автошлях" в сумі 72500 грн., що знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських установах.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 1, 4 своєї Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року роз"яснив, що звернути увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Незважаючи на вимоги ст. 151 ЦПК України та вищезазначених роз"яснень Пленуму Верховного Суду України, заявником в своїй заяві про забезпечення позову не викладено обставин та не надано доказів, які б підтверджували причини та необхідність забезпечення його позову (існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову) та не надано відомостей, потрібних для забезпечення позову тим видом забезпечення, який він просить застосувати (накладення арешту), а саме достовірних відомостей про наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах та наявності на них коштів, які належать йому.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

За наведених обставин заява підлягає залишенню без руху, для усунення зазначених недоліків, а саме надати достовірні відомості про наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах та наявності на них коштів, які належать йому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Автошлях" про стягнення грошових коштів за договором - залишити без руху.

Надати заявнику п"ятиденний строк для усунення недоліків заяви визначені в ухвалі з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали вважати заяву неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в пяти денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

У випадку неподання апеляційної скарги в пяти денний строк ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя -