Справа № 489/7146/15-ц
Номер провадження 2/489/293/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу,

встановив

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося з причин не схожості характерів, життєвих інтересів. Неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, 23 квітня 1994 року відділом реєстрації одружень міста Миколаєва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що зроблено запис за №360.

З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що сторони дійшли спільної згоди розірвати шлюб, шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 105, 110-114 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 23 квітня 1994 року відділом реєстрації одружень міста Миколаєва, актовий запис № 360.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв