Справа № 591/6635/15-ц
Провадження № 2/591/171/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Ханюкової-Липової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла, третя особа Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради про виключення квартири з числа службових,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду за захистом своїх житлових прав, оскільки вважає, що відповідач незаконно відмовив йому в задоволенні заяви про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових жилих приміщень. Свої вимоги мотивує тим, що в 2000 році він отримав ордер на зазначену квартиру як на службове житлове приміщення, оскільки на той час перебував у трудових відносинах з ВЖРЕУ № 2. В подальшому дане підприємство було ліквідоване без правонаступників, тобто відпала потреба для використання даного приміщення як службового. Натомість, він та його родина у складі трьох осіб, у тому числі, неповнолітня дитина, вселившись у спірне приміщення на законних підставах, постійно з 2000 року проживають у ньому. Просив зобов'язати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових жилих приміщень.

В судовому засіданні позивач свої уточнені вимоги підтримав, пояснив, що вселився і проживає в даній квартирі на законних підставах більше 15 років, але позбавлений можливості реалізувати своє право на приватизацію даної квартири, оскільки відповідач безпідставно відмовляє йому виключити вказану квартиру з числа службових.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що потреба в цій квартирі як у службовому житлі не відпала, хоча підприємство і ліквідоване.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, звернувся до суду із зустрічним позовом, який було залишено без розгляду у зв'язку з його повторною неявкою в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач з 19.10.1994 року я працював у Сумському міському виробничо житловому ремонтно- експлуатаційному управлінні №2, на посаді слюсара-сантехніка 4 розряду по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року був переведений до ТОВ «Все для житла» на посаду та звільнений 26.06.2005 року. З 21.06.2013 року по 04.09.2013 року працював у КП «Сумижитло» Сумської міської ради, що підтверджується даними трудової книжки. (а.с.17- 19).

Відповідно до ордеру на службове житлове приміщення від 01.03.2000 року, позивач разом з дружиною та сином вселився в квартиру АДРЕСА_1 ( а. с. 11).

Як вбачається з архівного витягу, рішенням виконкому Сумської міської ради від 18.01.2000 року № 51 року затверджено рішення адміністрацій про надання службових житлових приміщень: Відділу житлового господарства міської ради від 24.12.99р. №81, від 12.01.2000р. №1. Газозварнику ВЖРЕУ-2 ОСОБА_1, який проживає з сім'єю у складі 3 чоловік: він, дружина, син, як піднаймач у квартирі АДРЕСА_2 - окрему, упорядковану, однокімнатну житловою площею 16,8 кв.м службову квартиру АДРЕСА_3 (а.с.10).

Згідно довідки Головного управління статистики у Сумській області за № 04.02-08-2489 від 10.03.2015 року, 13.10.2010 року виконавчим комітетом Сумської міської ради припинена державна реєстрація ВЖРЕУ-2 без правонаступництва (а.с.12).

Позивач звернувся до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради із заявою виключення квартири з числа службових, з можливістю подальшої приватизації, про що прийняти відповідне рішення (а.с.13-14).

20.03.2015 р. отримав відмову з посиланням на те, що виключення квартири з числа службових проводиться лише на підставі клопотання підприємства, установи, організації за ким це приміщення закріплено (а.с.15).

На даний час в спірній квартирі постійно мешкають та зареєстровані ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, 2006 року народження (а.с.109). ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи (а.с.112).

Встановлено, що іншого житла позивач не має.

Своє законне право на приватизацію житла позивач не використав, що не заперечувалося іншою стороною.

Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» службові квартири не підлягають приватизації, тобто, щоб приватизувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1, необхідно виключити її з числа службових.

Відповідно до постанови Ради міністрів Української РСР від 4.02.1988 №37 «Про службові жилі приміщення» виключення жилого приміщення з числа службових проводиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської районної в місті Ради народних депутатів. До управління обліку, розподілу та приватизації житла ні ВЖРЕУ-2, ні ТОВ «Все для житла» з даним клопотанням не звертався, тому виконавчий комітет Сумської міської ради не має законних підстав для виключення спірної квартири з числа службових. За умови відсутності підприємства, якому квартира АДРЕСА_1 була надана для використання як службове приміщення, вказана квартира використовуватись у цьому статусі не може.

Крім цього, квартира АДРЕСА_1 обліковується в книзі обліку службових жилих приміщень Сумського виконкому як службова (рішення виконкому від 18.01.2000р №51). Тому на даний момент відсутні законні підстави для передачі спірної квартири у приватну власність.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЖК України, порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до п.п.3.6 Положення «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. №37 (із змінами), жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, організації. Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні. Виключення жилого приміщення з числа службового провадиться рішенням виконавчого комітету відповідної міської ради.

Із змісту вказаних положень вбачається, що вирішення питання про виключення житлового приміщення із числа службових можливо лише при наявності клопотання адміністрації підприємства, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.

На даний момент позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки ВЖРЕУ-2 та ТОВ «Все для житла» ліквідовано без правонаступництва, відповідно використовувати квартиру як службове приміщення відпала потреба.

Таким чином, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, оскільки встановлено, що позивач більше 15 років проживає в зазначеному житловому приміщенні на законних підставах, і ліквідація підприємств, з якими він перебував у трудових відносинах під час отримання права на проживання у вказаній службовій квартирі, не може бути підставою для відмови позивачу в реалізації його законного права на приватизацію житла, у зв'язку з відмовою в задоволенні його заяви про виключення квартири із числа службових. Необхідно зобов'язати виконавчий комітет Сумської міської раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових жилих приміщень.

Керуючись ст.2, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ч.1 ст.123 ЖК України, п.п.3.6 Положення «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затв. постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. №37 ст.130, 174, 197, 209, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет Сумської міської раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових жилих приміщень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Суддя О.В.Грищенко