Справа № 202/2800/16-ц
31 серпня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Вітько Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю, -
ОСОБА_1 предявила позовну заяву до ОСОБА_2 в якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: усунути їй перешкоди у користуванні власністю та зобовязати відповідачку не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою № 38 у будинку № 66 по вулиці Косіора (нове найменування пр. ОСОБА_4) у місті Дніпрі, ? частка якої належить їй особисто на праві власності; вселити її у квартиру АДРЕСА_1 (нове найменування пр. ОСОБА_4) у місті Дніпрі; стягнути з відповідачки на її користь понесені судові витрати по справі згідно квитанції.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що16 вересня 2015 її мати подарувала їй ? частку спірної квартири АДРЕСА_1 (нове найменування пр. ОСОБА_4) у місті Дніпрі. Інша ? частка квартири належить сестрі її вітчима ОСОБА_2.
Вона неодноразово намагалася потрапити до квартири, але відповідачка та її донька підпирали двері з середини квартири та замикалися на внутрішні засови.
Вона зверталася до дільничного інспектора поліції, але це виявилося марним.
Враховуючи, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні власністю вона й вимушена звернутися до суду із позовною заявою.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та предявлений позов просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому Законом порядку.
Третя особа у судовому засіданні категорично заперечувала проти позову і у його задоволенні просила відмовити, але письмових заперечень до суду не надала.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивачки та її представника, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного.
Позивака ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 16.09.2015 року, посвідченого державним нотаріусом пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим № 5-403, є власницею ? частини квартири АДРЕСА_2 (нове найменування пр. ОСОБА_4), у місті Дніпрі (попередня назва географічного об'єкту місто Дніпропетровськ). Номер запису про право власності позивачки згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 11195183). Право власності за позивачкою на вказану частку квартири було зареєстроване 16.09.2015 року.
Відповідачка чинить позивачці перешкоди у користуванні часткою спірної квартири, не допускає до приміщення квартири, через що ОСОБА_1 зверталася до органів Національної поліції, що підтверджено письмовим повідомленням на адресу позивачки з Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 10.03.2016 року.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст. 391 ЦК України.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи бути обмеженим у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не допускає позивачку до спірної квартири, чим створює позивачці перешкоди щодо вільного користування та можливості розпорядитися належною їй на праві власності часткою квартири, у звязку з чим позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права власності на ? частку квартири АДРЕСА_3 (попереднє найменування вул. Косіора), у місті Дніпрі (попереднє найменування географічного обєкту місто Дніпропетровськ), шляхом зобовязання ОСОБА_2 не чинити позивачці перешкод у вільному користуванні та розпоряджанні цим майном.
Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_4 (попереднє найменування вул. Косіора), у місті Дніпрі (попереднє найменування географічного обєкту місто Дніпропетровськ).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук