Справа № 635/3330/16-ц
Провадження № 2/635/1806/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про розірвання кредитного договору, припинення нарахування процентів за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 листопада 2015 року уклав із ПАТ «Альфа-Банк» Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 5000 гривень. Під час укладання угоди працівник банку надала йому пакет документів в файлі, який він не перевірив.

21 листопада 2015 року йому на телефон прийшли смс-повідомлення, що з його рахунку в банкоматі, розташованому по пр. Московському, 2 в м. Харкові, зняті грошові кошти в розмірі 4576 гривень. Перевіривши документи, він не виявив конверту з кредитною карткою та пін-кодом.

23 листопада 2015 року він звернувся до відділення ПАТ «Альфа-Банк» із заявою про те, що йому не була видана кредитна картка з пін-кодом, а також до Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області. Відомості за його заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 3493 від 23 листопада 205 року.

Посилаючись на те, що він кредитні кошти з кредитної картки не знімав, просив скасувати нарахування процентів та інші нарахування за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, розірвати Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 18 листопада 2015 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, при цьому пояснив, що кредитну картку з пін-кодом йому не видав працівник банку при укладанні кредитного договору.

Представник відповідача у судовому засіданні просив в позові відмовити, посилаючись на те, що у разі втрати картки внаслідок протиправних дій третіх осіб позивачу потрібно було звернутися до банку в строки та з документами, які зазначені в п.п. 3.2.3.3 Договору для відшкодування збитків страховиком, що останнім зроблено не було.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі.

Так, 18 листопада 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом в розмірі 5000 гривень строком дії два роки з моменту її випуску.

З метою використання кредитних коштів за угодою про обслуговування кредитної картки, позивачу було видано кредитну картку, за допомогою якої позивач міг в будь-який час отримати кредитні кошти або здійснити за рахунок кредитних коштів будь-які платежі. Вказані обставини підтвердив свідок ОСОБА_3, яка є працівником ПАТ «Альфа-Банк» та видавала картку позивачу.

18 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630329143.111, згідно п. 5 якого страховим випадком за цим договором є факт понесення збитків та/або додаткових витрат страхувальником внаслідок настання будь-якої із нижченаведених подій, зокрема: п.5.1 несанкціонованого використання третіми особами платіжної картки внаслідок грабежу або розбою, здійсненого в бік страхувальника та/або її крадіжки; п.5.2 незаконне отримання грошових коштів з рахунку СПЗ, третьою стороною із застосуванням шахрайських методів отримання від держателя платіжної картки інформації по цій картки (виключення Фішінг, ІТ- шахрайство).

За п.3.1.1 про факт настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен письмово повідомити про це страховика шляхом оформлення письмової заяви встановленого зразку протягом двох робочих днів, з моменту коли він дізнався про її настання у випадку коли страхувальник знаходиться на території України.

Згідно п. 3.1.2 договору про настання події, що має ознаки страхового випадку по добровільному страхування фінансових ризиків страхувальник повинен повідомити банк одразу (не пізніше двох годин) про крадіжку картки з моменту виявлення факту крадіжки за винятком випадків, підтверджених відповідними медичними документами, коли за станом здоровя на момент такого виявлення страхувальник не міг повідомити про страховий випадок; одразу не пізніше двох годин після отримання смс повідомлення про списання грошових коштів з рахунку СПЗ страхувальника, якщо така транзакція могла бути спричинена шахрайськими діями третьої особи без відома страхувальника. За приміткою збитки, яких зазнав страхувальник внаслідок шахрайських операцій з платіжною карткою вважаються виявленими в період дії договору страхування в тому разі, якщо страхувальник поінформує банк про крадіжку протягом 12 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку. Страхувальник повинен надати документи, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, передбачені п.3.2 договору, а також п.3.3.1, зокрема Витяг з Єдиного реєстру до удових розслідувань.

21 листопада 2015 року грошові кошти в сумі 4400 гривень в наслідок чотирьох транзакцій були списані з карткового рахунку позивача.

Транзакції біли проведені коректно, у відповідності з Правилами Міжнародної платіжної системи. Операції були здійснена з введенням пін-коду, що визнається сторонами.

З питання блокування картки позивач звернувся до банку 22 листопада 2015 року о 12-27 годині.

З заявою про вчинення кримінального правопорушення до Ленінського ВП ГУ НП в Харківській області, а також з відповідною заявою до ПАТ «Альфа-Банк» позивач звернувся 23 листопада 2015 року.

Відомості за заявою ОСОБА_4 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003493 від 23 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Після втрати картки позивач в порядку, передбаченому договором добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток з наданням визначених договором документами, до ПАТ «Альфа-Бан» та ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» не звернувся.

Разом з тим, банком було розяснено позивачу право звернутися до ПАТ СК «Альфа Стахування» із відповідною заявою про відшкодування понесених збитків.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Таким чином, враховуючи, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди по всім суттєвим умовам, то такий правочин згідно вимог ст. 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв'язку з чим, цей договір згідно вимог ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ними відповідно до приписів ст. 526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

З умови та правила надання банківських послуг позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис в угоді.

Відповідно до п.6,п.7 розділу ІV Загальні вимоги до безпеки

здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення

про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705 користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

В свою чергу позивач блокував картку лише наступного дня, а саме: 22 листопада 2015 року, а звернувся до органів поліції та банку з відповідною заявою 23 листопада 2015 року.

Таким чином, позивач звернувся до банку та правоохоронних органів вже після списання грошових коштів з карткового рахунку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що позивач після втрати кредитної картки не дотримався умов та правил надання банківських послуг, останній несе відповідальність за всі проведені операції до моменту блокування картки, що за таких обставин свідчить про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 з наведених підстав є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач обрав не передбачений законом спосіб захисту права.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Однак, позивач не довів суду належними доказами про те, яке його суб'єктивне права та якими діями відповідача воно було порушено.

За ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом . Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Натомість, позивачем не доведено істотне порушення банком умов кредитного договору, а тому суд також відмовляє позивачу в позові в частині розірвання договору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про розірвання кредитного договору, про припинення нарахування процентів за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.В. Березовська