Ухвала

іменем україни

27 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Демяносова М.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання попереднього договору договором купівлі-продажу, визнання договору дарування недійсним (нікчемним), скасування державної реєстрації і зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив, та остаточно просив: враховуючи, що покупець ОСОБА_5 сплатила продавцю ОСОБА_10 усі грошові кошти визначеної вартості квартири, а також виконала всі покладені на неї попереднім договором купівлі-продажу від 04 лютого 2014 року обов'язки, визнати його таким, що укладений як договір купівлі-продажу; встановити та визнати факт недійсності (нікчемності) договору дарування квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, укладений 06 серпня 2014 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, скасувавши його державну реєстрацію; зобов'язати ОСОБА_10 виконати всі необхідні дії продавця за договором купівлі-продажу, в тому числі й передачі ОСОБА_5 всіх необхідних документів та придбаної зазначеної квартири, а в разі невиконання цього відповідачем - визнати право власності покупця як добросовісного набувача на придбану нею за відплатним договором указану квартиру.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на виконання умов вищевказаного договору ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_10 обумовлену ними повну вартість квартири, що еквівалентно 14 тис. доларів США, проте остання почала під різними обставинами відстрочувати укладення основного договору купівлі-продажу, крім того, отримавши вказані грошові кошти, вона змінила замок на вхідних дверях квартири, чим обмежила раніше наданий ОСОБА_5 як покупцю доступ до квартири. Зазначила, що під час укладення договору дарування ОСОБА_10 завідомо порушила положення ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, оскільки уклала з ОСОБА_7 правочин, який суперечить вимогам цього Кодексу та моральним засадам суспільства, а сам договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2015 року указаний позов задоволено у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року скасовано заочне рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення у справі, апеляційний суд правильно виходив із наявності підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із необґрунтованості вказаних позовних вимог, зазначивши, що обраний позивачем спосіб захисту права щодо попереднього договору купівлі-продажу не узгоджується із приписами ч. 2 ст. 635 ЦК України, а також умовами самого попереднього договору (п. п. 5.1-5.4), враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 02 вересня 2015 року у справі № 6-226цс14.

Крім того, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог щодо вищевказаного договору дарування, адже ОСОБА_5 не є його стороною та відсутні підстави вважати, що внаслідок укладення цього договору порушено її права.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

О.М.Ситнік