Справа № 465/577/16 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/4885/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м Львова від 21 червня 2016 року матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова по цивільній справі №465/577/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємтва «Львівелектротранс» про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації моральної шкоди визнано неподаними та повернуто позивачу.

Вказану ухвалу оскаржило ЛКП «Львівелектротранс».

В апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання прийняття заяви про перегляд заочного рішення для розгляду. Вважають ухвалу такою, що постановлена без достатніх підстав, оскільки заявник до моменту отримання оскаржуваної ухвали ніяким чином не був повідомлений про відмову у задоволенні його заяви від 14.06.2016 року про звільнення від сплати судового збору, а тому не зміг своєчасно усунути недоліки своєї заяви, сплативши судовий збір.

У судове засідання окрім представника позивача решта особи, що беруть участь у справі (їх представники) не зявилися, причин неявки не повідомили, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси позивача у судовому засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

11.05.2016 року Франківським районним судом м.Львова по даній справі було ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.05.2016 року ЛКП «Львівелектротранс» було подано заяву про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації моральної шкоди (а.с. 39-41).

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 7 червня 2016 року матеріали заяви ЛКП «Львівелектротранс» про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації моральної шкоди було залишено без руху для долучення заявником квитанції, що підтверджує оплату судового збору (у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати), копії рішення, яке слід переглянути відповідно до кількості учасників судового розгляду справи та надано заявнику пять календарних днів для усунення недоліків ухвали з моменту її отримання.

На виконання вимог ухвали ЛКП «Львівелектротранс» подано заяву про звільнення від сплати судового збору з посиланням на ст.ст. 79, 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Однак, оскаржуваною ухвалою від 21 червня 2016 року, матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова по цивільній справі №465/577/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» про стягнення недонарахованої заробітної плати та компенсації моральної шкоди визнано неподаними та повернуто позивачу з посиланням на те, що заявником не надано суду доказів скрутного матеріального становища ЛКП «Львівелектротранс», а відтак такі доводи не можуть визнаватись судом, як усунення недоліків заяви про перегляд заочного рішення. Оскільки ж ухвала судді про залишення заяви без руху в частині виконання вимог ст.ст. 119-121 ЦПК України не виконана, заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають.

Дійсно, відповідно до ч.6 ст. 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Крім цього, дійсно, відповідно до ч.7 ст.229 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила ст. 121 цього Кодексу.

Однак, розмір судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, зважаючи на те, що така заява подана юридичною особою повинен складати 0,5 розміру мінімальної заробітної плати (689 грн.), а не 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,6 грн.), як помилково вважав суд (п.п. 4 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Крім цього, статтями 228, 229 ЦПК України не передбачено обовязку заявника щодо подання копій рішення суду, про перегляд якого ним подано заяву, у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Крім цього, за змістом ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» сплата судового збору за звернення до суду може бути відстрочена, розстрочена, крім цього розмір необхідного до сплати судового збору може бути зменшено або особу, що звернулась до суду може бути звільнено від його сплати.

Відповідно до змісту ст. 27 ЦПК України особи, що беруть участь у справі мають право заявляти клопотання.

Відповідно до змісту ст. 168 ЦПК України заяви і клопотання осіб, які беруть участь у справі, розглядаються судом після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановляється ухвала.

Також, відповідно до ч.2 ст. 208 ЦПК України питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Також, згідно змісту п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» клопотання осіб, які беруть участь у справі, з питань, пов'язаних з розглядом справи, суд вирішує негайно. Відкладення вирішення клопотань не допускається.

Згідно п. 32 цієї ж Постанови відповідно до вимог частини другої статті 208 ЦПК всі питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду у випадках, установлених цим Кодексом, суд має вирішувати шляхом постановлення ухвал, які залежно від характеру і складності питання, що ними вирішуються, оформляються або окремим процесуальним документом, постановленим у нарадчій кімнаті, або проголошуються усно в судовому засіданні із занесенням до журналу судового засідання і мають відповідати за змістом статті 210 ЦПК та окремим вимогам з цього приводу, що містяться в інших нормах ЦПК.

Відповідно, реалізовуючи своє право щодо подання заяви (клопотання), відповідачем 14.06.2016 року подано заяву про звільнення від сплати судового збору, на виконання вимог ухвали судді про залишення заяви без руху.

Однак, така заява відповідача, судом (суддею) по суті не вирішена, ухвали про задоволення такої чи відмову у задоволенні такої судом (суддею) не постановлено. Про постановлення ухвали, якою вирішено вказану заяву, тобто про наслідки розгляду заяви про звільнення від сплати судового збору, відповідно не повідомлено особу заявника та не розяснено йому подальші можливі наслідки розгляду його заяви про перегляд заочного рішення.

Натомість, зважаючи на те, що доводи наведені у заяві суддя вважав такими, що не можуть визнаватись судом як усунення недоліків заяви про перегляд заочного рішення через неподання доказів на підтвердження її доводів та факт невиконання вимог ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя вважав, що заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Враховуючи наведене, а саме те, що вимоги ухвали про залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без руху не слід вважати обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону; те, що судом не було вирішено по суті клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору та про наслідки такого відповідача не повідомлено (із розясненням подальших можливих наслідків розгляду його заяви), колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно вирішено питання про повернення матеріалів заяви відповідача про перегляд заочного рішення та постановлено оскаржувану ухвалу.

Тому, ухвала суду першої інстанції залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з передачею вказаного питання для його вирішення на новий розгляд до суду першої інстанції, який повинен бути проведеним із судовим дотриманням ЦПК України, зокрема, його вимог, наведених вище.

Вказаним слід задовольнити апеляційну скаргу, визнавши її доводи обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: В.Я. Бакус

ОСОБА_4