29.08.2016 Справа № 756/4191/16-ц
Справа пр. №2/756/3104/16
ун. №756/4191/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В.
при секретарі - Приходько І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -
У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25.03.2011 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №1118.
Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3
01.10.2013 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано.
Позивач стверджувала, на даний час її малолітня донька ОСОБА_3 мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, 25.03.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №1118.
Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.7).
На даний час малолітня ОСОБА_3 постійно мешкає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
01.10.2013 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6).
Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Ці обставини не заперечуються відповідачем.
Дитина перебуває на утриманні матері, ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, не надає.
За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За правилами ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний, щомісячний дохід. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, у твердій грошовій сумі.
Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, має становити 2000,00 грн. щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 є інвалідом дитинства та хворіє на демієлінізуюче захворювання нервової системи нез'ясованого ґенеза (а.с.13), у зв'язку з чим на її утримання щомісячно необхідні додаткові кошти (на лікування, реабілітацію тощо).
У відповідності до роз'яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.
Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача половини понесених додаткових витрат, пов'язаних з утриманням та хворобою малолітньої ОСОБА_3, є законними та обґрунтованими.
Вирішуючи позов в частині зобов'язання відповідача брати участь у додаткових витратах на лікування дитини ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 4000,00 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки при стягненні додаткових витрат на дитину такі витрати повинні бути або фактично понесеними, або передбачуваними.
Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Керуючись ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн. в дохід держави.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 185, 191 СК України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 23 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок в дохід держави
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька