Справа №473/4560/15-ц 09.03.2016 09.03.2016 09.03.2016
Провадження №22-ц/784/570/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 473/4560/15-ц
Провадження №22-ц/784/570/16 Головуюча першої інстанції: Ротар М.М.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

за участю: ОСОБА_2 - представника третьої особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, треті особи - Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановила:

В грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 4,53 га, що розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району.

Він у встановлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки через правову необізнаність не знав про наявність у нього такого права.

При зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадкових прав йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із посиланням на те, що ним пропущено шестимісячний строк, встановлено діючим законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважаючи, що шестимісячний строк, встановлений законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного від 30 грудня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, залучена ОСОБА_3

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Постановлено надати позивачу додатковий строк терміном у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_5 у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом невірно застосовано норми процесуального та матеріального права. Зокрема, вона зазначає, що суд першої інстанції не визначився із колом осіб, які мають право на спадщину після смерті ОСОБА_7 та які прийняли спадщину, у тому числі і за правом представлення.

Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась. А тому, на її думку, доводи ОСОБА_3 про те, що Вознесенська сільська рада є неналежним відповідачем безпідставні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав. підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції керувався тим, що, передбачений законом строк для прийняття спадщини останній пропустив із поважних причин, оскільки тривалий час хворів, а тому є підстави для надання йому додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням вимог цивільного -процесуального права.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною третьою ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7.(а.с.11). Позивач є сином померлого ОСОБА_7 (а.с. 6). Спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась, що підтверджується Витягом із Спадкового реєстру (а.с. 9).

Із довідки від 19 жовтня 2015 року, виданої Вознесенською сільською радою Вознесенського району видно, що на день смерті ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 разом з ним проживав та був зареєстрований його син ОСОБА_8 (а.с.47, 95).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 12). Спадкову справу після смерті ОСОБА_8 заведено 28 лютого 2013 року (а.с.50). Із заявами про прийняття спадщини після смерті останнього звернулись його дочки від першого шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року (а.с.51).

Із матеріалів справи також видно, що ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 і ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась ОСОБА_10, батьком якої у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_8 ( а.с.38 -39, 44, 94).

Із наданої до апеляційної інстанції копії рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 04 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, видно, що визнано поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та визначено один місяць додаткового строку для звернення останньої до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 97-100).

Наведені обставини свідчать, що оскаржуваний рішенням зачіпаються права ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_10, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_5 як спадкоємців після смерті ОСОБА_8

Проте ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини та не з'ясував коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а помилково розглянув даний позов до Вознесенської сільської ради Вознесенського району, яка є неналежним відповідачем у даній справі. Зазначені порушення цивільного процесуального права, допущені судом першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно до пунктів 1 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення, яким в позові ОСОБА_5 до Вознесенської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_3 із ОСОБА_5 слід стягнути 532 грн. 92 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 січня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_5 до Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, треті особи - Друга Вознесенська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 із ОСОБА_5 532 (п'ятсот тридцять дві) грн. 92 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді: Т.В. Крамаренко

Т.З. Кутова