Справа № 363/522/16-ц Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/3830/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 24 09.08.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Касьяненко Л.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимощевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», треті особи, що не заявляють самостійних вимог - ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19.07.2015 року з автомобілем, яким керував ОСОБА_3, стався страховий випадок, внаслідок ДТП було пошкоджено його автомобіль ЗАЗ «Forza», який був застрахований у відповідача згідно договору добровільного страхування. На своє звернення до відповідача отримав постанову про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на п.4 особливих умов страхування договору страхування, а саме: віковий діапазон осіб, що мають право керувати транспортним засобом зазначено від 36 до 65 років, а вік ОСОБА_3 на момент настання страхового випадку становив 33 роки. Таку відмову вважає необґрунтованою, такою, що порушує його матеріальне право, а тому просив стягнути страхове відшкодування в сумі 36 367 грн. 80 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23.09.2015 року по 09.02.2016 рік в сумі 6 152 грн. 82 коп., та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23.09.2015 року по 09.02.2016 рік в сумі 418 грн. 15 коп., а всього 42 938 грн. 77 коп.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у позові було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилається на те, що суд помилково при винесені рішення визнав його неналежним позивачем. Тому, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути з відповідача судовий збір.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 05.09.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит для придбання транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі Forza AF4854, 2012 року випуску.

21.09.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» (заставодержатель) та ОСОБА_2 (заставодавець) укладено договір застави цього транспортного засобу.

На виконання умов договору застави, ОСОБА_2 28.08.2014 року уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, серія АМ №091097 від 28.08.2014 року, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням та розпорядження власником транспортним засобом ЗАЗ «Forza», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, строком дії з 28.08.2014 року по 27.08.2015 року.

Пунктом 4 договору страхування, встановлено вік водія від 36 до 65 років, а мінімальний водійський стаж осіб, що мають право керувати застрахованим ТЗ 9 років. Дана інформація зазначається самим страхувальником, оскільки лише йому відомо осіб, які будуть керувати застрахованим майном.

Згідно до п.4.2. договору страхування, страховим випадком не визнається подія, що відбулась при керуванні забезпеченим/застрахованим ТЗ особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії або права керування цим ТЗ; не підпадає під категорії водіїв, вказані в особливих умовах страхування цього договору; або знаходилися в стані алкогольного сп'яніння та/або перебувала під впливом наркотичних чи токсичних речовин, психотропних субстанцій або аналогічних засобів та/або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

Відповідно до п. 9.1.3. договору загальних умов страхування, страхувальник має право призначити вигодонадувача для одержання страхового відшкодування і замінити його до настання страхового випадку (за умови наявності письмового погодження діючого вигодонабувача).

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 18.08.2015 року, 19.07.2015 року приблизно о 01 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ Форза реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по проїжджій частині вул. Автозаводська з боку вул. Київської у напрямку вул. Заводської в с. Катюжанка, Вишгородського району Київської області. Проїжджаючи ділянку дороги біля будинку №11 на заокругленні дороги вліво, водій ОСОБА_3 не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини праворуч та скоїв наїзд на дерево. Зібраними матеріалами кримінального провадження достовірно встановлено, що причиною дорожньо-транспортної події, є необережні дії водія ОСОБА_3 Однак, враховуючи, що внаслідок вказаної ДТП травмований лише водій ОСОБА_3 та більше травмованих не було, отже в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад злочину.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 12.11.2015 року справу про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 закрито, оскільки на момент розгляду справи в суді минуло більш ніж місяць з дня винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Після настання страхового випадку ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ України» про виплату страхового відшкодування. Підставою для відмови ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування слугував той факт, що ОСОБА_2 передав керування транспортного засобу ОСОБА_3, якому на момент настання страхового випадку було 33 роки, що не відповідає вимогам договору страхування наземного транспорту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що на момент ДТП (19 липня 2015 року) саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, керував автомобілем ЗАЗ «Forza», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини та здійснив наїзд на дерево, завдавши автомобілю технічних ушкоджень, тобто - порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а тому суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_3 на момент ДТП виповнилося 33 роки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, оскільки рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до посилань на судову практику. Однак, на думку колегії суддів, обставини визначені в ухвалі ВССУ від 17.04.2013 року на яку посилається апелянт, не є аналогічними з даними обставинами справи, оскільки в даному випадку ДТП скоїв не позивач ОСОБА_2, а третя особа - водій ОСОБА_3, щодо віку якого і були встановлені обмеження у договорі страхування підписаного позивачем, таким чином, погодившись з цим пунктом договору.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши, що позов є обґрунтованим, помилково послався, як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що водій ОСОБА_3 не мав мінімального водійського стажу 9 років та на те, що відсутнє письмове погодження діючого вигодонабувача ПАТ «Ідея Банк», оскільки ці обставини спростовані матеріалами справи, тому підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання, як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що водій ОСОБА_3 не мав мінімального водійського стажу 9 років та на те, що відсутнє письмове погодження діючого вигодонабувача ПАТ «Ідея Банк».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :