У х в а л а

26 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_7, треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про поділ житлового будинку та спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням

від 6 жовтня 2015 року позов задовольнив, постановив: виділити

ОСОБА_4 житлову кімнату 1-8 площею 12,1 кв. м, кладову 1-7 площею 2,2 кв. м, столову 1-6 площею 11,6 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 8,7 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 13,8 кв. м, підвал ІІІ площею 20,2 кв. м, підвал ІV площею 15,6 кв. м. житлового будинку АДРЕСА_1, а всього приміщень загальною площею 84,2 кв. м, вартістю 81 тис. 398 грн 90 коп., що становить 49,22 % житлового будинку. Виділено ОСОБА_4 хлів з літньою кухнею

(літ. «В») площею 52,19 кв. м вартістю 44 тис. 64 грн.;виділити

ОСОБА_7 житлову кімнату 1-9 площею 20,2 кв. м, коридор 1-3 площею 6,3 кв. м, кухню 1-2 площею 8,1 кв. м, коридор 1-1 площею 6,5 кв. м, гараж VІ площею 26,6 кв. м, кладову V площею 7,9 кв. м, котельню ІІ площею 5,7 кв. м коридор І площею 5,6 кв. м житлового будинку АДРЕСА_1, а всього приміщень загальною площею 86,9 кв. м, вартістю 84 тис. 109 грн 10 коп., що становить 50,78 % житлового будинку. Виділено ОСОБА_7 вбиральню (літ. «Г») площею 1,7 кв. м вартістю 3 тис. 417 грн, огорожу площею 24,8 кв. м вартістю

2 тис.368 грн; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 35 тис. 568 грн 80 коп. грошової компенсації вартості частки домоволодіння; зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 закрити дверні прорізи з коридору 1-3 до столової 1-6 та житлової кімнати 1-4; влаштувати дверний проріз із житлової кімнати 1-4 до житлової кімнати 1-5; частково розібрати віконний проріз і встановити вхідний дверний блок з фасадної сторони житлової кімнати 1-5; вмонтувати вхідний дверний блок з фасадної сторони підвалу ІV; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1 тис.

774 грн 80 коп. витрат на проведення судової експертизи; виділити ОСОБА_4 2 квіткові екібани вартістю по 350 грн кожна, 4 люстри вартістю по 250 грн кожна, холодильник - вартістю 800 грн, антену -

450 грн, килим - 2 тис. грн, стіл комп'ютерний - 800 грн, ліжко двоспальне - 2 тис. 500 грн, шафу - 4 тис. 200 грн, плиту газову - 2 тис. грн; виділити ОСОБА_7 2 квіткові екібани вартістю по 350 грн кожна, 4 люстри вартістю по 250 грн кожна, кухню коричневу з мийкою - 2 тис. 250 грн, кухонний куточок - 1 тис. 200 грн, меблеву стінку дубову - 6 тис. грн, плиту газову - 850 грн, диван - 850 грн, витяжку - 450 грн, стіл - 650 грн.

Апеляційний суд Хмельницької області рішенням від 25 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку змінив, а саме в порядку поділу житлового будинку АДРЕСА_1 виділив у натурі ОСОБА_4 житлову кімнату 1-4 площею 13,8 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею

8,7 кв. м, столову 1-6 площею 11,6 кв. м, кладову 1-7 площею 2,2 кв. м, житлову кімнату 1-8 площею 12,1 кв. м, підвал ІІІ площею 20,2 кв. м, підвал ІV площею 15,6 кв. м, вбиральню (літ. «Г»), 1/2 частину огорожі, що становить 49,22 % житлового будинку; ОСОБА_7 виділив коридор 1-1 площею 6,5 кв. м, кухню 1-2 площею 8,1 кв. м, коридор 1-3 площею 6,3 кв. м, житлову кімнату 1-9 площею 20,2 кв. м, коридор І площею 5,6 кв. м, котельню ІІ площею 5,7 кв. м, кладову V площею 7,9 кв. м, гараж VІ площею 26,6 кв. м, хлів з літньою кухнею (літ. «В»), 1/2 частину огорожі, що становить 50,78 % житлового будинку; стягнув з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 23 тис. 126 грн 12 коп. грошової компенсації вартості домоволодіння; зобов'язав ОСОБА_7 влаштувати дверний проріз із житлової кімнати 1-4 до житлової кімнати 1-5, частково розібрати віконний проріз і встановити вхідний дверний блок з фасадної сторони житлової кімнати 1-5, вмонтувати вхідний дверний блок з фасадної сторони підвалу ІV; зобов'язав ОСОБА_7 закрити дверні прорізи з коридору 1-3 до столової 1-6 та житлової кімнати 1-4, з гаража VІ до підвалу ІІІ. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 16 травня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

18 серпня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, звернулися до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявники посилаються на постанови Верховного Суду України

від 13 січня, 24 лютого, 18 травня та 13 червня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положенням пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що спірний будинок належить ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності, підлягає поділу згідно з першим варіантом будівельно-технічної експертизи, який найбільш наближений до рівності часток сторін.

Разом з тим у наданих для порівняння постановах Верховного Суду України містяться такі правові висновки:

- у постанові від 13 січня 2016 року суд зазначив, що відповідно до закріплених у пункті 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити: чи дійсно неможливо виділити належну позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі у справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не буде це для них надмірним тягарем.

- у постанові від 24 лютого 2016 року суд зазначив, що при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п'ята статті 71 Сімейного кодексу України (далі - СК України). У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосовуватися стаття 365 ЦК України за наявності для цього відповідних підстав і суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому - грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею;

- у постанові від 18 травня 2016 року суд дійшов висновку, що домовленість про порядок користування спільним майном подружжя може бути досягнута в усній, простій письмовій або письмовій нотаріальній формах, а договір про поділ спільного майна підлягає нотаріальному посвідченню;

- у постанові від 13 червня 2016 року суд зазначив, що способи та порядок поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначаються статтею 71 СК України і що сутність такого поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі.

Отже порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав вважати, що висновки, викладені в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2016 року, суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України

від 13 січня, 24 лютого, 18 травня та 13 червня 2016 року.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що заява є необґрунтованою, тому в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_9, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_7, треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про поділ житлового будинку та спільного майна подружжя за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня

2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко