Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/459/16-ц

№пр. 2/384/150/2016

31 серпня 2016 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Сорокіної О.О.

з участю секретаря судового засідання: Сачко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 вересня 2006 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №29. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує на те, що їх сімейне життя не склалося. У зв"язку з наведеним, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність та розірвати шлюб з відповідачкою.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною першою ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 29 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області(а.с.5).

Від спільного проживання сторони мають дочку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області(а.с.7).

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно наданих сторонами заяв збереження шлюбу між ними неможливе.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачкою є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, їх шлюб носить чисто формальний характер, а тому збереження сім'ї є неможливим.

У поданій до суду заяві відповідачка просить відновити своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 слід відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ч.2ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110-114 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем смт Вільшанка Кіровоградської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою сел. Димитрово м. Олександрія Кіровоградської області, який зареєстрований 29 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №29.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сорокіна