Справа № 558/329/16-ц
номер провадження 2/558/158/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бондарчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на житловий будинок № 12 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вовковиї, Демидівського району Рівненської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що його баба ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а його діда ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки з ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала з ним на час смерті. ОСОБА_5 7 листопада 2012 року склала заповіт згідно якого все своє майно заповідала йому. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла. До складу спадкового майна його баби ОСОБА_5 входить житловий будинок № 12 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка, а його діда ОСОБА_6, але не оформила спадкові права на вказане вище майно. Оскільки відсутнє свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок, то приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 12 з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Інших спадкоємців немає.

Позивач ОСОБА_2 просить позовні вимоги задовільнити, посилаючись на те, що у позасудовому порядку оформлення ним спадкових прав є неможливим.

Представник відповідача Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області Бондарчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та пояснив, що позивач прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_5 Інших спадкоємців немає та ніхто не претендує на спадкове майно, що залишилося після її смерті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно та об'єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Млинів Рівненської області.

Відповідно до ст. 525 ЦК України від 18 липня 1963 року із наступними змінами та доповненнями, що діяв на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця…

Як встановлено з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44742797 (а.с. 13) після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена не була.

Відповідно до довідки № 526, що видана 12 квітня 2016 року Вовковиївською сільською радою Демидівського району Рівненської області (а.с. 7) ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, на день смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1, і склад його сім'ї був наступний: дружина ОСОБА_5, внук ОСОБА_2

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 2 від 12 квітня 2016 року (а.с. 11), ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, актовий запис №71 від 7 лютого 1958 року, складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого…

Відповідно до вимог ст. 549 Української РСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 33-34) власником такого будинку вказаний ОСОБА_6. Будинок побудований у 1920 році.

Дослідженим в судовому засіданні повідомленням КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» №1651 від 9 березня 2016 року (а.с. 12) встановлено, що згідно реєстрових книг право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Вовковиївської сільської ради 25 грудня 1990 року.

Таким чином, до складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6, входив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла спадкоємець першої черги за законом - його дружина ОСОБА_5, у порядку та строки передбачені ст. 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 8) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вовковиї, Демидівського району Рівненської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області 7 листопада 2012 року за р. № 97 (а.с. 10), ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно заповідала внукові ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

В силу вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки № 514, виданої Вовковиївською сільською радою Демидівського району Рівненської області 11 квітня 2016 року (а.с. 9), ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1, разом з нею на день її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_2

Згідно постанови приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. № 02-31/287 від 13 квітня 2016 року (а.с. 15) ОСОБА_2, як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, в зв'язку з не наданням правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14) після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, заведена спадкова справа 23 лютого 2016 року за № 38/2016.

Під час розгляду справи встановлено, що житловий будинок № 12 з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_5 за життя не оформила свої спадкові права на спадщину, що залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_6 7 листопада 2012 року ОСОБА_5 склала заповіт згідно якого все своє майно заповідала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв позивач ОСОБА_2

Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті ОСОБА_5, а також тих, які могли б спадкувати після її смерті чи мали б право на обов'язкову частку спадкового майна, не встановлено.

За відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджували б право власності спадкодавця ОСОБА_5, на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), яке вона успадкувала за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, але не оформила свої спадкові права, позивач ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В силу вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Ст. 392 ЦК України, що передбачає визнання права власності, вказує про те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням встановлених обставин справи та вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та визнання за ним права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, право на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.ст. 1218, 1220, 1233, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент. номер - НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_1, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вовковиї, Демидівського району Рівненської області, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, який складається із приміщень літ. А-1 - житловий будинок до якого входять приміщення: № 1-1 - кухня загальною площею 13,3 кв.м, № 1-2 - котельня загальною площею 10,2 кв.м, № 1-3 - житлова загальною площею 18,5 кв.м., № 1-4 - житлова загальною площею 22,7 кв.м., № 1-5 - житлова загальною площею 17,2 кв.м., № 1-6 - кладова загальною площею 2,0 кв.м., № 1-7 - передпокій загальною площею 10,0 кв.м., № 1-8 - коридор загальною площею 14,5 кв.м., та господарські будівлі і споруди: а - веранда, Пг/А-1 - погріб, Б - сарай, В - гараж-літня кухня, в - веранда, Г - сарай, Д - вбиральня, Ж - колодязь, №1 - огорожа, №2 - підпірна стіна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха