АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/235/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/1156/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Кузьма Р. М., Сташків Б. І.,

при секретарі Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданої її представником ОСОБА_2, на рішення Бучацького районного суду від 01 квітня 2016 року по справі за позовом Бучацького комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року Бучацький комбінат комунальних підприємств (надалі Бучацький ККП) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Рішенням Бучацького районного суду від 01 квітня 2016 року позов Бучацького ККП задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Бучацького ККП збитки в розмірі 5 998 грн. 46 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Бучацького ККП 1378 грн. судового збору та 160 грн. витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення Бучацького районного суду від 01 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що в справі відсутні відомості про те, хто є власником квартири АДРЕСА_1. Вказує на те, що обов'язок по сплаті коштів за надані послуги виникає саме у власника на підставі укладеної угоди. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 не є власником вищевказаної квартири № 3 та не здійснювала самовільне підключення до мереж централізованого водопостачання. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази приналежності Бучацькому ККП колодязя, з якого здійснювалося постачання води в будинок № 1 по вул. Сагайдачного в м. Бучач, і що саме він має право на відшкодування зазначеної шкоди.

У судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті порушення споживачем ОСОБА_1 цивільного права Бучацького ККП йому завдано збитків у розмірі 5 998 грн. 46 коп., які підлягають відшкодуванню в силу ст. 22 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитися з таким рішенням суду, оскільки його висновки не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовані норми матеріального права, що в силу ст. 309, ч. 1, п.п. 3, 4 ЦПК України є підставою для його скасування.

Судом установлено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі № 3, що знаходиться за адресою: вул. Сагайдачного,1 в м. Бучач Тернопільської області, що стверджується довідкою за № 861 від 25.12.2015 року.

Згідно з актом обстеження від 16.11.2015 року на підставі наказу начальника Бучацького ККП за № 203 від 16.11.2015 року комісією було проведено контрольне обстеження водопроводу по вул. Сагайдачного, 1 в м. Бучач.

Комісією встановлено, що в підвалі житлового будинку до труби з колодязя, що належить Бучацькому ККП, врізано металопластикову трубу діаметром 15 мм, яка веде до квартири № 3, у якій проживає споживач ОСОБА_1, де вода використовується поза обліком.

Внаслідок порушення відповідачкою Правил надання населенню послуг з водопостачання Бучацькому ККП завдано збитків на суму 5 998,46 грн., що підтверджується розрахунком, проведеним на підставі Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Оскільки дату початку самовільного приєднання до водопроводу і безоблікового водокористування не виявлено, розрахунок збитків здійснено за один місяць.

Листом за № 328 від 19.11.2015 року ОСОБА_1 було повідомлено про спричинені збитки, запропоновано їх погасити в добровільному порядку та встановити водолічильник, який зареєструвати в Бучацькому ККП.

У добровільному порядку відповідачка збитки не відшкодувала.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 15,ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся в суд про відшкодування йому відповідачкою майнових збитків, спричинених безобліковим водокористуванням на суму 5998 грн. 46 коп.

Розмір цих збитків позивачем і судом був визначений на підставі Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (надалі Правила № 190).

Відповідно до вимог ст. 47, ч.1 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Суд, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог про стягнення збитків, повязаних з безобліковим водокористуванням, не взяв до уваги положення ч.1 ст. 47 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання та загальні положення ст. 22 і глави 82 ЦК України.

За змістом ст.ст. 22, 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить спричинення шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний звязок між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача шкоди та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правової відповідальності не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід установити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини цієї особи в розумінні ст. 1193 ЦК України (Постанова Верховного Суду України від 18.05.2016 року у справах №№ 3-194 гс 16, 3-271 гс 16).

Дійшовши до висновку про порушення відповідачкою цивільних прав позивача, суд не встановив, чи є позивач підприємством питного водопостачання, чи власником колодязя, до якого було здійснено приєднання металопластикової труби діаметром 15 мм, не зясував, хто здійснив це приєднання, у чому полягає протиправна поведінка відповідачки, її вина та причинний звязок між шкодою і протиправною поведінкою.

Встановлення цих обставин мало значення для правильного вирішення спору в межах заявлених вимог.

Таким чином, висновок суду про настання цивільно-правової відповідальності відповідачки не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Наведене відповідно до вимог ст. 309,ч.1, п.п.3,4 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення.

Крім того, розмір шкоди був визначений судом згідно з Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (надалі Правила № 190), хоча відповідно до п.1.1 цих Правил вони є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила № 630), які мають застосовуватися для розрахунків за надані послуги з водопостачання і водовідведення.

Такі висновки узгоджуються з чинним законодавством щодо надання комунальних послуг, вимогами статті 32 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання та правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року справа № 6-2864цс15.

Виходячи з наведеного, колегія встановлює наявність визначених у п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову позивачеві в позові.

Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 слід присудити з Бучацького комбінату комунальних підприємств сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 606 грн. 32 коп.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1193 ЦК України, ст.ст. 37, 47, ч.1 ЗУ Про питну воду та питне водопостачання та, керуючись ст.ст. 88,ч.; 307,ч. 1,п. 2; 309, ч.1, п.п. 3,4; 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду від 01 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову Бучацького комбінату комунальних підприємств до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків у сумі 5998 грн. 46 коп.

Стягнути з Бучацького комбінату комунальних підприємств на користь ОСОБА_1 сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3