Провадження № 2/127/594/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.08.2012 року під час руху на власному автомобілі НОМЕР_1 при виїзді з м. Вінниці позивач став постраждалим внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Винуватцем ДТП був громадянин ОСОБА_5 Едхард, який керував автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. OSEV767. В результаті переговорів сторони дійшли згоди, що відповідач є винуватцем даної ДТП та зобовязується виплатити позивачу грошову компенсацію за спричинені збитки.

Працівників ДАІ позивач не викликав, оскільки вважав, що даний конфлікт буде вирішено добровільним шляхом.

ОСОБА_3 надав позивачу розписку від 24.08.2012 року, згідно якої останній зобовязався сплатити матеріальний збиток в сумі 2600 доларів США, з яких на місці ДТП було сплачено 400 доларів США, по суті, на його думку, було укладено договір про відшкодування збитків, але який названо розпискою.

Позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити кошти в сумі 2200 доларів США, однак отримав відмову, наведене і змусило звернутись до суду. Просив стягнути з ОСОБА_6 2200 доларів США матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, кожен окремо, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, за обставин, викладених в позові, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився,однак на адресу суду надійшов протокол допиту останнього від 14.10.2015 року.

У вище зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_3 визнає факт наїзду на легковий автомобіль ОСОБА_1, однак збитки не становлять 2600 доларів США, оскільки це був старий автомобіль, вік автомобіля близько 25 років, задня частина кузова заржавіла, вартість автомобіля становить менше 2600 доларів США. До місця ДТП підійшов працівник поліції, та повідомив, що необхідно залишити місце ДТП та самотужки врегулювати справу. Автомобіль ОСОБА_3 був застрахований у нього була зелена карта, яка діє в Україні, автомобіль позивача не був застрахований і за відсутності страхового полісу ОСОБА_1 необхідно було сплатити 900 грн., а тому він сам не був зацікавлений у залученні поліції. Відповідач зазначав, що його страхова все оплатить і що внаслідок цього зросте його страхова премія, однак позивач не погодився. ОСОБА_3 дав позивачу 400 доларів США, оскільки більше у нього не було. ОСОБА_1 змусив його підписати підтвердження, оскільки відповідач відчував для себе загрозу він його підписав.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 24.08.2012 року під час руху на власному автомобілі НОМЕР_1 при виїзді з м. Вінниці позивач став постраждалим внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Винуватцем ДТП був громадянин ОСОБА_5 Едхард, який керував автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. OSEV767 (а.с. 10-12).

Відповідно до розписки від 24.08.2012 року ОСОБА_3 визнав свою вину в ДТП та зобовязався сплатити матеріальний збиток в сумі 2600 доларів США ОСОБА_1 з яких на місці ДТП було сплачено 400 доларів США (а.с.6).

Відповідно до протоколу допиту від 14.10.2015 року ОСОБА_3 знову ж таки визнає факт наїзду на легковий автомобіль ОСОБА_1, однак на його думку, збитки не становлять 2600 доларів США, оскільки це був старий автомобіль, вік якого біля 25 років, задня частина кузова якого заржавіла. До місця ДТП підійшов працівник поліції, та повідомив, що необхідно залишити місце ДТП та самотужки врегулювати справу. Автомобіль ОСОБА_3 був застрахований у нього була зелена карта яка діє в Україні, автомобіль позивача не був застрахований і за відсутності страхового полісу ОСОБА_1 необхідно було сплатити 900 грн., а тому він сам не був зацікавлений у залученні поліції. Відповідач зазначав, що його страхова все оплатить і що внаслідок цього зросте його страхова премія, однак позивач не погодився. ОСОБА_3 дав позивачу 400 доларів США, оскільки більше у нього не було і йому ще потрібно було повернутись додому. ОСОБА_1 змусив його підписати підтвердження, оскільки відповідач відчував для себе загрозу він його підписав (а.с.116-119).

Відповідно до цивільного законодавства шкода, завдана майну та особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Завдання шкоди потерпілому можливе за двома підставами: у результаті невиконання контрагентом потерпілого своїх договірних зобовязань: у результаті дій особи, яка не повязана з потерпілим будь якими договірними відносинами (деліктна відповідальність).

Загальні підстави цивільно правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч.1 ст. 1166 і ч.1 ст.1167 ЦК України.

Згідно із зазначеними нормами обовязковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправно поведінки заподіювача шкоди, причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухвалення судового рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших особі, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.ч.3,4 ст. 60 ЦПК України).

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечує обставини та зміст написаної ним розписки, однак не визнає суми спричинених ним збитків, які зазначені в розписці в розмірі 2600 доларів США з огляду на вік автомобіля та його технічний стан. Розписку він написав, оскільки відчував для себе загрозу і змушений був це зробити.

Натомість, позивач ОСОБА_1 жодного доказу який підтверджував би факт, що відновлення автомобіля коштувало саме 2600 доларів США суду не надав.

В матеріалах справи не має ні рахунку зі станції технічного обслуговування, ні акту огляду автомобіля, жодної квитанції про придбання запчастин, квитанцій про оплату виконаних робіт з відновлення автомобіля, жодних відомостей про вартість відновлювальних робіт автомобіля НОМЕР_1.

Клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи позивачем ОСОБА_1 суду не заявлялось.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 -2011 роках, у будь якому випадку судам слід мати на увазі, що обовязок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві, а експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглдяу цивільних та кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є відповідальністю, а не грошовим зобов»язанням, яке виникає з договірних зобов»язань. Винятком є відповідальність страховика ( ст. 992 ЦК України).

При цему потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов»язана відкодувати шкоду.

В даному випадку, при наявних деліктних правовідносинах, позивач не довів суду, що сума розміру шкоди завданої його автомобілю НОМЕР_1 ОСОБА_3 становить саме 2600 доларів США і що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166-1167, 1187-1188 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем з моменту отримання його копії.

Суддя: