Справа № 570/1834/16-ц
Номер провадження 2/570/878/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кустинської сільської ради Рівненського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 червня 2015 року померла його мама - ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області видано свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 172863. Згідно до заповіту від 20 травня 2015 року спадкодавець заповіла своє майно позивачеві. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається в тому числі й з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Кустин Рівненського району Рівненської області; а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яку спадкоємець фактично прийняла, але юридично не оформила, як спадщину після смерті рідного племінника ОСОБА_3 (помер 16 листопада 2011 року). Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40727177 від 20 червня 2015 року, з якого вбачається, що у спадковому реєстрі за № 57597431 зареєстрована спадкова справа Рівненською районною державною нотаріальною конторою. Державним нотаріусом перевірені права позивача як спадкоємця за заповітом. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину на відповідні земельні ділянки в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (втрачений). Також відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Кустин Рівненського району Рівненської області. Оскільки за життя спадкодавець замовила виготовлення технічної документації на вище зазначену земельну ділянку на підставі рішення №448 від 05 червня 2015 року, проте зареєструвати своє право в Державній реєстраційній службі України спадкодавець не встигла. Зазначені обставини змусили позивача звернутися з даним позовом до суду з метою визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Позивач не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його її участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 08 червня 2015 року померла мама позивача - ОСОБА_2, про що виконавчим комітетом Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області видано свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 172863.

Згідно до заповіту від 20 травня 2015 року спадкодавець заповіла своє майно позивачеві.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається в тому числі й з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Кустин Рівненського району Рівненської області; а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яку спадкоємець фактично прийняла, але юридично не оформила, як спадщину після смерті рідного племінника ОСОБА_3 (помер 16 листопада 2011 року).

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40727177 від 20 червня 2015 року, з якого вбачається, що у спадковому реєстрі за № 57597431 зареєстрована спадкова справа Рівненською районною державною нотаріальною конторою.

Державним нотаріусом були перевірені права позивача як спадкоємця за заповітом. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину на відповідні земельні ділянки в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області (втрачений). Також відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Кустин Рівненського району Рівненської області.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкування є перехід прав і обовязків від фізичної особи, що померла до її спадкоємців. Позивачка, як спадкоємець, має право на спадкове майно, має обовязок здійснити дії для державної реєстрації нерухомості, для чого звертається в суд з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку.

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Оскільки позивач не може надати нотаріусу правовстановлюючі документи щодо спадкового майна, а право власності на спадкове майно у спадкодавця фактично виникло, то заявлений позов підлягає до задоволення.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Кустинської сільської ради Рівненського району про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на:

● земельну ділянку, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ№ 343153); кадастровий номер земельної ділянки - 56:246:865:00:06:024:0234; площа - 3,00 га; місце розташування: на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 (померла 08 червня 2015 року), яку вона фактично прийняла, але юридично не оформила, як спадщину після смерті племінника - ОСОБА_3 (помер 16 листопада 2011 року);

● земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер земельної ділянки - :05:018:0203; площа - 0,1900 га; місце розташування: в с. Кустин Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті - ОСОБА_2 (померла 08 червня 2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.