АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1989/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Добриднюк Н. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г., Демченка В. А.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 23 серпня 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» і ОСОБА_6 уклали кредитний договір, згідно якого ПАТ КБ «Приват Банк» надав кредит ОСОБА_6 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначало, що ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач зобов'язувався погасити кредит, сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором, однак ОСОБА_6 свої зобов'язання належним чином не виконував, суму боргу не погасив, плату за користування кредитом щомісячно не сплачував, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом та відсотками станом на 31 серпня 2015 року - 23507,04 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7453,74 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 12818,53 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1639,20 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1095,57 грн.

Вказувало, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Банка.

Просило стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 серпня 2013 року у розмірі 23 507,04 грн.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 7453, 74 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «Приват Банк» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просило скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, комісією, пенею та штрафами та змінити рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано, в частині відмовлених вимог, виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач був обізнаний з умовами кредиту, на які посилається позивач як на доказ своїх вимог.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 серпня 2013 року ОСОБА_6 була заповнена анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6).

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак, умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не підписувались відповідачем.

Крім того, в підписаній відповідачем анкеті-заяві, міститься графа, що пам'ятку клієнта, що містить, в тому числі, тарифи і основні умови обслуговування та кредитування отримав і ознайомився з її змістом під розпис.

В даній графі відсутня відмітка про виконання даної умови, не надано також позивачем і вказаної розписки, а додана позивачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не підписувалась відповідачем(а.с.6).

05 листопада 2015 року ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій зазначив, що з умовами кредитування ознайомлений не був, а тому позовні вимоги визнає частково, лише в сумі 7 453 грн. 74 коп.(а.с.44).

Тоді, як згідно розрахунку заборгованості, станом на 31 серпня 2015 року ОСОБА_6 допустив заборгованість в розмірі 23 507 грн.04 коп., яка складається з заборгованості за кредитом -7453 грн.74 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 12818 грн. 53 коп.; заборгованість за комісією - 1639 грн. 20 коп..; штраф (фіксована частина) -500 грн.; штраф (процентна складова) - 1095 грн.57 коп.(а.с.5).

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 лютого 2015 року в справі №6-240цс14 та в постанові від 11 березня 2015 року №6-16цс15, на які посилався суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що банком були надані кредитні кошти, що визнав відповідач ОСОБА_6, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про стягнення з нього на користь банку заборгованість за кредитом в сумі 7453 грн.74 коп.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :