Справа №442/6022/16-ц
Провадження №2/442/2102/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом в якому просить: визнати за нею право власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 164,9 кв.м., на земельній ділянці площею 96,6 кв.м

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Бекиш В.О. 27.07.2016 року, за р. № 6 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2016р. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1 На зазначеній ділянці є нежитлова будівля загальною площею 164,9 кв.м. Зазначена будівля знаходиться на земельній ділянці площею 96,6 кв.м.

Позивач придбала у ОСОБА_3 вищезазначену нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, що зареєстрований за цією ж адресою згідно договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна 06. При цьому вона повідомила, що нежитлова будівля не була переоформлена у зв'язку з відсутністю документів на неї. Грошові кошти за нежитлову будівлю були сплачені ОСОБА_3 до укладення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна 06.

Нежитлова будівля належала на праві власності громадянину ОСОБА_4, який був чоловіком ОСОБА_5 Власник нежитлової будівлі ОСОБА_4 помер у 1988 році. Його спадкоємцем була дружина ОСОБА_5, яка прийняла всю спадщину після його смерті, так як постійно з ним проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. ОСОБА_5 оформила право власності на все майно після смерті чоловіка, в тому числі на житловий будинок, що підтверджувалось свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим ОСОБА_6 державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори 12.09.1990 року. За реєстровим №2-1533, зареєстроване Дрогобицьким МБТІ в книзі 16 за №1958. ОСОБА_5 мала намір звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на вищезазначену будівлю, так як документи які підтверджували право власності її чоловіка на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1, були нею спалені випадково разом з непотрібними їй паперами. У 2010 році ОСОБА_5 померла, її спадкоємцем за заповітом посвідченним Кушнір О.І. державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори 21.06.2016 зареєстрована в реєстрі за №1-405 була ОСОБА_3, яка і продала їй вищезазначену нежитлову будівлю, яка раніше налажала ОСОБА_4, спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої була ОСОБА_3, яка також прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю, але кошти за яку були передані нею відповідно до договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна 06, у зв'язку з вище викладеним, вона змушена звертатися до суду за захистом свого права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, від неї поступила заява-клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, однак від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог, покладається на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Бекиш В.О. 27.07.2016 року, за р. № 6 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.08.2016р. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1 На зазначеній ділянці є нежитлова будівля загальною площею 164,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці площею 96,6 кв.м.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України п. 5 незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв у спадщину одне майно вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України п. 1. у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України п.З відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності

Судом встановлено, що попередніми власниками втрачено правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно, а тому позивач правомірно звернувся в суд з даним позовом.

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України, право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, перепровіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов до переконання, що позивач своїми доказами довів та переконав суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 316, 321, 328, 331, 392 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 від 22.07.1997р., і.н.НОМЕР_3, право власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 164,9 кв.м., на земельній ділянці площею 96,6 кв.м..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.