Справа № 565/75/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №27 будинку №13 по м-ну Перемоги у м. Кузнецовськ Рівненської області (далі-спірна квартира).В позові вказують, що в серпні 2011 року позивачі зареєстрували брата позивачса ОСОБА_3 - відповідача ОСОБА_5 в спірній квартирі, яка є приватною власністю позивачів. Після реєстрації з серпня 2011 року відповідач не проживав за місцем своєї реєстрації. Місце перебування ОСОБА_5 Джумшуда з 2012 року не відоме. Весь тягар по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг покладений на позивачів. В звязку із формальною реєстрацією відповідача вони не можуть вільно розпоряджатись своїм майном.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились. 14.03.16 від представника позивача поступила заява про розгляд справи без його участі та участі позивачів.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення в пресі (газета «Вісті Рівненщини» №7 від 19.02.2016 року). Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позову не подавав. Позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд проводиться без фіксування технічними засобами, у відповідності із ч.2 ст.197 ЦПК. За таких обставин суд вважає, що неявка відповідача в судове засідання, незалежно від причини неявки, є достатньою підставою для вирішення справи на підставі наявних доказів та ухвалення заочного рішення, згідно із ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК.

Дослідивши та оцінивши у сукупності наявні в справі докази, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підставою для такого висновку є наступне.

Відповідач є братом позивача ОСОБА_3 і вселився у спірну квартиру як член сім'ї співласника. Позивачі зареєстровані і проживають у спірній квартирі, у цій квартирі також зареєстрований відповідач, що підтверджується адресною довідкою №4703 від 29.12.2015 р. Позивачі набули право приватної власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі продажу від 07.04.2004 року, право приватної власності позивача на спірну квартиру зареєстроване у Рівненському обласному БТІ 30.04.2004 року, що підтверджується відміткою на договорі купівлі продажу та технічним паспортом. Як вказано у позові відповідач у спірній квартирі не проживає з 2012 року без поважних причин, фактичне місце знаходження відповадача невідоме.

Як на підставу для задоволення позову позивач посилається, зокрема на ст.156 ЖК та ст.405 ЦК. Згідно із ч. 4 ст.156 ЖК, ч.2 ст.405 ЦК до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Член сімї власника житла та, виходячи із положень ст.64, ч.4 ст.156 ЖК колишній член сімї власника, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності відповідача у жилому приміщенні більше одного року або наявності будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірною квартирою, судом не здобуто. Таким чином суд вважає, що слід визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.88 ЦПК, суд вважає, що понесені позивачем і документально підтверджені ним витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача повністю.

Понесені позивачами витрати по виклику через оголошення в пресі не мають підтверджень, а тому стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України, ст.ст. 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою №27 в будинку №13 по мікрорайону Перемоги в місті Кузнецовську Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривеня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач може оскаржити заочне рішення суду в поряду і в строк, що встановлені ч.1 ст.296 та ч.1 ст.294 ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий