Справа № 744/414/16-ц
Провадження по справі № 2/744/105/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2016 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, подала до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до відповідача, ОСОБА_3, згідно даних якої позивач просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь у відшкодування завданої їй майнової шкоди грошові кошти в розмірі 73400 (сімдесят три тисячі чотириста) гривень; стягнути з ОСОБА_3 на її користь сплачений при поданні позовної заяви судовий збір.

В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем, ОСОБА_1 у позові зазначено про те, що 16 квітня 1999 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, відповідачем по справі. Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час шлюбу вона разом з відповідачем придбали у спільну власність наступне майно з наступною вартістю на теперішній час:

-пилосос - 1000 гривень;

-пральна машина - 1000 гривень;

-ліжко 2-спальне з одіялом, покривалом, подушками та підодіяльником - 8000 гривень;

-телевізор - 3000 гривень;

-DVD-програвач - 500 гривень;

-тумбочка під телевізор - 1000 грн.;

-стіл письмовий - 800 гривень;

-пуфики 2 шт. по 100 гривень кожний (200 гривень);

-диван - 5000 гривень;

-сервант - 2000 гривень;

-вмивальник - 1000 гривень;

-стілець м'який - 300 гривень;

-стіл кухонний - 1000 гривень;

- мяч тренажерний - 1000 гривень;

-плойки 2 шт. по 250 гривень кожна (500 гривень);

-два золоті кільця та пара золотих сережок - 12000 гривень;

-мобільний телефон - 1200 гривень;

-чайник електричний - 1000 гривень;

-каструлі 4 шт. по 250 гривень кожна (1000 гривень);

-човен гумовий надувний - 2000 гривень;

-сковорідки 2 шт. по 500 гривень кожна (1000 гривень);

-шафа одежна - 4000 гривень;

-стіл розкладний - 1000 гривень;

- люстри 3 шт. по 1000 гривень кожна (3000 гривень);

- штори та тюль на 6 вікон і на вікно у веранді - 3500 гривень;

- газова плита - 1500 гривень;

- тарілки, ложки, виделки, чашки - 1000 гривень;

- відра 5 шт. по 100 грн. кожне (500 гривень);

- постільна білизна - 1500 гривень;

- мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником - 35000 гривень;

- зварювальний апарат - 8000 гривень;

- бензопила - 3000 гривень;

- батареї опалювальні 2 шт. по 10 секцій - 2500 гривень;

- дріль електрична - 1500 гривень;

- болгарка - 4000 гривень;

- велосипеди 4 шт. по 1250 гривень кожний (5000 гривень);

- тиски 3 шт. по 100 гривень кожні (300 гривень);

- компютер - 6000 гривень;

- стіл компютерний - 1000 гривень;

- дитяча шафа - 2000 гривень;

- ліжко одномісне - 3000 гривень;

- коври 4 шт., палас та доріжка - 3000 гривень;

- холодильник - 10000 гривень;

- кухонний куток та 4 стільця - 2000 гривень.

Після розірвання шлюбу вона з неповнолітньою дочкою пішла жити до своєї матері на вул. Максима Грачова у м. Семенівка Чернігівської області. Відповідач зловживав спиртними напоями і зловживає ними по теперішній час. Проживаючи один після розірвання шлюбу, відповідач чи то реалізував невідомим особам, чи то невідомо де знищив все їхнє спільне майно, без її на то згоди. Усього відповідач знищив спільного майна на суму 146800 гривень.

Вказане майно придбано під час перебування у шлюбі її та відповідача, тому вона має таке ж саме право, як і відповідач на частину цього майна, яке є спільною сумісною власністю.

Враховуючи те, що відповідач протиправно знищив спільне майно на загальну суму 146800 гривень, тому, на думку позивача, він повинен відшкодувати їй половину вартості цього майна, а саме 73400 гривень.

В ході судового розгляду представником позивача ОСОБА_2 надано до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог, згідно даних якої представник позивача просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача у відшкодування завданої їй майнової шкоди грошові кошти в розмірі 21372 (двадцять одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 50 копійок, мотивуючи наступним.

Під час розгляду справи по суті було встановлено, що DVD - програвач, вмивальник, чайник електричний, каструлі 4 штуки, 1 сковорідка, газова плита, тарілки, ложки, виделки, чашки, 4 відра, постільна білизна та ліжко одномісне знаходяться на зберіганні у матері відповідача - ОСОБА_4, диван знаходиться у будинку відповідача, таким чином поділ цього майна може відбутися в позасудовому порядку або іншому судовому процесі.

Також було встановлено, що сервант, стіл письмовий, стілець мякий, стіл кухонний, стіл розкладний, зварювальний апарат були придбані відповідачем до укладення шлюбу з позивачем, а тиски дісталися відповідачу у спадщину після смерті батька, отже вказане майно не може бути спільною сумісною власністю подружжя, а є власністю відповідача.

Окрім того зясовано, що мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником був проданий відповідачем без згоди позивача за 21000 гривень, які відповідач порівну поділив зі своєю матірю, тобто по 10500 кожному. Доля коштів, які він віддав матері, на даний час не відома, позивач їх не отримувала. Таким чином 10500 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Отже зясовано, що позивач разом з відповідачем придбали у спільну сумісну власність наступне майно з наступною узгодженою з відповідачем вартістю на теперішній час:

-пилосос - 200 гривень;

-пральна машина - 150 гривень;

-ліжко 2-спальне з одіялом, покривалом, подушками та підодіяльником - 1200 гривень;

- телевізор - 50 гривень;

-тумбочка під телевізор - 100 гривень;

-пуфики 2 шт. по 25 гривень кожний (50 гривень);

-мяч тренажерний - 15 гривень;

-плойки 2 шт. по 250 гривень кожна (500 гривень);

-два золоті кільця та пара золотих сережок - 5000 гривень;

-мобільний телефон - 200 гривень;

- човен гумовий надувний - 20 гривень;

-сковорідка 1 шт. - 50 гривень;

- шафа одежна - 700 гривень;

- люстри 3 шт. по 50 гривень кожна (150 гривень);

- штори та тюль на 6 вікон і на вікно у веранді - 1000 гривень;

- відро 1 шт. - 10 гривень;

-постільна білизна - 400 гривень;

-бензопила - 200 гривень;

-батареї опалювальні 2 шт. по 10 секцій - 100 гривень;

-дріль електрична - 50 гривень;

- болгарка - 2000 гривень;

-велосипеди 3 шт. по 300 гривень кожний (900 гривень);

-компютер - 5000 гривень;

- стіл компютерний - 400 гривень;

-дитяча шафа - 1000 гривень;

-коври 4 шт., палас та доріжка - 1000 гривень;

- холодильник - 1000 гривень;

-кухонний куток та 4 стільця - 300 гривень.

Враховуючи те, що відповідач протиправно знищив спільне майно на загальну суму 21745 гривень, тому він повинен відшкодувати позивачу половину вартості цього майна, а саме 10872 гривні 50 копійок. А також відшкодувати кошти 10500 гривень за проданий мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником.

У звязку з вищевикладеним виникла необхідність у зменшенні позовних вимог до суми 21372 гривень 50 копійок.

Позивач ОСОБА_1 доручила представляти її інтереси в судовому засіданні адвокату ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду про те, що, на його думку, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач, ОСОБА_3 змінені позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він дійсно без згоди позивача розпорядився на власний розсуд частиною належного їм на праві спільної сумісної власності майна, внаслідок чого вказаного майна зараз немає. Також він без погодження з позивачем продав мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником за 21000 гривень. Частину з виручених від продажу мотоблоку грошей в сумі 10000 гривень, він дав на навчання своїй доньці, ОСОБА_5, решту грошей витратив на власні потреби. Відповідач згоден відшкодувати позивачу половину вартості вказаного майна та відшкодувати половину коштів за проданий ним мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником.

Допитана у судовому засіданні в присутності начальника служби у справах дітей Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_6 неповнолітній свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, показала, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Вона проживала разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 до березня 2016 року. У березні 2016 року вона перейшла проживати у квартиру своєї бабусі, ОСОБА_4, яка є матірю її батька. Квартира під № 1, де вона зараз проживає, знаходиться у тому ж самому будинку, де зараз проживає її батько. Мати проживає окремо від батька, у будинку своєї матері, ОСОБА_7. Після того як мати пішла з квартири, звідти зникла частина майна, яке батьки спільно купували. Частина майна, а саме: електрочайник, велосипед, посуд, DVD-програвач, вмивальник, частина постільної білизни, знаходиться у бабусі, ОСОБА_4. Про долю решти майна вона (ОСОБА_5 С.) нічого не знає.

Допитана свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 є її донькою. ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. У шлюбі вони придбали майно, зазначене у позовній заяві. З грудня 2015 року по 22 червня 2016 року ОСОБА_1 перебувала на лікуванні. З грудня 2015 року по теперішній час ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями. За цей час він кудись подів все майно, придбане у шлюбі з ОСОБА_1 Свідку ОСОБА_7 відомо, що майно вивозилось на автомобілях.

Допитана свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_3 є її сином. ОСОБА_3 перебував у щлюбі з позивачем ОСОБА_1. Після розлучення з позивачем ОСОБА_3 проживав один у своїй квартирі у одному будинку з ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 пішла жити до своєї матері ОСОБА_7. Неповнолітня донька ОСОБА_3 та ОСОБА_1, яка є онукою свідка ОСОБА_4 перейшла жити до ОСОБА_4 Після розлучення частина майна з квартири позивача та відповідача, а саме: DVD-програвач, вмивальник, чайник електричний, 4 каструлі, сковорідка, посуд, 4 відра, частина постільної білизни та ліжко одномісне, були перенесені до квартири ОСОБА_4 Сервант та диван зараз знаходяться у квартирі сина. Гроші, за продаж мотоблоку в сумі 21000 гривень, ОСОБА_3 поділив на дві частини, 10000 гривень, які планується витратити на навчання онуки, знаходяться у ОСОБА_4, решту грошей він залишив собі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин.

У справі встановлено, що 16 квітня 1999 року позивачем ОСОБА_1 було укладено шлюб з відповідачем ОСОБА_3. Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу позивач разом з відповідачем придбали у спільну власність майно, узгоджена сторонами вартість якого на час розгляду справи становить 21745 гривень 00 копійок. Уточнений перелік майна та його узгоджена вартість містяться у заяві представника позивача про зменшення позовних вимог.

Після розірвання шлюбу позивач пішла жити до своєї матері ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька позивача та відповідача ОСОБА_5 пішла жити до бабусі ОСОБА_4. Відповідач зловживав спиртними напоями і зловживає ними по теперішній час. Проживаючи один після розірвання шлюбу, відповідач без згоди позивача розпорядився на власний розсуд вищевказаним майном, внаслідок чого позивач була позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном. Також відповідач після розірвання шлюбу продав мотоблок з теліжкою, плугом та розпашником за 21000 гривень. Частину грошей в сумі 10000 гривень дав своїй матері ОСОБА_4 на майбутнє навчання своєї доньки, ОСОБА_5, решту грошей витратив на власні потреби.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно приписів ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 65 зазначеного кодексу дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з вказаних норм законодавства і враховуючи, що вищевказане майно придбано під час перебування сторін у шлюбі, тому позивач має таке ж саме право, як і відповідач на частину цього майна, яке є спільною сумісною власністю. Відповідач не мав права реалізовувати спільне майно подружжя без згоди на те позивача як співвласника цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач ОСОБА_3 повністю визнав змінені позовні вимоги, у даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову.

Оскільки стороною позивача в ході судового розгляду було зменшено позовні вимоги, документально підтверджені позивачем судові витрати (а. с. 1) згідно положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне присудити пропорційно до розміру залишених стороною позивача та задоволених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 сплачених позивачем коштів на оплату судового збору в розмірі 213 (двісті тринадцять) гривень 72 копійки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у відшкодування завданої їй майнової шкоди грошові кошти в розмірі 21372 (двадцять одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати, понесені нею на сплату судового збору у розмірі 213 (двісті тринадцять) гривень 72 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага