Справа № 242/2939/16-ц
Провадження № 2/242/958/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 р. Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення суми депозиту та захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 26.09.2013 року між ним та Донецьким відділенням №0406 ПАТ КБ «Надра» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №1718398 строком до 26.12.2013 р. У відповідності до умов договору ним було внесено суму на депозитний рахунок в розмірі 45672,12 грн. під 14% річних. На час звернення до суду, вклад відповідачами не повернуто. Просив суд стягнути з відповідачів на свою користь грошові кошти за вкладом разом із нарахованими відсотками в розмірі 47270,64 грн., штрафні санкції у вигляді 3% річних за прострочку виплати за вкладом в розмірі 3415,14 грн. та інфляційні втрати в розмірі 41968,01 грн.

15.07.2016 року від позивача до суду надійшли уточнення до позовної заяви, згідно яких позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на свою користь грошові кошти разом із нарахованими відсотками в розмірі 47270,64 грн., штрафні санкції у вигляді 3% річних за прострочку виплати за вкладом в розмірі 3415,14 грн. та інфляційні втрати в розмірі 41968,01 грн.

Позивач у судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та заперечення проти позовних вимог, в яких зазначив, що позивач в порядку, передбаченому спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до ОСОБА_2 не звертався, а тому його право не порушено з боку ОСОБА_2, крім того, штрафні санкції після введення тимчасової адміністрації не нараховуються. Також зазначив, що позивачу за договором вкладу №1718398 підлягає виплаті сума в розмірі 56717,88 грн., однак через те, що позивач не звернувся в належному порядку до ОСОБА_2, ОСОБА_2 позбавлений можливості виплатити вказану суму позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

26.09.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк «Надра» було укладено договір № 1718398 банківського строкового вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг "ПУ Gold" (далі Договір), строком на 3 місяці із виплатою 14,0 % річних, строк повернення вкладу 26.12.2013 року з умовою збільшення процентної ставки у випадку першої лонгації до 16% річних, другої до 19 % річних, третьої та наступних лонгацій до 23% річних (п.п.2.4 Договору).

Позивач вніс на депозитний рахунок суму у загальному розмірі 45672,12 грн..

Відповідно до п.3.4.5 Договору, грошові кошти повинні бути повернені вкладнику в кінці строку розміщення вкладу або достроково в порядку, передбаченого цим договором, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок.

Відповідно до п.п.4.8 Договору, у випадку, якщо Вкладник у період дії договору не звернувся до банку із заявою про відмову від продовження строку Вкладу на новий термін, строк дії вкладу продовжується на такий самий строк, процентна ставка встановлюється на рівні, передбаченому п.п.2.4 цього Договору.

Згідно наданої до суду від ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб інформації:

-26.12.2013 р. строк Договору продовжений на 3 місяці з процентною ставкою 16% річних;

-26.03.2014 року строк Договору продовжений на 3 місяці з процентною ставкою 19% річних;

-26.06.2014 року строк Договору продовжений на 3 місяці з процентною ставкою 23% річних;

-26.09.2014 року строк Договору продовжений на 3 місяці з процентною ставкою 23% річних;

-26.12.2014 року строк Договору продовжений на 3 місяці з процентною ставкою 23% річних.

Проценти по вказаному договору нараховувались до введення у банку тимчасової адміністрації у розмірі, передбаченому Договором.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб.

Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком.

Банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 525 ЦК України)

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, вимога вкладника видати суму депозиту (вкладу) є правом вкладника, яким і скористалась позивач, звернувшись до банку після закінчення строку договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується ОСОБА_2 стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2015 року Правління Національного банку України визнало Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» неплатоспроможним (постанова від 05.02.2015 N 83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних»).

З 06 лютого 2015 року в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці (рішення виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 № 26).

23 квітня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи ОСОБА_2 до 05.06.2015 включно (рішення ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 № 85).

04 червня 2015 року Правління Національного банку України прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (постанова Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356).

На виконання постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра", керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12, частиною 4 статті 34 та частиною 4 статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 № 113 з 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" .

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 цього закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте в п. 1 ч. 6 даної статті передбачає, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується ОСОБА_2, в національній валюті України.

У даному випадку, строк дії договору банківського вкладу закінчився, тому позивач має право на виплату банком належних їй коштів.

Частинами 1, 2, 5 статті 27 Закону від 23 лютого 2012 року № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа ОСОБА_2 складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_2 станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа ОСОБА_2 протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання ОСОБА_2 рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_2 переліку вкладників.

Як вже зазначалось, банківська ліцензія була відкликана на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356, а рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 № 113 була розпочата процедура ліквідації ПАТ КБ «Надра».

На звернення позивача про повернення йому вкладу із відсотками відповідно до умов укладеного договору депозиту Банком до теперішнього часу відповіді не надіслано. Заперечень на позов та пояснень ПАТ КБ «Надра» суду не надано.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Таким чином, позивач як вкладник правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права з вимогою про стягнення сум, які не повернуті йому за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Крім того, частиною 2 статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний Кодекс України, тому в разі якщо інший закон або підзаконний акт суперечить положенням цього Кодексу, повинні застосовуватися відповідні положення ЦК України.

Постанова та Рішення, на які посилається ОСОБА_2, не відповідають нормам законодавства і суперечать положенням Цивільного Кодексу України.

Відповідно ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк видає нормативно-правові акти та розпорядчі акти.

Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Національний банк видає розпорядчі акти з питань організаційно-розпорядчого характеру або індивідуальної дії, які не є нормативно-правовими актами. Розпорядчі акти оприлюднюються та набирають чинності в порядку, встановленому Національним банком.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом помякшують або скасовують відповідальність.

Крім того, відповідно до п.п. «а» п.4 Положення про державну реєстрацію нормативно правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затверджених постановою КМУ від 28 грудня 1992 року № 731 з подальшими змінами (далі Положення) державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що зачіпляють соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені і гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Постанова Правління Національного банку України від 05.02.2015 N 83 на державну реєстрацію до Міністерства юстиції не надходила і тому юридичної сили не має.

Право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, обєктом якої є грошові вклади, закріплено в ст. 41 Конституції України. Встановлені гарантії права на приватну власність, в тому числі проголошено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, при цьому право приватної власності є непорушним. Громадянин має право вільно здійснювати право власності щодо належного йому майна.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення банківського вкладу разом із нарахованими відсотками у розмірі 47270,64 грн., штрафні санкції у вигляді 3% річних за прострочку виплати за вкладом в розмірі 3415,14 грн. та інфляційні втрати в розмірі 41968,01 грн. є законними та підлягають задоволенню.

На підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 2,47,55,56,61,63 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 4, 1060,1074 ЦК України, ст. 41 Конституції України, керуючись ст.ст. 88, 213-218, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра», ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення суми депозиту та захист прав споживачів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № 1718398 банківського строкового вкладу (депозиту) без поповнення від 26.09.2013 року в розмірі 47270 (сорок сім тисяч двісті сімдесят) грн. 64 коп., 3 % річних за прострочку виплати вкладу в розмірі 3415 (три тисячі чотириста п'ятнадцять) грн. 14 коп., інфляційні витрати в розмірі 41968 (сорок одна тисяча девятсот шістдесят всім) грн. 01 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя