У Х В А Л А

"27" вересня 2016 р.

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.,

при секретарі Коверченковій М.О.

за участю:

представника стягувача - ОСОБА_1

представника ДВС - ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Лашиної Анни Володимирівни., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного акціонерного товариства "Добропіллявугілля" про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Лашиної Г.В., у виконавчому провадженні № 29534642 з виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2003 року по цивільній справі № 2-320/03Ю в частині незастосування виконавчих дій примусового характеру із звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника ТОВ «ДТЕК«Добропіллявугілля».

Представник стягувача підтримав скаргу та просив її задовольнити, визнавши неправомірною бездіяльність заступника начальника ВДВС Добропільського МУЮ ОСОБА_2 та зобов'язавши її прийняти додаткові заходи з примусового виконання судового рішення. В обгрунтування скарги послався на те, зо державним виконавцем було накладено арешт не на усі рахунки боржника та не вжито заходів щодо вилучення готівки у боржника. Крім того, вказував на те, що в разі встановлення обставин, які свідчать про ухилення правоохоронних органів від виконання постанов державного виконавця про арешт транспортних засобів боржника, є підстави для винесення судом відповідної окремої ухвали.

Державний виконавець Лашина А.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження щодо боржника, в тому числі за виконавчим документом ОСОБА_3, було вжито усіх належних заходів з виконання судових рішень, а саме накладено арешт на усі рахунки боржника, про які державного виконавця було повідомлено податковою службою; накладено арешт на рухоме майно боржника. Щодо вилучення готівкових коштів, державний виконавець зазначила, що оскільки боржник є юридичною особою, яка здійснює усі розрахунки безготівковим шляхом, то можливість вилучити у нього готівку була відсутня.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом телефонограми. Такі дії представника боржника, у сукупності з усіма обставинами справи, суд розцінює як затягування судового розгляду.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно рішення Добропільського міського суду від 4 березня 2003 року з Державного акціонерного товариства шахта «Новодонецька» ГХК «Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди, повязаної з ушкодженням здоров'я стягнуто заборгованість з щомісячних платежів.

Постановою ВДВС Добропільського МУЮ від 06.07.2011р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-320, виданого на підставі зазначеного рішення.

На підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2012р., постановою державного виконавця від 29.12.2015р. було замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника з ДВАТ "Шахта Новодонецька" на ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".

Згідно облікової картки ВДВС Добропільського МУЮ на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 43383805, виконання судового рішення на користь ОСОБА_3 здійснюється в рамках зведеного виконавчого провадження.

Листом Державної податкової служби України № від 19.05.2016р. державного виконавця було повідомлено про номери рахунків боржника - ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля".

Постановою державного виконавця від 16.06.2016р. накладено арешт не на всі рахунки боржника, перелічені у згаданому листі.

Так, рахунок в ПАТ "ПУМБ" № у постанові про арешт не зазначений.

Крім того, як встановлено судом, черговий запит щодо оновленої інформації про рахунки боржника, після 19.05.2016р., зроблено лише 22.09.2016р., тобто вже під час розгляду даної скарги судом.

Крім того, державним виконавцем також накладено арешт на рухоме майно боржника, про що свідчить витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно наданих державним виконавцем першої та другої сторінок інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, певне нерухоме майно боржника перебуває у нього в оренді, а не у власності.

Однак, загальний обсяг даної інформаційної довідки складає 234 арк., які державним виконавцем надані не були.

При цьому судове засідання два рази відкладалося для надання часу державному виконавцеві податі усі наявні у неї документи на підтвердження вжиття заходів щодо виконання судового рішення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як встановлено судом та не заперечувалося учасниками судового розгляду, судове рішення про стягнення з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" на користь ОСОБА_3 заборгованості з щомісячних платежів перебуває на виконанні у ВДВС Добропільського МУЮ з 2012 року.

Станом на момент розгляду скарги судове рішення не виконується.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України "Про виконавче провадження", заходом примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

За приписам ч.1, 3 цього ж Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону, проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.65 Закону Україи "Про виконавче провадження", готівка в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем. Копія акта вручається представнику боржника - юридичної особи.

Аналіз наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", дозволяє дійти висновку про те, що в даному випадку державний виконавець, в межах своїх повноважень, мав можливість зробити наступні дії: накласти арешт на усі рахунки та майно боржника; після накладення арешту на рухоме майно вжити заходів щодо встановлення його місцязнаходження з метою подальшого його опису; вжити заходів щодо виявлення та вилучення готівкових коштів боржника, а у разі їх відсутності складання відповідного акту.

Однак, державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення ним усіх можливих заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Так, арешт було накладено не на усі рахунки боржника; заходів щодо встановлення місця знаходження арештованого рухомого майна боржника ним не вжито; як не вжито і заходів по виявленню та вилученню готівкових коштів у боржника; протягом тривалого часу: з травня по вересень 2016 року не оновлював інформацію про актуальні відкриті рахунки боржника; за період з 29.12.2015р. (момент заміни боржника) по травень 2016 року дежавним виконавцем взагалі не надано жодних доказів на підтвердження вжиття ним заходів, спрямованих на виконання судового рішення; належних та допустимих доказів наявності підстав для не вжиття заходів з накладення арешту на нерухоме майно боржника державним виконавце також не надано.

Сукупність наведених вище встановлених судом обставин свідчить про неправомірну бездіяльність державного виконавця протягом тривалого часу при виконанні рішення Добропільського міського суду від 4 березня 2003 року з Державного акціонерного товариства шахта «Новодонецька» ГХК «Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_3 заборгованості.

Щодо вимог представника стягувача про зобов'язання державного виконавця вчинити дії примусового характеру із звернення стягнення на грошові кошти та майно боржника, суд зазначає наступне.

З огляду положення ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" та те, що державний виконавець є посадовою особою, яка при виконанні судових рішень дії на підставах, в

межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково, зобов'язавши державного виконавця вжити усіх передбачених законом заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо постановлення окремої ухвали відносно правоохоронних органів з приводу невиконання ними постанови державного виконавця про арешт рухомого майна боржника (транспорту), суд зазначає, що в ході розгляду скарги відповідні обставини, які б свідчили про ухилення від виконання вказаної постанови встановлені не були.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.1, 32, 57, 65 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст.387-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Лашиної Анни Володимирівни., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного акціонерного товариства "Добропіллявугілля" про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника ВДВС Добропільського МУЮ ОСОБА_2. та зобов'язати її вжити усіх передбачених законом заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Притуляк С.А.

27.09.2016