Номер провадження 2/289/767/16
Справа № 289/1202/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Глущенко Я.В.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької обєднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у виді земельних ділянок. Після її смерті виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Спадщину вона прийняла шляхом користування даними земельними ділянками, іншим чином ніж шляхом звернення до суду їй спадкові права не набути, тому просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була власником Державних актів на земельні ділянки площею 1.9846 га, та площею 0.3795 га для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської ради, після смерті чоловіка ОСОБА_3 Також встановлено в судовому засіданні те, що позивач фактично вступила в управління спадковим майном, а саме користується земельними ділянками, обробляє їх.

У звязку з тим, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо суд задовольняє її позовні вимоги.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину позивачка прийняла шляхом користування будинком та земельними ділянками.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «… у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги»

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилались позивачі як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивачів на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 11.11.2015 року, право власності на земельну ділянку площею 1.9846 га, з кадастровим номером: :02:000:0105 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Межиріцької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області, та право власності на земельну ділянку площею 0.3795 га, з кадастровим номером: :03:000:0165 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Межиріцької сільської Ради Радомишльського району Житомирської області, що належали ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1980 які вона фактично успадкувала після смерті ОСОБА_3, власником яких він був на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №009082 від 14 грудня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Свінцицький